Справа № 157/477/21
Провадження №2/157/25/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2022 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Антонюк О.В.,

з участю секретаря судового засідання - Фесь Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся у суд з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить визнати за ним як спадкоємцем за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок (А), з прибудовою (а), що складається з коридору - 1, кладової - 2, житлової кімнати - 3, житлової кімнати - 4, житлової кімнати - 5, житлової кімнати - 6, коридору - 7, загальною площею 93,7 кв.м, житловою площею 70,1 кв.м, та на господарські будівлі: сарай літ. «Б-1», літню кухню літ. «В-1», гараж літ. «Г-1», сарай літ. «Д-1», погріб літ. «П-1», вбиральня - літ. «У», колодязь №1, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . В обґрунтування вимог зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько ОСОБА_4 , а ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати ОСОБА_3 , з якою він проживав на день її смерті у зазначеному спадковому будинку, а тому вважається таким, що прийняв спадщину після смерті останньої. Згідно з посвідченим Пнівненською сільською радою та зареєстрованим за реєстровим за номером 42 заповітом від 10 квітня 2019 року, його мати все своє майно заповіла йому. Окрім нього, спадкоємцем першої черги за законом є його сестра ОСОБА_2 , яка хоч і досягла віку 60 років на момент смерті матері, однак не претендує на спадкове майно після смерті матері та подала до нотаріуса за місцем відкриття спадщини заяву про відмову від прийняття спадщини. Спадщину після смерті матері він отримав як спадкоємець за заповітом шляхом проживання зі спадкодавцем на момент смерті. З метою отримання свідоцтва про спадщину звернувся до нотаріуса, однак йому було роз`яснено, що видати свідоцтво про право на спадщину на зазначений будинок у с. Фаринки не можливо, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на це майно, у зв`язку з чим просить суд визнати за ним право власності на цю нерухомість у порядку спадкування.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, подав заяву, із змісту якої вбачається, що він просить справу просить розглянути у його відсутності.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву, зі змісту якої вбачається, що вона справу просить розглянути у її відсутності, проти задоволення позову не заперечує.

З`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити повністю, зважаючи на таке.

Згідно із ст. 328 ЦК України однією із підстав набуття права власності є спадкування, яке, у відповідності до ст. 1216 цього Кодексу, являє собою перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтями 1217, 1218, 1220, 1221 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, а місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України).

У відповідності до ст. ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, тобто протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Суд встановив, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Фаринки, Камінь-Каширського району, Волинської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Пнівненської сільської ради Камінь-Каширського району Волинської області 15 липня 2019 року (а.с. 8).

За життя ОСОБА_3 на випадок своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 склала заповіт, посвідчений секретарем Пнівненської сільської ради та зареєстрований у реєстрі за № 42, згідно з яким все своє майно заповіла ОСОБА_1 , заповіт не змінено і не скасовано (а.с. 75).

Згідно з довідкою Пнівненського старостинського округу № 13 Виконавчого комітету Камінь-Каширської міської ради від 5 березня 2021 року за № 35, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і постійно проживала у с. Фаринки (а.с. 10).

Оскільки вказаний об`єкт нерухомості збудований в сільській місцевості і зареєстрований у погосподарській книзі, тому він вважається прийнятим в експлуатацію і не є самовільним будівництвом.

З технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями, що виготовлений ТОВ «Ковельське бюро технічної інвентаризації» станом на 22 березня 2021 року вбачається, що біля належного спадкодавцю житлового будинку «А-1», 1959 року побудови, є прибудова - літ. «а», 1959 року побудови, сарай - літ. «Б-1», літня кухня - літ. «В-1», гараж - літ. «Г-1», 1985 року побудови, сарай - літ. «Д-1», 1982 року побудови, погріб - літ. «П-1», 1976 року побудови, вбиральня - літ. «У», колодязь - №1, 1959 року побудови.

Згідно з довідкою Пнівненського старостинського округу № 13 Виконавчого комітету Камінь-Каширської міської ради від 5 березня 2021 року за № 35, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день смерті проживала і була зареєстрована в спадковому будинку разом з сином ОСОБА_1 (а.с. 10).

Окрім того, позивач ОСОБА_1 3 жовтня 2019 року, тобто у встановлений законом строк для прийняття спадщини, що відкрилася з дня смерті спадкодавця ОСОБА_3 , звернувся до нотаріуса, чим прийняв спадщину за заповітом (а.с. 57).

Інших спадкоємців, які у встановленому законом порядку та строк прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 , немає.

22 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернувся з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зокрема, на вищезазначений житловий будинок з господарськими будівлями, однак, як вбачається з повідомлення в.о. завідувача Камінь-Каширської державної нотаріальної контори завідувача Любешівської державної нотаріальної контори Волинської області Куха В.І. від 23 вересня 2020 року № 439/02-14, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначене нерухоме майно у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 254470976 від 27 квітня 2021 року відомості про вказаний житловий будинок у Реєстрі прав власності на нерухоме майно відсутні (а.с. 28).

З повідомлення Комунального підприємства «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» від 13 травня 2021 року № 1776 вбачається, що право власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , не зареєстровано (а.с. 33).

З урахуванням зазначених обставин, суд дійшов висновку, що за позивачем як спадкоємцем за заповітом належить визнати право власності на вищезазначений житловий будинок з господарськими будівлями у судовому порядку.

За згодою позивача суд не стягує з відповідачки судові витрати.

Керуючись ст. ст. 2, 10, 13, 30, 259, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 ) про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) право власності у порядку спадкування за заповітом на житловий будинок - літ «А-1», прибудову - літ. «а», сарай - літ. «Б-1», літню кухню - літ. «В-1», гараж - літ. «Г-1», сарай - літ. «Д-1», погріб - літ. «П-1», вбиральню - літ. «У», колодязь - 1, що знаходяться по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: https://km.vl.court.gov.ua/sud0304/gromadyanam/csz/.

Головуючий: О. В. Антонюк