Справа № 128/2271/20
РІШЕННЯ

Іменем України

25.01.2022 м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Васильєвої Т.Ю.,

секретар Рипюк Т.П.,

за участі: позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 , представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками,

УСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона проживає у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці площею 0, 25 га, кадастровий номер: :04:007:0295, що належить позивачці відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯБ №712223 від 22.03.2007, виданого Якушинецькою сільською радою. Також у власності позивача є ще одна земельна ділянка, що межує з попередньою, площею 0, 3979 га, кадастровий номер: :04:007:0296, яка належить позивачці відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯБ №712224 від 22.03.2007, виданого Якушинецькою сільською радою.

Позивач зазначає, що по сусідству з нею проживає відповідачка ОСОБА_3 , яка є власником сусідньої земельної ділянки, площею 0, 25 га, кадастровий номер: :04:007:0863. Вказує, що відповідач зареєструвала право власності на свою земельну ділянку пізніше за неї, тобто межі її земельних ділянок на той час вже були встановлені. Та зазначає, що відповідач, порушивши межі належної позивачці земельної ділянки, самовільно захопила частину її земельної ділянки, перемістивши на декілька метрів розмежувальні знаки, та користується частиною земельних ділянок позивачки, чим чинить перешкоди в їх користуванні.

На усні претензії відповідачка не реагує та відмовляється від добровільного усунення перешкод в користуванні належною позивачці земельною ділянкою, в тому числі від демонтажу самочинно встановлених елементів розмежування земельних ділянок.

За вказаних обставин позивач звернулась до суду з даним позовом та просить суд зобов`язати ОСОБА_3 усунути перешкоди в користуванні власністю ОСОБА_1 , а саме: земельними ділянками за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0, 25 га, кадастровий номер: :04:007:0295, та площею 0, 3979 га, кадастровий номер: :04:007:0296, шляхом знесення самочинно встановлених елементів розмежування земельних ділянок між вищезазначеними та земельною ділянкою ОСОБА_3 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0, 25 га, кадастровий номер: :04:007:0863 та звільнити самовільно зайняті земельні ділянки.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 05.10.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження (а.с. 33).

Представник відповідача на підставі ст. 178 ЦПК України, надав суду відзив на позовну заяву. Згідно поданого відзиву просить відмовити в задоволенні позову. Вважає, що доводи позивача не будуються на доказах, тобто відсутні обставини, що підтверджують заявлені вимоги. Зазначає, що позивач належними та допустимим доказами не довела наявність взагалі будь-яких закріплених в натурі межових знаків між земельними ділянками позивача та відповідача, щоб стверджувати про їх переміщення. Вважає незрозумілим, які саме межові знаки на декілька метрів перемістила відповідач: чи межові знаки, які встановлюють конфігурацію землі відповідача були перенесені на земельні ділянки позивача, чи були зміщені межові знаки позивача на її земельних ділянках, які встановлюють конфігурацію землі позивача. Вказує, що позивач жодним належним доказом не довела (не зафіксувала) незаконне встановлення та перенесення межових знаків на декілька метрів в певне місце на земельній ділянці позивача саме відповідачем, щоб стверджувати про порушення своїх прав. Вважає, що позивач мала також довести (зафіксувати), який вид межового знака був встановлений саме відповідачем, дату та час його встановлення, адже його встановити може сам позивач та в подальшому стверджувати, що він встановлений нібито відповідачем. Зазначає, що позивачем не доведено факту заволодіння та користування саме відповідачем без правових підстав частиною земельних ділянок позивача та вчинення саме відповідачем дій, які порушують права позивача, в зв`язку з чим вважає заявлені позовні вимоги безпідставними. Наголошує, що відповідач не є такою, що самовільно захопила земельні ділянки позивача та не чинить перешкод позивачу в користуванні її земельними ділянками. На час відведення земельної ділянки відповідачці дана земельна ділянка не була сформована як об`єкт цивільних прав, та її формування відбулось за рахунок земель не наданих у власність та користування (запас) комунальної власності, а не за рахунок земельних ділянок позивача. Крім того, в довідці Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області за № 5228/08-04 від 31.12.2020 зазначено, що під час формування земельної ділянки відповідача перетинів із земельними ділянками, які були сформовані раніше, а саме, які належать позивачу, не відбулось. Також 05.01.2021 сертифікованим інженером-землевпорядником Д.І. Рабчанюк ПП «ГЛОБУС» було надано пояснювальну записку, в якій вказано, що при проведенні топографо-геодезичних робіт на земельній ділянці відповідача було встановлено, що просторове розміщення земельної ділянки відповідача та позивача в базі даних автоматизованої системи державного земельного кадастру відповідає фактичному. Фактичні лінійні розміри між поворотними точками земельної ділянки відповідача відповідають відомостям в базі даних автоматизованої системи державного земельного кадастру. Також інженером-землевпорядником було встановлено, що земельна ділянка відповідача не накладається на земельні ділянки позивача. Згідно публічної кадастрової карти, земельні ділянки позивача та відповідача є окремо сформованими, кадастрові номери земельних ділянок та їх площі відповідають правовстановлюючим документам, відсутні позначки про помилки геометрії земельних ділянок, відсутні накладення меж земельної ділянки відповідача на межі земельної ділянки позивача (а.с. 76 - 78).

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 23.03.2021 за клопотанням позивачапризначено у справі судову земельно-технічну експертизу, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи (а.с. 122 - 123).

За результатом виконання ухвали суду, ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 24.09.2021 в зв`язку надходженням до суду матеріалів справи та висновку експерта провадження у справі поновлено, призначено підготовче засідання (а.с. 174).

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 03.12.2021 закрито підготовче провадження в справі та справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 192).

Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Так, позивач та відповідач є сусідами, але межі земельної ділянки відповідачки були встановлені та її право власності на землю було зареєстровано після встановлення меж земельних ділянок позивача, та позивач вважає, що відповідач використовує частину земельної ділянки, яка належить позивачці. Межові знаки були встановлені чоловіком відповідачки самовільно, при цьому були зрізані зелені насадження та дерева, зокрема горіхи, за якими довгий час доглядала позивачка. Позивач та представник позивача вважають, що встановлення самовільних межових знаків між земельними ділянками сторін визначено судовою експертизою, також вважають, що висновком експерта встановлено розмір та конфігурацію земельних ділянок, які самовільно зайняла відповідачка та які належать позивачці. Тому просили зобов`язати відповідачку знести самочинно встановлені елементи розмежування земельних ділянок та звільнити земельні ділянки, належні позивачу, які перебувають в користуванні відповідачки, а саме земельні ділянки, зазначені в додатку № 3 до висновку судової експертизи, позначені фіолетовим кольором.

Відповідач та її представник в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні позову, оскільки позовні вимоги є недоведеними. Будь-яких доказів, що саме ОСОБА_3 встановила межові знаки між земельними ділянками та встановила їх самовільно, немає. Наголосив, що на сторінці 16 експертного висновку (абзац третій знизу) зазначено, що межові знаки відповідають межам земельної ділянки ОСОБА_3 . Доказів самовільного захвату земельної ділянки позивачки ОСОБА_3 також немає, натомість висновком судової експертизи встановлено самовільний захват земельної ділянки відповідачки ОСОБА_3 позивачкою ОСОБА_1 . Межові знаки встановлювалися працівниками відповідної землевпорядної організації, будь-яких протиправних дій при цьому не встановлено та відповідач не бажає і не користується землею, що належить позивачу, натомість позивач навпаки намагається збільшити свою земельну ділянок за рахунок її земельної ділянки.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Так, судом встановлено наступні фактичні обставини справи.

Відповідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯБ № 712224 від 22.03.2007, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки кадастровий номер: :04:007:0296, площею 0, 3979 га, розташованої по АДРЕСА_1 , цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства (а.с. 7).

Відповідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯБ № 712223 від 22.03.2007, ОСОБА_1 також є власником земельної ділянки кадастровий номер: :04:007:0295, площею 0, 2500 га, розташованої по АДРЕСА_1 , цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (а.с. 8).

Позивачем надано копію схеми картографічного зображення земельних ділянок (а.с. 9).

Відповідно до копії технічної документації із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_1 на території Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, виготовленої ТзОВ «Сплайн-В» на підставі договору № 258 від 01.06.2006, в тому числі наявного в ній протоколу погодження (встановлення) та закріплення меж земельної ділянки, в натурі (на місцевості) проведено погодження (встановлення) меж земельних ділянок ОСОБА_1 , межі земельних ділянок закріплені металевими кілками у кількості 23 штук (а.с. 62 - 70).

Згідно інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 11.11.2020, земельна ділянка кадастровий номер :04:007:0863, площею 0, 25 га належить на праві власності ОСОБА_3 (а.с. 71).

Позивачем надано обмінні файли на земельні ділянки: кадастровий номер :04:007:0863, кадастровий номер :04:007:0295, кадастровий номер:04:007:0296 (а.с. 72).

Згідно з копією рішення 37 сесії 7 скликання Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області № 233/1 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_3 », ОСОБА_3 передано у власність із земель комунальної власності земельну ділянку площею 0, 2500 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :04:007:0863 (а.с. 81).

Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26.12.2019, 19.12.2019 за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на земельну ділянку кадастровий номер :04:007:0863, площею 0, 25 га на підставі рішення Якушинецької сільської ради Вінницького району від 22.11.2019 (а.с. 82).

Згідно з копією витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 21.10.2019, зокрема наявного в ньому кадастрового плану земельної ділянки кадастровий номер :04:007:0863 та опису меж, земельна ділянка ОСОБА_3 межує із земельними ділянками ОСОБА_1 в точках від «Ж» до «А» (а.с. 83, 84).

Відповідно до копії довідки Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області від 31.12.2020, під час надання дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_3 (кадастровий номер :04:007:0863) дана земельна ділянка на час її відведення не була сформована як об`єкт цивільних прав, формування земельної ділянки відбувалося за рахунок земель, не наданих у власність та користування (запас) комунальної власності, відведення земельної ділянки, що передана у власність ОСОБА_3 , відбувалося не за рахунок земельних ділянок ОСОБА_1 , під час формування земельної ділянки кадастровий номер :04:007:0863 перетинів із земельними ділянками, які були сформовані раніше, які мають кадастрові номери :04:007:0295 та :04:007:0296 не відбулось (а.с. 85).

Відповідно до копії пояснювальної записки, наданої сертифікованим інженером-землевпорядником ОСОБА_5 , при проведенні топографо-геодезичних робіт на земельній ділянці ОСОБА_3 , кадастровий номер :04:007:0863, було встановлено, що просторове розміщення земельної ділянки ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в БД АС ДЗК відповідає фактичному, фактичні лінійні розміри між поворотним точками земельної ділянки ОСОБА_3 відповідають відомостям БД АС ДЗК, за результатом проведених робіт складений збірний кадастровий план, на якому відображено розміщення земельних ділянок по АДРЕСА_2 по відношенню до фактичного, повідомлено, що земельна ділянка ОСОБА_3 :04:007:0863) в БД АС ДЗК не накладається на земельні ділянки ОСОБА_1 :04:007:0295, :04:007:0296) (а.с. 86).

З витягу з Публічної кадастрової карти України вбачається розташування земельних ділянок з кадастровими номерами :04:007:0863, :04:007:0295, :04:007:0296 (а.с. 87 - 89).

Згідно збірного кадастрового плану суміжних земельних ділянок за наявними даними в Державному земельному кадастрі, виготовленого сертифікованим інженером-землевпорядником ОСОБА_5 , вбачається розміщення земельних ділянок позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_3 (а.с. 96).

Відповідно до копії технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_3 у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) за рахунок земель комунальної власності на території АДРЕСА_1 , виготовленої ФОП ОСОБА_5 , на підставі договору № 045 від 14.05.2019, в тому числі наявного в ній опису меж земельної ділянки, земельна ділянка ОСОБА_3 межує земельними ділянками ОСОБА_1 в точках від «З» до «А» (а.с. 110 - 119).

Відповідно до висновку експерта ТОВ «Подільський центр судових експертиз» № 619 від 22.09.2021 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи, наданого на виконання ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 23.03.2021 в межах даної цивільної справи:

«1. 2. 3. 4. Після проведення інструментальних обмірів земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , яка перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_1 та земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , яка перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_3 , можливо зробити висновок, що площа земельної ділянки, яка перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_1 становить 6538,0 кв.м. (0,6538 га), що на 59,0 кв.м. (6538-2500-3979) більше від площі земельних ділянок, які перебувають у її приватній власності, а площа земельної ділянки, яка перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_3 становить 2666,0 кв.м. (0,2666га.), що на 166,0 кв.м. (2666-2500) більше від площі земельної ділянки, яка перебуває у її приватній власності.

На додатку 1 графічно відображено план земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , яка перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_1 та земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , яка перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_3 станом на час проведення дослідження.

Після співставлення меж земельної ділянки кад. №:04:007:0295 площею 0,2500га. та кад. №:04:007:0296 площею 0,3979 га. за адресою АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , відповідно до інформації, яка міститься у Державному земельному кадастрі із земельною ділянкою, яка перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_1 станом на час проведення дослідження можливо зробити висновок, що конфігурація, зовнішні розміри, місце розташування межі земельної ділянки, якою фактично користується ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , не відповідають правовстановлюючим документам на земельні ділянки кад. №:04:007:0295, №:04:007:0296, а саме середньоквадратична похибка місцезнаходження межового знака відносно найближчих пунктів державної геодезичної мережі перевищує допустиме значення, яке визначається п.3.10 «Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі на місцевості та їх закріплення межовими знаками», на додатку 3 лініями червоного кольору відображено невідповідність розташування земельної ділянки у метрах.

На додатку 3 графічно відображений план порівняння земельної ділянки кад. № :04:007:0295 площею 0, 2500га. та кад. №:04:007:0296 площею 0, 3979га. за адресою АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , відповідно до інформації, яка міститься у Державному земельному кадастрі із земельною ділянкою, яка перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_1 станом на час проведення дослідження.

Після співставлення меж земельної ділянки кад. №:04:007:0863 площею 0,2500га. за адресою АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 , відповідно до інформації, яка міститься у Державному земельному кадастрі із земельною ділянкою, яка перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_3 станом на час проведення дослідження можливо зробити висновок, що конфігурація, зовнішні розміри, місце розташування межі земельної ділянки, якою фактично користується ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 , не відповідають правовстановлюючим документам на земельну ділянку кад. №:04:007:0863, а саме середньоквадратична похибка місцезнаходження межового знака відносно найближчих пунктів державної геодезичної мережі перевищує допустиме значення, яке визначається п.3.10 «Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі на місцевості та їх закріплення межовими знаками», на додатку 4 лініями червоного кольору відображено невідповідність розташування земельної ділянки у метрах.

На додатку 4 графічно відображений план порівняння земельної ділянки кад. №:04:007:0863 площею 0, 2500га. за адресою АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 , відповідно до інформації, яка міститься у Державному земельному кадастрі із земельною ділянкою, яка перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_3 , станом на час проведення дослідження.

За результатами проведених досліджень також встановлено, що:

- частина земельної ділянки площею 0,0161 га., яка не входить до складу земельних ділянок, які перебувають у приватній власності ОСОБА_1 (на додатку 3 оранжевого кольору), перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_1 , із розмірами по периметру від точки А за годинниковою стрілкою: 15,84м., 32,83м., 44,93м., 1,7м., 44,97м., 21,76м., 9,46м., 12,54м., 6,81м., 5,05м.

- частина земельної ділянки площею 0,0035 га., яка не входить до складу земельних ділянок, які перебувають у приватній власності ОСОБА_1 (на додатку 3 оранжевого кольору), перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_1 , із розмірами по периметру від точки Б за годинниковою стрілкою: 1,44м., 5,45м., 0,50м., 0,85м, 4,09м, 23,01м, 14,20м, 8,39м, 14,01м, 11,02м, 12,08м, 14,42м, 20,97м, 2,39м, 7,67м, 10,69м, 8,06м, 0,89м, 0,51м, 5,26м.

- частина земельної ділянки площею 0,0008 га, яка не входить до складу земельних ділянок, які перебувають у приватній власності ОСОБА_1 (на додатку 3 оранжевого кольору), перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_1 із розмірами по периметру від точки В за годинниковою стрілкою: 9,15м, 6,68м, 7,32м, 5,15м.

- частина земельної ділянки площею 0,0035 га, що входить до складу земельної ділянки, яка перебуває у приватній власності ОСОБА_1 (на додатку 3 фіолетового кольору), не перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_1 , із розмірами по периметру від точки Г за годинниковою стрілкою: 2,28м, 0,92м, 8,44м, 20,37м, 17,36м, 6,08м.

- частина земельної ділянки площею 0,0007га., що входить до складу земельної ділянки, яка перебуває у приватній власності ОСОБА_1 (на додатку 3 фіолетового кольору), не перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_1 , із розмірами по периметру від точки Д за годинниковою стрілкою: 27,53м., 0,64м., 0,30м., 27,05м.

- частина земельної ділянки площею 0,0094га., яка входить до складу земельної ділянки, яка перебуває у приватній власності ОСОБА_1 (на додатку 3 фіолетового кольору), не перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_1 , із розмірами по периметру від точки Е за годинниковою стрілкою: 54,70м., 21,66м., 29,73м., 3,68м., 19,39м., 3,29м., 8,62м., 8,13м., 18,11м., 28,55м., 29,76м., 26,79м., 0,64м.

- частина земельної ділянки площею 0,0159га., що входить до складу земельної ділянки, яка перебуває у приватній власності ОСОБА_3 (на додатку 4 фіолетового кольору), не перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_3 , із розмірами по периметру від точки А за годинниковою стрілкою: 15,84м., 32,83м., 43,45м., 1,69м., 43,53м., 21,76м., 9,46м., 12,54м., 6,81м., 5,05м.

- частина земельної ділянки площею 0,0325га., яка не входить до складу земельної ділянки, яка перебуває у приватній власності ОСОБА_3 (на додатку 4 оранжевого кольору), перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_3 , із розмірами по периметру від точки Б за годинниковою стрілкою: 2,28м., 0,92м., 8,44м., 17,33м., 5,08м., 3,45м., 25,27м., 24,05м., 11,15м., 63,10м., 17,26м., 1,43м., 19,43м., 7,28м., 52,0м., 9,21м., 6,93м., 26,16м., 2,49м., 10,27м., 14,62м., 21,67м., 8,25м., 6,08м.

За результатами проведених досліджень можливо зробити висновок, що частина земельної ділянки площею 0, 0159га., яка входить до складу земельної ділянки кад. №:04:007:0863, площею 0, 2500га., яка перебуває у приватній власності ОСОБА_3 (на додатку 5 фіолетового кольору), перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_1 , із розмірами по периметру від точки А за годинниковою стрілкою: 15,84м., 32,83м., 43,45м., 1,69м., 43,53м., 21,76м., 9,46м., 12,54м., 6,81м., 5,05м.» (а.с. 149 - 173).

Оцінивши докази в їх сукупності, суд керується наступними нормами.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ч. 1 ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Положеннями ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно зі ст. 79 ЗК України, земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, із визначеними щодо неї правами.

Згідно ст. 79-1 ЗК України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Згідно з ч. 3 ст. 103 ЗК України, власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них.

Частиною 3 ст. 106 ЗК України визначено, що власник земельної ділянки, землекористувач має право вимагати від власника суміжної земельної ділянки сприяння у встановленні спільних меж, а також встановлення або відновлення межових знаків, у разі якщо вони відсутні, зникли, перемістилися або стали невиразними. У разі відсутності згоди власника суміжної земельної ділянки встановлення спільних меж здійснюється за рішенням суду.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 106 ЗК України, місцезнаходження межових знаків у разі їх визначення або встановлення відображається у матеріалах землевпорядного проектування та геодезичних вишукувань, а також на кадастрових планах земельних ділянок. Власники земельних ділянок та землекористувачі зобов`язані дотримуватися меж земельних ділянок.

Згідно з ч. 2 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відповідно до роз`яснень п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З аналізу наведених норм процесуального та матеріального права можна дійти висновку, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів.

Позивачем заявлено вимогу про зобов`язання відповідача усунути перешкоди в користуванні її власністю, а саме земельними ділянками, шляхом знесення самочинно встановлених елементів розмежування земельних ділянок між вищезазначеними та земельною ділянкою ОСОБА_3 , та звільнити самовільно зайняті земельні ділянки.

Водночас, позивач не надала суду належних та допустимих доказів і не довела, які саме елементи розмежування земельних ділянок встановлені між земельними ділянками сторін, які вона просить знести відповідача, та що ці елементи були встановлені саме відповідачкою, а отже яким чином вона може бути зобов`язана до їх знесення судом не встановлено.

Межовими знаками можуть бути природні чи штучні споруди і рубежі (річки, струмки, канали, лісосмуги, рослинні смуги, дерева, стежки, рівчаки, стіни, паркани, огорожа, шляхові споруди, бетонні або металеві стовпи, плити, моноліти, камені, інші споруди і рубежі), що збігаються із межею земельної ділянки або спеціально встановлюються на ній. Межові знаки на водних об`єктах не встановлюються (ч. 2 ст. 106 ЗК України).

Так, місце розташування елементів розмежування між земельними ділянками сторін та їх вид позивачем не визначено, письмових доказів чіткого визначення місця розташування елементів розмежування станом на час вирішення спору позивачем не надано, тобто позивачем не доведено можливість захисту її прав у обраний ним спосіб шляхом примусового виконання, водночас перешкод для встановлення зазначених обставин під час судового розгляду не встановлено.

На підставі наданого суду висновку судової експертизи від 22.09.2021 обставин, на які посилалася позивачка під час звернення до суду із даним позовом, судом також не встановлено. Натомість даним висновком встановлено, що «під час проведення візуально-інструментального огляду об`єктів дослідження встановлено наявність та місце розташування дерев`яних стовпчиків у кількості 5-ти штук, які встановлені під час визначення на місцевості меж земельної ділянки кад. №:04:007:0863, яка належить ОСОБА_3 . Також при цьому необхідно зазначити, що місце розташування дерев`яних стовпчиків (координати), які є поворотними точками меж, земельної ділянки кад. №:04:007:0863 площею 0,2500га. за адресою АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 відповідають місцю розташування поворотних точок меж, земельної ділянки кад. №:04:007:0863 площею 0,2500га. відповідно до інформації, яка міститься у Державному земельному кадастрі.» (а.с. 156 зі звороту).

Будь-яких доказів щодо інших елементів розмежування земельних ділянок сторін в частині їх спільної межі та саме в межах зазначених невідповідностей фактичному користуванню, та встановлення їх саме відповідачем суду не надано. Встановити такі обставини зі здобутих в ході судового розгляду доказів також не є можливим. Відповідно, зазначена вимога є такою, що не доведена достатніми доказами в межах «розумного сумніву» та можливого виконання.

Щодо позовної вимоги в частині звільнення відповідачем земельної ділянки позивача, суд звертає увагу, що у вказаному висновку судової експертизи від 22.09.2021, в частині наявності спільних меж з позивачем, зазначено, що частина земельної ділянки площею 0,0325 га, яка не входить до складу земельної ділянки, яка перебуває у приватній власності ОСОБА_3 (на додатку 4 оранжевого кольору), перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_3 , із розмірами по периметру від точки Б за годинниковою стрілкою: 2,28м., 0,92м., 8,44м., 17,33м., 5,08м., 3,45м., 25,27м., 24,05м., 11,15м., 63,10м., 17,26м., 1,43м., 19,43м., 7,28м., 52,0м., 9,21м., 6,93м., 26,16м., 2,49м., 10,27м., 14,62м., 21,67м., 8,25м., 6,08м. Однак суду не надано жодних доказів, що вказана у висновку судової експертизи земельна ділянка площею 0,0325 га (на додатку 4 оранжевого кольору) належить в повному обсязі позивачці ОСОБА_1 , а не іншим особам.

Та в сукупності з іншими додатками до висновку судової експертизи судом встановлено, що зазначена земельна ділянка площею 0, 0325 га, яка не входить до складу земельної ділянки, яка перебуває у приватній власності ОСОБА_3 (на додатку 4 оранжевого кольору), та перебуває у фактичному користуванні, не може належати позивачці ОСОБА_1 в повному обсязі, оскільки її земельні ділянки межують із земельною ділянкою ОСОБА_3 лише в частині зазначених меж, в решті землекористування відбувається іншими землекористувачами. Водночас, розміру земельної ділянки, яка перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_3 та належить на праві власності саме ОСОБА_1 жодним належним та допустимим доказом не встановлено та перешкод в отриманні відповідних доказів в сторони позивача в ході судового розгляду не було. Судову експертизу було призначено судом за питаннями, визначеними стороною позивача, зауважень до висновку експерта сторона позивача не мала.

Зокрема, в додатку 3 до висновку судової експертизи фіолетовим кольором визначено розміри земельних ділянок, які перебувають у приватній власності ОСОБА_1 , але не перебувають у її фактичному користуванні (а.с. 162), водночас якими суміжними землекористувачами фактично зайняті ці земельні ділянки та чи є перешкоди в їх використанні позивачем, жодним доказом не встановлено. З огляду на місце розташування спільних меж позивача та відповідача, вказані земельні ділянки фіолетового кольору в додатку 3 до висновку судової експертизи розміром 0, 0007 га., 0, 0094 га, 0, 0009 га не перебувають у фактичному користуванні відповідача, а земельна ділянка площею 0, 0035 га не може перебувати в користуванні відповідача в повному обсязі, а яка частина з цієї земельної ділянки перебуває в користуванні саме відповідачки, жодним доказом не визначено.

Обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень.

Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові, а у разі, якщо на тому наполягає відповідач - для відхилення його заперечень проти позову.

У випадку невиконання учасником справи його обов`язку із доведення відповідних обставин необхідними доказами, такий учасник має усвідомлювати та несе ризик відповідних наслідків, зокрема, відмови у задоволенні позовних вимог, у зв`язку із їх недоведеністю.

Частиною першою статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд зауважує, що обраний засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає не лише запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, установивши, що позивач не довела самочинного встановлення відповідачем на земельній ділянці позивача елементів розмежування земельних ділянок, та яких саме, а також не довела розміру та конфігурації частини земельної ділянки, належної позивачу, що перебуває в користуванні саме відповідача, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заявлених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, в задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі в зв`язку з їх недоведеністю.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, крім іншого належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача.

Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з позивача на користь відповідача підлягають стягненню документально підтверджені витрати відповідача на професійну правничу допомогу в сумі 8 000 гривень, що підтверджено належними доказами (а.с. 90 - 95).

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.ст. 13, 15, 16, 317, 318, 319, 391 ЦК України, ст.ст.79, 79-1, 91, 103, 106, 152 ЗК України, ст. ст. 133, 141, 211, 247, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками відмовити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8 000 (вісім тисяч) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 04.02.2022.

Суддя: