справа № 492/1108/21
провадження № 2/492/149/22
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

24 січня 2022 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Гусєвої Н.Д.,

при секретарі судового засідання Рябчук О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Теплицької сільської ради Болградського району Одеської області про поновлення на роботі, -

встановив:

В провадженні Арцизького районного суду Одеської області знаходиться цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до Теплицької сільської ради Болградського району Одеської області про поновлення на роботі.

До суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник відповідача зазначив, що позивачка звернулася до суду з позовом щодо незаконного звільнення її з публічної служби, що виключає розгляд справи в порядку цивільного судочинства, тому провадження у справі слід закрити. Також, від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Від позивачки до суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої, позивачка зазначає, що позов про поновлення на роботі поданий нею в порядку цивільного судочинства на законних підставах, заявлені вимоги і характер спірних правовідносин не відповідають нормативному визначенню адміністративної справи. Крім того, до суду від представника позивачки надійшла до суду письмова заява про розгляд справи за відсутності позивачки та її представника.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, оцінивши доводи представника відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, позивачки, викладені у відповіді на відзив, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що провадження підлягає закриттю, з наступних підстав.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно ст. 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

За загальним правилом, передбаченим у ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Тобто в порядку цивільного судочинства розглядаються справи, що виникають із приватноправових правовідносин.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, у спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

У пункті 17 частини першої статті 4 КАС України закріплено, що публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Разом з цим, при наданні спору статусу публічно-правового з приводу прийняття громадян на публічну службу, проходження, звільнення з публічної служби, необхідно встановити наявність таких підстав: чи проходила особа конкурс на заняття вакантної посади; чи складала така особа присягу посадової особи; чи присвоювався їй ранг у межах відповідної категорії посад.

Базовим (загальним) законом, що регулює суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу, є Закон України «Про державну службу».

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про державну службу» державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Спори з приводу прийняття громадянина на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби охоплюють весь спектр спорів, що виникають у відносинах публічної служби. Разом з цим, до цієї категорії не належать трудові спори: керівників та інших працівників державних і комунальних підприємств, установ та організацій; працівників, які працюють за трудовим договором у державних органах і органах місцевого самоврядування; працівників бюджетних установ та інше.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Законодавець урегулював питання, пов`язані з прийняттям (обранням, призначенням) громадян на публічну службу, її проходженням та звільненням з публічної служби (припиненням), спеціальними законами, до яких, зокрема, відноситься Закон України «Про службу в органах місцевого самоврядування» (далі Закон).

Відповідно до ст. 1 Закону служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

Посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету (ст. 2 Закону).

Відповідно до вимог ст. 7 Закону посадові особи місцевого самоврядування діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією України і законами України, актами Президента України і Кабінету Міністрів України, актами органів місцевого самоврядування, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради Автономної Республіки Крим і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції. На посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.

Згідно ст. 10 Закону прийняття на посади заступників сільського, селищного, міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради та керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті ради здійснюється шляхом затвердження відповідною радою.

Отже, з урахуванням ст. 10 Закону заступник сільського голови є посадовою особою органу місцевого самоврядування і його діяльність є публічною службою.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи позивачка ОСОБА_1 (а.с. 6) працювала на посаді заступника сільського голови з питань діяльності виконавчих органів Теплицької сільської ради Болградського району Одеської області на підставі рішення сесії сільської ради VIII скликання від 20 листопада 2020 року № 7- VIII та розпорядження сільського голови № 1/2021-КП від 04 січня 2021 року, що підтверджується копією трудової книжки серії НОМЕР_1 виданої 31 липня 1992 року (а.с. 7-14).

Розпорядженням сільського голови Теплицької сільської ради Болградського району Одеської області від 31 травня 2021 року № 113/2021-КР ОСОБА_1 звільнено із займаної посади на підставі пункту 1 статті 36 КЗпП України за угодою сторін (а.с. 16).

Судом встановлено, що відповідно до ст. 10 Закону, ОСОБА_1 займаючи посаду заступника сільського голови з питань діяльності виконавчих органів Теплицької сільської ради Болградського району Одеської області, була публічною службою.

Враховуючи, що спір виник з приводу звільнення позивачки з посади заступника голови сільської ради з питань діяльності виконавчих органів, тобто посадової особи органу місцевого самоврядування, діяльність якого є публічною службою, і такий спір відповідно до вимог ч. 2 ст. 17 КАС України віднесено до юрисдикції адміністративних судів.

Зазначене також підтверджується усталеною судовою практикою, викладеною у постановах Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі № 146/579/16-ц та від 27 лютого 2019 року у справі № 815/6096/17 (К/9901/49528/18).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на наведене та враховуючи, що у наявній цивільній справі виник спір з приводу звільнення позивача з посади заступника голови селищної ради, тобто посадової особи органу місцевого самоврядування, діяльність якого є публічною службою, суд дійшов висновку, що зазначений спір належить до юрисдикції адміністративних судів, тому провадження у справі підлягає закриттю відповідно до положень ст. 255 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 19, 247, 255, 258-260 ЦПК України, суд, -

постановив:

Закрити провадження у справі № 492/1108/21 за заявою позовною заявою ОСОБА_1 до Теплицької сільської ради Болградського району Одеської області про поновлення на роботі.

Роз`яснити ОСОБА_1 її право на звернення з такими вимогами до адміністративного суду за правилами адміністративного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Арцизький районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому наявної ухвали суду.

Суддя

Арцизького районного суду Гусєва Н.Д.