Ухвала

03 лютого 2022 року

м. Київ

справа № 408/1249/17

провадження № 61-50ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12 вересня 2018 року

та постанову Одеського апеляційного суду від 16 листопада 2021 року

у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс-Банк» про визнання недійсними кредитного договору та договору поруки,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2016 року ПАТ КБ «Правекс-Банк», правонаступником якого

є ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», звернулося до суду з позовом

до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості

за кредитним договором № 3286-004/08Р від 23 вересня 2008 року у розмірі 70 383, 77 доларів США, з яких: заборгованість за кредитом -

59 743, 73 доларів США; заборгованість за відсотками - 10 640, 04 доларів США.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 12 вересня

2018 року у задоволенні позову ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 16 листопада 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» задоволено.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12 вересня 2018 року

в частині відмови у задоволенні первісного позову ТОВ «ФК «Довіра

та Гарантія» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано.

Ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким позовні вимоги

ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» заборгованість за кредитним договором

№ 3286-004/08Р від 23 вересня 2008 року у сумі 70 383, 77 доларів США,

з яких: заборгованість за кредитом - 59 743, 73 доларів США; заборгованість за відсотками - 10 640, 04 доларів США.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Вирішено питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору.

ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Малиновського районного суду м. Одеси

від 12 вересня 2018 року у частині відмови у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та постанову Одеського апеляційного суду від 16 листопада 2021 року і направити справу на новий розгляд

до суду першої інстанції.

Підставами касаційного оскарження вказаних судових рішень заявниця зазначила неправильне застосування судами норм матеріального

і порушення норм процесуального права, вказавши, що суди застосували норми права без урахування висновків щодо застосування норм права

у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду

від 19 лютого 2020 року у справі № 263/5853/13-ц, від 17 червня 2020 року

у справі № 320/7229/15, від 10 березня 2021 року у справі № 688/3874/18,

від 09 червня 2021 року у справі № 752/12242/19, (пункт 1 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України), а також

не дослідили належним чином зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

У касаційній скарзі заявниця просить поновити строк на касаційне оскарження судових рішень, посилаючись на те, що копію постанови суду апеляційної інстанції, оприлюдненої в Єдиному державному реєстрі судових рішень 03 грудня 2021 року, отримано її представником 06 грудня 2021 року.

Оскільки причина пропуску процесуального строку є поважною, строк

на касаційне оскарження на підставі частини другої статті 390 ЦПК України підлягає поновленню.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12 вересня 2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 16 листопада 2021 року подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої

статті 389 ЦПК України.

З урахуванням наведеного, касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.

У заяві, доданій до касаційної скарги, ОСОБА_1 просить зупинити дію постанови Одеського апеляційного суду від 16 листопада 2021 року

до закінчення касаційного провадження.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду

або зупинення його дії (якщо рішення не передбачає примусового виконання).

Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Вирішуючи питання про зупинення виконання чи дії судового рішення,

суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, ймовірність утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи

чи обов`язки.

Враховуючи те, що постанова Одеського апеляційного суду від 16 листопада 2021 року у частині задоволених позовних вимог підлягає примусовому виконанню, а необхідність у зупиненні дії вказаного судового рішення заявницею не обґрунтована належним чином, у задоволенні клопотання

про зупинення дії постанови суду апеляційної інстанції слід відмовити.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395, 436ЦПК України, Верховний Суд

у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку

на касаційне оскарження рішення Малиновського районного суду

м. Одеси від 12 вересня 2018 року та постанови Одеського апеляційного суду від 16 листопада 2021 року задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження

рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12 вересня

2018 року та постанови Одеського апеляційного суду від 16 листопада

2021 року.

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом товариства

з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2

про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2

до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс-Банк» про визнання недійсними кредитного договору та договору поруки,

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12 вересня 2018 року

та постанову Одеського апеляційного суду від 16 листопада 2021 року.

Витребувати з Малиновського районного суду м. Одеси цивільну справу

№ 408/1249/17.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про зупинення дії постанови Одеського апеляційного суду від 16 листопада 2021 року відмовити.

Надіслати відповідним учасникам справи копію касаційної скарги

та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив

на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 21 лютого 2022 року. До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович