Дата документу 02.02.2022 Справа № 320/5185/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 320/5185/19 Головуючий у 1 інстанції
№ провадження 22-ц/807/627/22 Купавська Н.М.
Доповідач: Бєлка В.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Кухаря С.В.

Онищенка Е.А.

За участю секретаря:Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Соколової Наталі Іванівни на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 29 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області, треті особи: Мелітопольська міська рада Запорізької області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , що діє також в інтересах неповнолітніх ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , що діє також в інтересах неповнолітніх ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Мелітопольської міської ради,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Мелітопольська міська рада Запорізької області, про скасування рішення виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області від 1810.2012 року № 175/1, посилаючись на те, що рішенням виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області від 18.10.2012 року № 175/1 нежитловій будівлі А-2 по АДРЕСА_1 було надано статут гуртожитку.

В подальшому будівлі А-2 по АДРЕСА_2 було присвоєно адресний номер - АДРЕСА_3 .

Мелітопольська міська рада Запорізької області рішенням сесії VII скликання 39 сесії від 26.04.2018 року № 2/2 надала згоду на безоплатне прийняття гуртожитку по АДРЕСА_3 до комунальної власності територіальної громади м. Мелітополя. До теперішнього часу право власності на це приміщення за територіальною громадою в особі Мелітопольської міської ради не зареєстровано.

Вважає, що рішення виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області від 18.10.2012 року № 175/1 є незаконним.

Вказує на те, що на момент прийняття рішення виконавчим комітетом приміщення мало статус нежитлового та не відповідало вимогам гуртожитку, а саме: будівля не приєднана до централізованого водопостачання та каналізації, а також немає даних про можливість підключення до електромережі.

За відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно до теперішнього часу приміщення по АДРЕСА_3 має статус нежитлового.

Зазначає, що він разом із членами своєї сім`ї бажає проживати в цьому приміщенні та отримати право на приватизацію однієї із кімнат, однак через невизначеність статусу приміщення він позбавлений такого права.

Крім того, він є власником нежитлового вбудовано-прибудованого приміщення по АДРЕСА_4 , яке ним використовується для розміщення станції технічного обслуговування, а за санітарними нормами відстань між СТО та житловим приміщенням повинна складати не менше 15 метрів, що позбавляє його права на вільне використання власності.

Посилаючись на зазначені обставини просив суд визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області від 18.10.2012 за №175/1, яким нежитловій будівлі А-2 по АДРЕСА_1 надано статус гуртожитку та в подальшому присвоєно адресний номер - АДРЕСА_4 .

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14 листопада 2019 року залучено до участі у справі в якості третіх осіб без самостійних вимог на стороні відповідача: ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ОСОБА_6 , що діє також в інтересах неповнолітніх ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , що діє також в інтересах неповнолітніх ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 .

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 29 червня 2021 року у позові відмовлено.

У апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Соколова Н.І. зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Апеляційну скаргу мотивує тим, що судом не в повному обсязі досліджені обставини та надані докази, які мають значення для справи. Суд дійшов помилкового висновку, що позивачем не доведено, в чому полягає суперечність спірного рішення виконавчого комітету актам цивільного законодавства. Залишилось поза увагою, що спірна будівля є нежитловою, тобто не придатною для проживання осіб. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з`явилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що вимоги є недоведеними.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон їх регулює.

Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що рішенням виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області за №175/1 від 18.10.2012 було надано статус гуртожитку нежитловій будівлі А-2, загальною площею 852,5 м2, розташованій по АДРЕСА_1 .

Дане рішення прийняте на підставі заяви ПАТ «Мелітопольський завод холодильного машинобудування «Рефма» та висновку про технічний огляд і оцінку стану будівельних конструкцій приміщень на можливість експлуатації у статусі гуртожитку, складеного ТОВ «Мелітопольпроект» від 17.07.2012 НД №53-07.10.12.

Рішенню виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області за №175/1 від 18.10.2012 передував висновок Управління містобудування і архітектури Мелітопольської міської ради від 18.03.2009 про технічну можливість оформлення документів на окреме функціонування двох приміщень (житлового та нежитлового) з вбудованими прибудованими приміщеннями по АДРЕСА_3 , який погоджений головним архітектором м. Мелітополя.

Як вбачається з матеріалів справи кімнати в гуртожитку придатні для проживання. З мешканцями гуртожитку укладені договори про надання послуг з газопостачання, проведене автономне опалення. Твердження представника позивача про непридатність проживання в цьому приміщенні з посиланням на відсутність договорів на електропостачання, безпідставні, оскільки за електропостачання мешканці сплачують по квитанціях КП «Житломасив», з наданих представником відповідача фотознімків видно, що у кімнатах є світло.

Отже, будівля гуртожитку придатна для проживання людей і фактично використовуються за призначенням 27 особами, які безпосередньо були заселені у кімнати на підставі ордерів ПАТ «Мелітопольський завод холодильного машинобудування «Рефма».

Позивач вказує на те, що він зі своєю сім`єю проживає у кімнаті

АДРЕСА_5 вбудовано-прибудоване приміщення, яке він використовує для розміщення станції технічного обслуговування, придбано ним в 2014 році, тобто, після прийняття виконкомом рішення про надання нежитловій будівлі статусу гуртожитку.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 30 Закону України «По місцеве самоврядування в Україні» (в редакції на момент прийняття рішення) до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження щодо управління об`єктами житлово-комунального господарства.

Згідно ст.ст.4,16 Житлового кодексу України (чинному на момент прийняття рішення, жилі будинки, а також жилі приміщення в інших будівлях, що знаходяться на території Української РСР, утворюють житловий фонд. Виконавчі комітети обласних, міських (мст республіканського підпорядкування) Рад народних депутатів у межах і в порядку, встановлених законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР, на території області (міста республіканського підпорядкування): здійснюють державний контроль за використанням і схоронністю житлового фонду (ч.1 ст.30); керують житловим господарством, підпорядкованими підприємствами, установами та організаціями цієї галузі, забезпечують комплексний розвиток житлового господарства; здійснюють управління житловим фондом місцевих Рад (ч.1 ст.18) і забезпечують його схоронність, правильну експлуатацію, капітальний і поточний ремонт.

Виконавчі комітети обласних, місцевих (міста республіканського підпорядкування) Рад народних депутатів вирішують й інші питання в галузі використання і забезпечення схоронності житлового фонду, віднесені до їх відання законодавством Союзу РСР і Української РСР.

У даному випадку рішення №175/1 від 18.10.2012 прийнято виконавчим комітетом Мелітопольської міської ради в межах своїх повноважень та відповідно до чинного законодавства на час його прийняття.

Як вбачається з матеріалів справи рішенню виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області за №175/1 від 18.10.2012 передував висновок Управління містобудування і архітектури Мелітопольської міської ради від 18.03.2009 про технічну можливість оформлення документів на окреме функціонування двох приміщень (житлового та нежитлового) з вбудованими прибудованими приміщеннями по АДРЕСА_3 , який погоджений головним архітектором м. Мелітополя.

Оскаржуючи рішення позивач, вважає його незаконним, оскільки порушує його права. Невизначеність статусу приміщення позбавляє його права приватизувати кімнату в цьому приміщенні, в якому він проживає. На момент прийняття оскаржуваного рішення приміщення мало статус нежитлового та не відповідало вимогам для проживання. Будівля не приєднана до централізованого водопостачання та каналізації, немає даних про підключення її до електропостачання. Рішення про перевід приміщення з нежитлового до житлового фонду не приймалось.

Однак, матеріалами справи підтверджується, що кімнати в гуртожитку придатні для проживання. З мешканцями гуртожитку укладені договори про надання послуг з газопостачання, проведене автономне опалення. Твердження представника позивача про непридатність проживання в цьому приміщенні з посиланням на відсутність договорів на електропостачання, безпідставні, оскільки за електропостачання мешканці сплачують по квитанціях КП «Житломасив», з наданих представником відповідача фотознімків видно, що у кімнатах є світло.

Отже, будівля гуртожитку придатна для проживання людей і фактично використовуються за призначенням 27 особами, які безпосередньо були заселені у кімнати на підставі ордерів ПАТ «Мелітопольський завод холодильного машинобудування «Рефма».

Сам позивач зазначає про те, що він зі своєю сім`єю проживає у кімнаті АДРЕСА_5 цього гуртожитку, а отже, незрозуміло чим прийняте 18.10.2012 рішення виконкому порушує його права.

Нежитлове вбудовано-прибудоване приміщення, яке він використовує для розміщення станції технічного обслуговування, придбано ним в 2014 році, тобто, після прийняття виконкомом рішення про надання нежитловій будівлі статусу гуртожитку.

З урахуванням викладеного, колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки позивачем не доведено належними доказами, а також не доведено в чому полягає незаконність оспорюваного рішення виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області від 18.10.2012 за №175/1 позов задоволенню не підлягає.

Докази та обставини, на які посилається скаржник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Соколової Наталі Іванівни залишити без задоволення.

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 29 червня 2021 року по цій справі залишити без змін.

Дата складання повної постанови 07 лютого 2022 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: В.Ю. Бєлка

Судді: С.В. Кухар

Е.А. Онищенко