Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2022 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Сидоренко І.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Новікової К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 11 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

В С Т А Н О В И В:

До Слов`янського міськрайонного суду надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Дана заява мотивована тим, що заявниця в 1987 році вступила до Донецького політехнічного інституту і в 1992 році закінчила повний курс Донецького політехнічного інституту. Рішенням державної екзаменаційної комісії 12 червня 1992 року, заявниці видано диплом серії НОМЕР_1 , реєстраційний номер 57. У вказаному дипломі, по батькові заявниці записано з помилкою, а саме як « ОСОБА_2 », замість правильного « ОСОБА_3 ».

Для подальшого використання диплому для зарахування трудового стажу і правильного нарахування пенсії, заявниці необхідно встановити, що вищевказаний диплом дійсно належить їй. На першій сторінці паспорту ОСОБА_1 , де текст викладено українською мовою, її по батькові вказано як « ОСОБА_3 », а на другій сторінці, де прізвище, ім`я та по батькові зазначено російською мовою, по батькові заявниці вказано як « ОСОБА_4 ».

В дипломі ж по батькові зазначено українською мовою, як « ОСОБА_2 », а на другій стороні, російською мовою вказано, як « ОСОБА_4 », тобто співпадає і є тотожним її по батькові, вказаному в паспорті. Помилка в написанні прізвища виникла через технічну помилку в перекладі по батькові з російської мови, яку використовували в діловодстві до 1991 року українською мовою.

Тому, просить встановити факт того, що Диплом серії НОМЕР_1 про закінчення в 1992 році повного курсу Донецького політехнічного інституту, реєстраційний номер 57, виданий на підставі рішення Державної екзаменаційної комісії від 12 червня 1992 року, належить їй.

В судове засідання заявниця та її представник ОСОБА_5 у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду повідомлялись належним чином, проте направили на адресу суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, в яких підтримали заявлені вимоги, просили їх задовольнити у повному обсязі.

Заінтересована особа свого представника до суду не направили, про причини неявки суду не повідомили.

Дослідивши додані до заяви докази, суд доходить до висновку про необхідність задоволення заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до копії Свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 19 жовтня 1970 року Орджонікідзевським районним бюро РАЦС м. Жданов Донецької області, заявниця ОСОБА_6 , народилась у м. Жданов Донецької області та датою її народження є ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З копії Свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 , виданого 18 січня 2003 року Відділом РАГС Калінінського районного управління юстиції м. Донецька, ОСОБА_6 зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 , після чого їй присвоєно прізвище - « ОСОБА_8 ».

Прізвище, ім`я та по батькові заявниці, а також дата та місце її народження, також підтверджується копіями: паспорта громадянина України серії НОМЕР_4 , виданого 05 лютого 2003 року Калінінським РВ Донецького міського управління УМВС України в Донецькій області; довідки до акту медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ № 362893.

Згідно з записами, що містяться в трудовій книжці серії НОМЕР_5 , її заведено 29 липня 1992 року на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проте в графах прізвище, ім`я, по батькові, та в графі дата народження власника трудової книжки, записи виконано російською мовою - « ОСОБА_9 ».

Крім того, з наведеної копії трудової книжки видно, що першим до неї внесено запис про навчання власниці трудової книжки у Донецькому політехнічному інституті з 01 вересня 1987 року до 12 червня 1992 року. Даний запис здійснено на підставі Диплому серії НОМЕР_1 від 12 червня 1992 року.

Вищезгаданий диплом серії НОМЕР_1 видано 12 червня 1992 року Донецьким політехнічним інститутом на ім`я ОСОБА_6 . При цьому, записи до вказаного диплому внесено як української мовою, так російською мовою, й в російськомовній частині в графах прізвище, ім`я та по батькові внесено запис, що диплом видано на ім`я: « ОСОБА_10 ».

Таким чином, з наданих заявницею копій документів можливо встановити, що при написанні її особистих даних до правовстановлюючих документів та документів, що підтверджують її особу, зокрема, відомості про по батькові українською внесені із помилкою, а саме в Дипломі серії НОМЕР_1, замість правильного « ОСОБА_3 », вказано по батькові - « ОСОБА_2 », при цьому при внесені аналогічних даних до згаданих документів російською мовою судом встановлено повне співпадіння при написанні.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Таким чином, в судовому засіданні віднайшли своє підтвердження обставини, на які посилається заявник в обґрунтування своєї заяви, зокрема, помилкове написання по батькові заявниці у Дипломі серії НОМЕР_1 про закінчення в 1992 році повного курсу Донецького політехнічного інституту, реєстраційний номер 57, виданий на підставі рішення Державної екзаменаційної комісії від 12 червня 1992 року.

Аналізуючи вищенаведені обставини, беручи до уваги, що не з вини заявника внесено запис про її по батькові до Диплому серії НОМЕР_1 , суд доходить до висновку, що факт належності правовстановлюючого документа - Диплом серії НОМЕР_1 про закінчення в 1992 році повного курсу Донецького політехнічного інституту, реєстраційний номер 57, виданий на підставі рішення Державної екзаменаційної комісії від 12 червня 1992 року, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні.

Заявник зазначає, що встановлення даного факту необхідно для правильного визначення пенсії, тобто від встановлення даного факту залежить виникнення особистих майнових прав заявниці, а законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Виходячи з наведеного, суд доходить до висновку, що вимоги заявника ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 11, 12, 13, 258-259, 293, 305-309, 315, ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.

Встановити факт того, що Диплом серії НОМЕР_1 про закінчення в 1992 році повного курсу Донецького політехнічного інституту, реєстраційний номер 57, виданий на підставі рішення Державної екзаменаційної комісії від 12 червня 1992 року, належить ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 .

Повний текст рішення виготовлений 04 лютого 2022 року.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду І.О. Сидоренко