Провадження № 2/522/787/22
УХВАЛА

01 лютого 2022 року м. Одеса

Приморський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого - судді Абухіна Р.Д.,

за участю секретаря судового засідання Баланюк Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в місті Одесі заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого по справі судді,-

ВСТНОВИВ:

12 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання спільною сумісною власністю майна подружжя поділ спільного майна подружжя.

ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , 13.07.2021 року змінивши його предмет про визнання майна особистою приватною власністю та поділ спільного майна подружжя.

ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , розмір вимог по якому був збільшений 13.07.2021 року про відшкодування витрат на будівництво.

Чергове судове засідання було призначено на 01.02.2022 року.

01.02.2022 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про відвід судді, яка мотивована тим, що в судовому засіданні, яке відбулось 26.01.2022 року головуючим по справі суддею було прийнято до провадження заяву про зміну предмету позову ОСОБА_2 , до якої не було додано підтвердження направлення даної заяви ОСОБА_3 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник підтримали заяву.

ОСОБА_2 та його представник в судовому засіданні заперечували проти заяви про відвід.

Порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу регулюється ст. 40 ЦПК України.

Згідно із зазначеною статтею питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Заява про відвід судді Абухіна Р.Д. надійшла до суду 01.02.2022 року і судове засідання призначене на 01.02.2022 року, тобто заява надійшла до суду у день засідання, тому питання про відвід вирішується судом, що розглядає справу.

Відповідно до вимог ч.1 ст.36 ЦПК суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Також, підставами відводу (самовідводу) законодавець визначив недопустимість повторної участі судді в розгляді справи (ст.37 ЦПК), та неможливість входження до складу суду осіб, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя (п.3 ст.46 ЦПК).

За умовами ч.3 ч.4 ст.39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді (ч.5 ст.36 ЦПК України).

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" ("De. Belgium"), від 26 жовтня 1984 року, п.26).

Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії", від 28 жовтня 1998 року, п.45).

У справі "П`єрсак проти Бельгії" Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами провів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Суд зазначає, що відвід повинен бути вмотивований - з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Як на підставу відводу ОСОБА_1 посилається на те, що у неї є сумніви в неупередженості або об`єктивності судді, оскільки суддя прийняв до провадження заяву про зміну предмету позову ОСОБА_3 без доказів направлення даної заяви ОСОБА_2 . Так, в підготовчому судовому засіданні, яке відбулось 14.07.2021 року вирішувалось питання щодо прийняття заяви про зміну предмету позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 про визнання майна особистою власністю та поділ майна подружжя ( а не 26.01.2022 року, як помилково зазначає ОСОБА_1 в заяві про відвід), ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 не заперечували щодо прийняття заяви про зміну предмету позову до провадження.

Щодо ненадання ОСОБА_2 підтвердження направлення третій особі - ОСОБА_3 копії заяви про зміну предмету позову, то на заяві міститься підпис ОСОБА_3 та запис, що він копію заяви отримав та дата 12.07.2021.

Між тим, суд враховує, що підстави заявника для відводу фактично зводяться до її внутрішнього переконання та не згоди з процесуальним рішенням судді під час прийняття до провадження заяви про зміну предмету позову, проте такі обставини не свідчить про наявність підстав сумніватись в об`єктивності судді.

Так, у висновку №3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред`являються їм у зв`язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду і визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції.

Процесуальне рішення судді Абухіна Р.Д. щодо прийняття до провадження заяви про зміну предмету позову ОСОБА_2 , за згодою відповідача ( заявника про відвід судді) - ОСОБА_1 не може слугувати підставою для відводу судді Абухіна Р.Д..

Інших обставин щодо сумнівів в неупередженості або об`єктивності судді заявник не довів, а тому відсутні передбачені законом підстави для задоволення відводу.

Обставини на які посилається відповідач не викликають сумнівів в неупередженості або об`єктивності судді Абухіна Р.Д. та є недоведеними. Незгода сторони з процесуальними діями та надумані факти не може бути підставою для відводу, про що визначено у ч. 4 ст. 36 ЦПК України.

Інших доказів на обґрунтування заяви про відвід судді заявником не надано.

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про відвід судді Абухіна Р.Д. є необґрунтованою, а тому не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 36, 40, 252 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Приморського районного суду міста Одеси Абухіна Руслана Дмитровича по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання спільною сумісною власністю майна подружжя, поділ спільного майна подружжя

позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 про відшкодування витрат на будівництво,

за об`єднаним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю та поділ спільного майна подружжя.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду виготовлено 01.02.2022 року.

Суддя Р.Д. Абухін

01.02.2022