Справа № 569/6576/21
Провадження № 2/346/306/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2022 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі головуючого судді Яремин М.П.

з участю секретаря Сав`яка О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору: Рівненський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), про визнання батьківства,-

в с т а н о в и в :

свої вимоги з урахуванням їх уточнення позивач обґрунтовує тим, що він з відповідачем ОСОБА_2 перебував у стосунках, в результаті яких у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_4 . За спільною згодою вони вирішили записати батьком дитини позивача, однак, здійснити реєстрацію не вдалося у зв`язку з перебуванням відповідача ОСОБА_2 у шлюбі із ОСОБА_3 , про що не було відомо позивачу. З моменту народження дитини позивач виконує всі батьківські обов`язки, забезпечує її, піклується про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Зі слів ОСОБА_2 вона багато років не бачилася зі своїм чоловіком, його місцезнаходження їй відоме, будь-яких контактів з ним не має. Факт офіційного перебування відповідачів у шлюбі та зазначення ОСОБА_3 батьком в свідоцтві про народження дочки є перешкодою у визначенні походження останньої від позивача та запису його як батька. Тому позивач просив визнати його батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю якої є ОСОБА_2 , та внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_4 , зазначивши в графі " батько" -" ОСОБА_1 ", " громадянство " - " громадянин України ".

Позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою, яку згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 01.04.2021 року розподілено судді Рівненського міського суду Рівненської області Харечко С.П.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 09.04.2021 року відкрито загальне позовне провадження в даній справі, призначено підготовче засідання, а ухвалою від 01.07.2021 року залучено до участі в справі в якості співвідповідача ОСОБА_3 .

Відповідно до ухвали Рівненського міського суду від 15.09.2021 року вказану позовну заяву передано за підсудністю до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Коломийського міськрайонного суду від 01.11.2021 року справу передано для розгляду судді Яремин М.П.

Ухвалою Коломийського міськорайонного суду Івано-Франківської області від 03.11.2021 року вказану справу прийнято до свого провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Коломийського міськорайонного суду Івано-Франківської області від 06.12.2021 рокузакрито підготовче провадження у справі за даним позовом та призначено справу до судового розгляду по суті.

09.12.2021 року представник позивача, адвокат Бідюк Т.В. електронною поштою надіслала до суду заяву, відповідно до якої просить визнати ОСОБА_1 батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю якої є ОСОБА_2 ; внести зміни до актового запису № 584 про народження ОСОБА_4 , що складений Рівненським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), зазначивши в графі " батько " - " ОСОБА_1 ", " громадянин України"; зобов`язати вказаний відділ видати нове свідоцтво про народження ОСОБА_4 , зазначивши в графі " прізвище " - " ОСОБА_4 ", " ім`я " - " ОСОБА_4 ", " по батькові " - " ОСОБА_4 ".

Позивач в судове засідання не з`явився, його представник адвокат Бідюк Т.В. 13.12.2021 року надіслала до суду письмове клопотання, в якому зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить розгляд справи проводити у її та позивача відсутності (а.с. 86).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, 09.12.2021 року електронною поштою надіслала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнає, просить розгляд справи проводити у її відсутності (а.с. 82).

Представник третьої особи - Рівненського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану в судове засідання не з`явився, начальник вказаного відділу надіслав до суду листа, в якому просить розгляд справи проводити у відсутності представника (а.с. 93).

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, а саме за зареєстрованим місцем проживання, шляхом надсилання судових повісток про виклик до суду, а також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Причин своїх неявок відповідач суду не повідомив, не звернувся із заявою про розгляд справи в його відсутності та не подав відзив на позов.

За таких обставин, з урахуванням положень ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів та третьої особи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989 р.).

Таким чином, Верховний Суд зазначив, що особа, яка добросовісно користується наданими законом процесуальними правами, зобов`язана слідкувати за перебігом розгляду своєї заяви.

Отже, оскільки інформація про судові засідання, яка розміщена на веб-порталі «Судова влада України», є відкритою, то суд вважає, що сторони є належним чином повідомлені про судовий розгляд.

В зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь в справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 07.09.2011 року ОСОБА_2 зареєструвала шлюб із ОСОБА_3 , що стверджується даними копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого повторно 20.10.2015 року, актовий запис № 6 від 07.09.2011 року (а.с. 8).

Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Рівненським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 12.03.2021 року, ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ОСОБА_4 , її батьками вказані ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , актовий запис № 584 від 12.03.2021 року (а.с. 7).

Відповідно до даних звіту тесту ДНК на батьківство від 13.05.2021 року, проведеного лабораторією «Endeavor DNA Laboratories» між дитиною ОСОБА_4 та ймовірним батьком ОСОБА_1 , ймовірний батько ОСОБА_1 не може бути виключений в якості біологічного батька тестованої дитини. Виходячи з результатів дослідження, отриманих шляхом аналізу STR-локусів, ймовірність батьківства становить 99,99993% (а.с.22).

Відповідно до статті 51 Конституції України, ч. 2 та 3 ст. 5 СК України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Згідно з ст. 7 Конвенції про права дитини, дитина, наскільки це можливо, має право знати своїх батьків.

Відповідно до ст.121 Сімейного кодексу України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ч. 1 ст.122 Сімейного кодексу України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Частиною 2 ст. 125 цього Кодексу передбачено, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 зазначеного Кодексу походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Статтею 128 Сімейного кодексу передбачено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства.

У п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Згідно зі ст. 129 СК зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ч.2 ст. 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

Відповідно до п.п. 2.1, 2.8, підпункту 2.13.1. п. 2.13. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5, заява про визнання батьківства, яка є підставою для внесення змін, може бути подана до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання першого примірника актового запису про народження (крім випадків, коли актовий запис про народження складено дипломатичним представництвом або консульською установою України) або за місцем постановлення рішення суду про визнання батьківства. Якщо в актовому записі про народження дитини батьком указаний чоловік заявниці або інша особа (за винятком випадків, передбачених статтею 135 Сімейного кодексу України), то в унесенні змін стосовно визнання батьківства має бути відмовлено до вирішення судом питання щодо виключення з актового запису про народження відомостей про батька. Підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 134 Сімейного кодексу України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Згідно з положеннями ст.13 ЦПК України, яка передбачає принцип диспозитивності цивільного судочинства, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі вищенаведеного суд приходить до висновкупро наявність правових підстав для задоволення позовних вимог щодо визнання батьківства позивача та внесення змін до актового запису про народження дитини. Вимога в частині зобов`язання відділу ДРАЦС видати нове свідоцтво є передчасною, оскільки на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Слід звернути увагу на те, що утих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Однак, таких вимог позивачем не заявлено.

На підставі наведеного, ст.ст. 125, 126, 128, 129, 134 СК України, постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.06.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», керуючись ст.ст. 2-5, 12, 13, 81, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

позов задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Шкарів Гощанського району рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Рівне Рівненської області, яку народила ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка та жителька АДРЕСА_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 12.03.2021 року).

Внести зміни до актового запису № 584 про народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , складеного 12.03.2021 року Рівненським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), в якому прізвище цієї дитини записати « ОСОБА_4 », по батькові - « ОСОБА_4 », в графі «Батько» вказати " ОСОБА_1 ", " громадянин України", та видати нове Свідоцтво про народження цієї дитини.

В решті вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець с. Шкарів Гощанського району рівненської області, житель АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 .

Відповідачі:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка та жителька АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання зареєстроване за адресою АДРЕСА_3 .

Третя особа: Рівненський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів): м. Рівне, проспект Миру,14, код ЄДПОУ 43202330.

Повний текст рішення складено 03 лютого 2022 року.

Суддя Яремин М. П.