Березівський районний суд Одеської області
03.02.2022
Справа № 494/1510/21
Провадження № 2/494/174/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2022 року м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Панчишина А.Ю.,

за участі секретаря судових засідань Твердун Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Березівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

15 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 у якому просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме 3 місяці з дня набрання законної сили рішення суду.

На обгрунтування позовних вимог зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3 . Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме: земельна ділянка № НОМЕР_1 площею 7.98 та, кадастровий номер :01:006:0285. розташована на масиві № НОМЕР_2 на території кол. Ряснопільської сільської ради Березівського району Одеської обл., яка була передана їй для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Право ОСОБА_3 на дану земельну ділянку підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №285858. виданим Берегівською РДА 12.04.2006 р. Дану земельну ділянку вона успадкувала після смерті батька ОСОБА_4 . Також, на час смерті, ОСОБА_3 на праві власності належала земельна ділянка № НОМЕР_2 пл.7.94 та кадастровий номер :01:006:0197, розташована на масиві № НОМЕР_2 на території кол. Ряснопільської сільської ради Березівського району Одеської обл., яка була передана їй для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Право ОСОБА_3 на дану земельну ділянку підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА №080913, вид. Березівською РДА 17.01.2005 р. За життя, а саме - 05.12.2006 р. мати позивача склала заповіт, яким заповіла ОСОБА_1 земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 7.98 га, кадастровий номер :01:006:0285, розташовану на масиві № НОМЕР_2 на території кол. Ряснопільської сільської ради Березівського району Одеської обл. Другу належну їй земельну ділянку, вона заповіла відповідачу, сину позивача - ОСОБА_2 .

Позивач зазначає, що є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері ОСОБА_3 , оскільки являється її сином. Також, він є спадкоємцем за заповітом, який був складений матір`ю 05.12.2006 року, посвідчений секретарем Ряснопільської сільської ради Березівського району Одеської області та зареєстрований в реєстрі №138. Від прийняття спадщини він не відмовлявся. Його син ОСОБА_2 , який також являється спадкоємцем за заповітом, як і позивач, не звернувся у встановлений законом строк до нотаріуса з питання прийняття спадщини, а тому спадкова справа після смерті матері позивача не відкривалася.

З даного питання ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса лише у червні 2021 року, 16.08.2021 р. у відкритті спадкової справи йому було відмовлено у зв`язку з тим, що він пропустив встановлений законом строк подачі заяви про прийняття спадщини. З даного питання йому було рекомендовано звернутись до суду.

Зазначає, що у зв`язку з важкою хворобою, у 2009 році він став інвалідом 2-ї групи. Страждає на гіпертонічну хворобу та епілепсію, часто втрачає свідомість, у нього виникають судорожні припадки, після яких він тривалий час спить, приймає ліки та хворіє. Також стверджує, що хворіє на гіпертонічну хворобу. Працювати не має можливості, пересування для нього є важкою процедурою, оскільки йому необхідна допомога у любу хвилину, власного транспорту не має. Заяву нотаріусу він розраховував подати наприкінці жовтня 2020 р., але в цей час у нього відбувся черговий судорожний припадок, після чого 24.10.2020 року стався гіпертонічний криз, підвищився тиск, температура та після виклику лікаря з`ясувалось, що у нього ще й ангіна. Стан здоров`я покращився вже після спливу терміну подачі заяви нотаріусу.

Враховуючи наведене, вважає, що причини пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини, являються поважними, тому просить задоволити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 18.11.2021 року відкрито провадження у цивільній справі у загальному порядку з призначенням судового засідання.

Ухвалою суду від 21.12.2021 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 03.02.2021 року.

На виконання ухвали Березівського районного суду Одеської області від 21.12.2021 року щодо витребування копії спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , приватний нотаріус Березівського районного нотаріального округу Одеської області Березовська О.Г. повідомила, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 нею не заводилась.

Позивач в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про судовий розгляд, що вбачається з витягу журналу телефонограм Березівського районного суду Одеської області за №411.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Сємак Тетяна Вікторівна була належним чином повідомлена 30.12.2021 року про судовий розгляд, що вбачається з розписки, яка міститься в матеріалах справи. 03.02.2022 року представник позивача подала до Березівського районного суду Одеської області заяву, в якій зазначила, що про дату та час розгляду справи повідомлена, просить розглянути справу за її відсутності та задовольнити позовні вимоги.

Відповідач в судове засідання не з`явився, але 01.02.2022 року надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначив, що про дату, час та місце слухання повідомлений, просив задовольнити позовні вимоги.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що матір`ю позивача ОСОБА_1 являється ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_3 .

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , актовий запис №57.

Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно, а саме: земельна ділянка № НОМЕР_1 площею 7.98 та, кадастровий номер :01:006:0285. розташована на масиві № НОМЕР_2 на території колишньої Ряснопільської (сьогодні - Новокальчівської ) сільської ради Березівського району Одеської обл., яка була передана їй для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Право ОСОБА_3 на дану земельну ділянку підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №285858. виданим Берегівською РДА 12.04.2006 р. Дану земельну ділянку ОСОБА_3 успадкувала після смерті батька ОСОБА_4 . Також, на час смерті, ОСОБА_3 на праві власності належала земельна ділянка № НОМЕР_2 пл.7.94 та кадастровий номер :01:006:0197, розташована на масиві № НОМЕР_2 на території колишньої Ряснопільської (сьогодні - Новокальчівської) сільської ради Березівського району Одеської обл., яка була передана їй для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Право ОСОБА_3 на дану земельну ділянку підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА №080913, виданим Березівською РДА 17.01.2005 р.

За життя, а саме - 05.12.2006 р. ОСОБА_3 склала заповіт, яким заповіла ОСОБА_1 земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 7.98 га, кадастровий номер :01:006:0285, розташовану на масиві № НОМЕР_2 на території кол. Ряснопільської сільської ради Березівського району Одеської обл. Другу належну їй земельну ділянку, вона заповіла відповідачу, - ОСОБА_2 .

Згідно довідки виданої Ряснопільською сільською радою за №156/02-23 від 26.06.20202 року вбачається, що гр. ОСОБА_5 до дня смерті проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, з метою оформлення спадщини після померлої матері позивач звернувся до приватного нотаріуса Березівського районного нотаріального округу Березовської О.Г. із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, однак йому було відмолено у зв`язку з пропуском встановленого законом строку подачі заяви про прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду, що вбачається з відповіді №181/01-16 від 16.08.2021 року.

У відповідності до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

В силу ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті.

Відповідно до ст.ст.1220, 1221,1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна.

Згідно ст.ст.1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст.ст.1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строку шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст.1272 ЦК України).

Виходячи з викладеного вище можливо зробити висновок, що прийняття спадщини за законом є правом спадкоємця і залежить виключно від його власного волі. Для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Пунктами 3.3., 3.4., 3.5. Наказу Міністерства юстиції України від 22.02.2012№ 296/5 Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі. Якщо спадкоємець особисто прибув до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, нотаріальне засвідчення справжності його підпису на таких заявах не вимагається. У цьому випадку нотаріус встановлює особу заявника, про що на заяві робиться відповідна службова відмітка. Ця відмітка скріплюється підписом нотаріуса. Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини.

Позивач як спадкоємець за законом у встановлений законом шестимісячний строк не звертався до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадкового майна, не направив її поштою, а 13 листопада 2021 року звернувся до суду з позовом пославшись на стан свого здоров`я.

Пленум Верховного Суду України в п.24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

У постанові Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі 717/1796/16-ц зазначено, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Проте, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємця, складні умови праці, які пов`язані із тривалими відрядженнями, у тому числі закордонними, перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України, відбування покарання, з чим пов`язана неможливість прибуття для прийняття спадщини тощо.

Аналогічні правові позиції викладено у постановах Верховного Суду України від 26.09.2012 №6-85цс12 та від 14.09.2016 №6-1215цс16, у постановах Верховного Суду України від 26.09.2012 року (справа № 6-85цс12) та 4 листопада 2015 року (справа № 6-1486цс15) та у постанові Верховного Суду від 5.12.2018 року справа №756/2764/15-ц.

Дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до переконання про те, що наявність інвалідності 2 групи, гіпертонічної хвороби та епілепсії не обмежують особу в пересуванні, судорожні припадки при епілепсії, про які зазначає позивач, не відбуваються часто, дозволяють людині працювати. Доказів того, що позивачу важко пересуватись, останній суду не надав, таких з матеріалів справи не вбачається. Перебування на амбулаторному лікуванні з 24 жовтня до 02 листопада 2020 року, тобто протягом 9 днів також не є поважною причиною для пропуску строку на звернення з заявою про прийняття спадщини, адже визначений законодавцем 6 місячний строк є тривалий і позивач міг звернутися до нотаріуса і раніше чим 24 жовтня 2020 року, однак цього не зробив. Будь-яких інших поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини позивач не зазначив. Вказані ним причини не є об`єктивними та непереборними труднощами, з якими закон пов`язує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини.

Оскільки позивачем не доведені поважні причини пропуску строку для прийняття спадщини, які давали б підстави для надання додаткового строку для прийняття спадщини понад установлений законом шестимісячний строк, суд в задоволенні позову відмовляє в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1216-1218, 1220, 1221, 1223, 1261, 1268-1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 4,10,12,141. 258,259,263,264,265,268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Панчишин А.Ю.