Справа № 415/3454/19
Провадження № 22-ц/810/894/20
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

01 лютого 2022 року місто Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Стахової Н. В.

суддів Карташова О. Ю., Луганської В. М.,

за участю секретаря

судового засідання Сінько А. І.,

учасники справи:

скаржник - ОСОБА_1 ,

заявник ОСОБА_2 ,

заінтересована особа - Алчевський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління юстиції (місто Харків),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в м. Сєвєродонецьку в порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 23 квітня 2019 року, ухваленого у складі судді Шевченко О. В., в приміщенні того ж суду

у цивільній справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа - Алчевський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління юстиції (місто Харків) про встановлення юридичного факту,

в с т а н о в и в:

У квітні 2019 року ОСОБА_2 (далі заявниця) звернулась до Лисичанського міського суду Луганської області із заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Алчевську Луганської області помер її чоловік ОСОБА_1 , який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 перебуває на непідконтрольній українській владі території, де не діють державні органи влади України. Звернувшись до Алчевського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, вона отримала відмову в реєстрації смерті чоловіка, оскільки нею не було надано оригінал лікарської довідки про смерть, яка завірена українськими печатками. Посилаючись на те, що в неї наявне лікарське свідоцтво про смерть № 117 від 22.01.2019 та довідка про причину смерті від 22.01.2019, які були видані Державною установою «Алчевське міське відділення Луганського республіканського бюро судово-медичних експертиз» Луганської народної республіки, просила суд встановити факт смерті чоловіка - ОСОБА_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 . Метою звернення з вказаною заявою до суду є отримання свідоцтва про смерть ОСОБА_1 українського зразка.

Рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 23 квітня 2019 року заяву ОСОБА_2 про встановлення факту смерті особи, заінтересована особа - Алчевський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, задоволено.

Встановлено факт смерті громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження м. Київ, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Алчевську Луганської області, Україна, причина смерті дифузний кардіосклероз, який на момент смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

В апеляційній скарзі скаржник ОСОБА_1 , посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 23.04.2019.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ОСОБА_2 зареєстрована як його дружина але фактично подружніх стосунків не існує, шлюб був зареєстрований під загрозою насильницьких дій щодо нього.

У 2017 році незнайомі чоловіки та ОСОБА_2 насильно вивезли його з міста Києва, де він постійно мешкав за адресою: квартира АДРЕСА_2 до міста Харків за адресою, яку не пам`ятає. Утримуючи насильно, його змушували приймати якісь ліки, від яких він втрачав здатність критично мислити.

Кілька разів його возили до нотаріусів, де наказували підписати різні документи, тексти яких не давали читати.

У квітні 2018 року йому вдалося зв`язатися із своїм сином ОСОБА_4 , який на той час мешкав у м. Подольску Московської області Російської Федерації.

Скориставшись тим, що у квартирі, де його утримували, деякий час нікого не було, він втік та відразу направився до автостанції, що розташована біля Харківського залізничного вокзалу. На прикордонному пункті пропуску «Гоптівка» пройшов кордон до Російської Федерації, де з іншого боку його зустрів син ОСОБА_5 .

З червня 2018 року і до цього часу він постійно мешкає у місті Єлабуга республіки Татарстан Російської Федерації.

Після прибуття до міста Подольська, він одразу написав письмову заяву про злочинні дії за фактом викрадення та утримування поза волею у м. Харкові, яку направлено поштою до Печерського відділу поліції ГУ НП по м. Києву.

У серпні 2020 року йому стало відомо, що рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 23.04.2019 року було задоволено заяву ОСОБА_2 про встановлення факту смерті ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та про те, що квартира АДРЕСА_2 була оформлена на ім`я ОСОБА_2 , як спадкоємиці після чоловіка. У 2019 році ОСОБА_2 здійснила продаж вказаної квартири , чим спричинила йому надвелику майнову шкоду.

Скаржник також зазначив, що ОСОБА_5 є його рідним сином що підтверджується:

- свідоцтвом про народження НОМЕР_1 , яке видане відділом запису актів громадського стану м. Єлабуга служби запису актів громадського стану Республіки Татарстан РФ. де вказано, що батьком ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 є ОСОБА_1 , мати ОСОБА_7

- свідоцтвом про заміну імені, серія НОМЕР_2 , яке видане 03.06.2016 року відділом запису актів громадського стану м. Єлабуга служби запису актів громадського стану Республіки Татарстан РФ, де вказано, що громадянин РФ ОСОБА_6 змінив прізвище ОСОБА_8 на ОСОБА_9 , а по батькові на ОСОБА_10 .

Повернутися до України скаржник на має можливості, оскільки боїться за своє життя та життя свого сина, який є його довіреною особою, а також в силу стану здоров`я.

Факти та обставини, які встановив суд першої інстанції в своєму рішенні від 23.04.2019 не відповідають дійсності, оскільки він не помирав у місті Алчевську Луганської області, та взагалі ніколи не перебував на непідконтрольній Україні території. З червня 2018 року його постійним місцем мешкання є: АДРЕСА_3 .

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Атаманов Олександр Анатолійович, зазначила, що після ознайомлення з матеріалами справи 30.03.2021 року, дослідивши апеляційну скаргу та копії документів доданих до неї виникли сумніви щодо їх походження та дійсності в цілому, недостовірності документів наданих суду невідомою особою (довідка форми 1 за підписом начальника управління обліку реєстрації громадян м. Єлабуга - ОСОБА_11 ; свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 ; свідоцтво про зміну імені ОСОБА_5 серії НОМЕР_2 ; свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 ; довіреність № 50 АА 5995620), які надані скаржником до апеляційної скарги.

В обґрунтування клопотання про забезпечення доказів зазначено, що вказані документи є підробленими, в мережі Інтернет є шаблони, які використовуються як зразки для складання вказаних документів. Вищевикладене дає підстави вважати, що невідома особа, використавши вказані зразки, які містяться на різних вебсайтах в мережі Інтернет, підробила їх, ввела суд в оману, таким чином ганьбить ім`я померлої особи - ОСОБА_1 . На думку заявниці, вимоги скаржника про скасування рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 23.04.2019 є необґрунтованими, тому просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Від заінтересованої особи відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Ухвалою Луганського апеляційного суду від 18.02.2021 відкрито апеляційне провадження по зазначеній справі.

Ухвалою Луганського апеляційного суду від 15.03.2021 призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 06.04.2021.

Ухвалою Луганського апеляційного суду від 06 травня 2021 року доручено компетентному суду Російської Федерації вручити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_4 ) копію ухвали Луганського апеляційного суду від 18 лютого 2021 року, копію ухвали Луганського апеляційного суду від 15 березня 2021 року, копію ухвали Луганського апеляційного суду від 06 травня 2021 року, судову повістку - повідомлення про розгляд судового розгляду справи, копію відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 23 квітня 2019 року.

Доручено компетентному суду Російської Федерації допитати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_4 ), та витребувати з фактичного місця проживання ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_4 ) довідку про зареєстроване та фактичне місце проживання ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) та копію паспорта ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Розгляд вказаної справи відкладений на 11 січня 2022 року на 11 годину 00 хвилин з визначенням резервної дати судового засідання 01 лютого 2022 року на 11 годину 00 хвилин.

Провадження у справі зупинено до надходження відповіді від компетентного органу іноземної держави на судове доручення про надання правової допомоги.

25 листопада 2021 року Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Харків) повернуто матеріали доручення відносно ОСОБА_1 та направлено матеріали, складені в ході опрацювання вищевказаного доручення.

Відповідно до ухвали Єлабузького міського суду Республіки Татарстан від 13.09.2021 визнано неможливим виконання доручення Луганського апеляційного суду про вручення документів та виконання окремих процесуальних дій щодо ОСОБА_1 у справі № 415/3454/19 (22-ц/810/894/20), оскільки вказана особа не з`явилась до судового засідання.

Ухвалою Луганського апеляційного суду від 31.01.2022 поновлено провадження у зазначеній справі.

Відповідно до адресної довідки Відділу Міністерства Внутрішніх справ Росії по Єлабузькому району від 06.09.2021, громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 по прописці-виписці в м. Єлабуга та Єлабузькому району не значиться та не документувався. Дані обставини в силу п. 1 ст. 63 Цивільного процесуального кодексу Російської Федерації стали перешкодою для виконання судового доручення у відсутність вказаної особи.

Згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Як вбачається з лікарського свідоцтва про смерть № 117 від 22.01.2019 та довідки про причини смерті № 117 від 22.01.2019, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_5 у м. Алчевську.

24 квітня 2019 року Алчевським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області здійснено державну реєстрацію смерті ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що видано свідоцтво про смерть, серії НОМЕР_5 .

Ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі «Кіпр про Туреччини» (Cyprus v. Turkes) (Страсбург, 10 травня 2001 року заява № 25781/94), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. У справі Намібії так званого «намібійського винятку» зазначений виняток полягає у тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема недійсність не може бути заснована до таких документів як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території.

З матеріалів справи вбачається, що апеляційна скарга подана до Луганського апеляційного суду 19 листопада 2020 року (а.с. 54) та підписана особою від імені ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 (47-48).

Статтею 43 ЦПК України передбачено права учасників справи, зокрема щодо оскарження судових рішень у визначених законом випадках.

За змістом статтей 46, 47 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи. Здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 362 ЦПКУкраїни суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження,якщо після відкриття апеляційного провадженнявиявилося, що апеляційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати.

Враховуючи вищевказані обставини, колегія суддів приходить до висновку про закриття апеляційного провадження, оскільки апеляційну скаргу підписано особою, яка не має процесуальної дієздатності.

Згідно з ч. 2 ст. 362 ЦПК України про закриттяапеляційного провадженнясуд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку.

Відповідно до ст. 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити ухвали суду апеляційної інстанції про закриття апеляційного провадження до Верховного Суду, протягом тридцяти днів з моменту її проголошення (ст.390 ЦПК України).

Керуючись ст. 362, 381, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Апеляційне провадженняза апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 23 квітня 2019 рокуу справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа - Алчевський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління юстиції (місто Харків) про встановлення юридичного факту закрити.

Ухвала суду набирає законної сили з дня її проголошення.

Дата складення повного тексту ухвали 04 лютого 2022 року.

Головуючий

Судді: