02.02.2022 Справа № 756/7462/21
Провадження № 2/756/800/22
Справа № 756/7462/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2022 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Луценко О.М.,

при секретарі Галелюк Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства « Фтизіатрія» виконавчого органу Київської міської ради( Київської Міської Державної адміністрації) про визнання звільнення незаконним, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и в:

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Комунального некомерційного підприємства « Фтизіатрія» виконавчого органу Київської міської ради (Київської Міської Державної адміністрації) про визнання звільнення незаконним, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкодита з урахування заяви про збільшення розміру позовних вимог просила суд постановити рішення, яким скасувати наказ № 30 від 30.09.2021р. про звільнення ОСОБА_1 ; стягнути з відповідача середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, що становитиме на 04.11.2021 р. суму у розмірі: 174 059, 76 грн.; моральну шкоду у розмірі - 6 000,00грн., сплачений судовий збір у розмірі 908,00гривень та витрати на надання професійної правової допомоги в розмірі 21 500 гривень.

Вимоги заяви обґрунтовано наступним.

З листопада 2002 року ОСОБА_1 було прийнято на роботу до Комунального некомерційного підприємства « Київський міський протитуберкульозний диспансер №1» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), а з 05.05.2015року переведена на посаду старшої медичної сестри диспансерного відділення.

Згодом позивачу стало відомо, що 30.09.2021 року її звільнено за п.4 ст.40 КЗпП у зв`язку з відсутністю на робочому місці.

Позивач вказує, що з її сторони не було порушень трудової дисципліни та вчинення прогулу без поважних причин, натомість, дії по насильницькому захопленню кабінету № 14, за адресою АДРЕСА_1 , в якому позивач виконувала свої обов`язки старшої медичної сестри, а також виставлення її на коридор та захоплення особистих речей та речей, що були їй надані як матеріально відповідальній особі, навіть якщо і відбулася передача майна на 01.04.2021р.,хоча відсутність актів передачі засвідчує інше, прямо суперечать п.3.1. наказу № 196 від 19.03.2021р.т Таким чином, позивач зазначає, що роботодавцем було грубо порушено вимоги чинного законодавства України під час її звільнення, а відтак наказ № 30 від 30.09.2021р. про звільнення ОСОБА_1 не може вважатися законним і підлягає скасуванню, та з подальшим стягненням на її користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити.

В судовому засідання представник відповідача проти позову заперечував. Просив відмовити в задоволенні позову.

Суд вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що в листопаді 2002 року ОСОБА_1 було прийнято на роботу до Комунального некомерційного підприємства « Київський міський протитуберкульозний диспансер №1» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), а з 05.05.2015року переведена на посаду старшої медичної сестри диспансерного відділення.

Згодом позивачу стало відомо, що 30.09.2021 року її звільнено за п.4 ст.40 КЗпП у зв`язку з відсутністю на робочому місці.

19.03.2021 року Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) видано наказ «Про закріплення за комунальним некомерційним підприємством «ФТИЗІАТРІЯ» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) майна комунальної власності територіальної громади міста Києва» від 19.03.2021 №196. Наказ прийнятий відповідно до ст. 137 Господарського кодексу України, рішення Київської міської від 15 грудня 2011 року № 844/7080 «Про впорядкування прийняття майна до комунальної власності територіальної громади міста Києва, передачі його у володіння та користування, передачі до сфери управління районних в місті Києві державних адміністрацій, закріплення майна на праві господарського відання або оперативного управління», підпункту 6 пункту 5.2 Положення про Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), затвердженого розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 29 грудня 2012 року № 2383 (в редакції розпорядження від 07 липня 2020 року № 983), враховуючи листи Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 11 березня 2021 року № 061-2689/08.02, комунального некомерційного підприємства «Київський міський протитуберкульозний диспансер № 1» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 04 березня 2021 року № 061-200.03/113 та від 10 березня 2021 року № 061-200.03/124, комунального некомерційного підприємства «Київська міська туберкульозна лікарня № 1 з диспансерним відділенням» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 04 березня 2021 року № 061-200.01/215 та від 05 березня 2021 року № 061- 200.01/235, комунального некомерційного підприємства «Київська міська туберкульозна лікарня № 2» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 04 березня 2021 року №061-200.02/195 та від 05 березня 2021 року №061- 200.02/207, комунального некомерційного підприємства «ФТИЗІАТРІЯ» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 04 березня 2021 №061 - 200/441/07 та від 05 березня 2021 року №061-200/452/07. Згідно вище зазначеного Наказу закріплено на праві оперативного управління за комунальним некомерційним підприємством «ФТИЗІАТРІЯ» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) майно згідно додатку та зобов`язав відповідача передати, а КНП «ФТИЗІАТРІЯ» прийняти це майно. На виконання Наказу, відповідачем були передані КНП «ФТИЗІАТРІЯ» нежитлові будівлі за актами приймання-передачі основних засобів від 19.03.2021. В тому числі була передана нежитлова будівля лікувального корпусу, літ. «А» (підвал площею 167, 0 кв.м., 1 поверх площею 758, 1 кв.м., 2 поверх площею 752, 5 кв.м.), де знаходилось робоче місце позивача. Наказ є чинним, дійсним та виконаний.

01.04.2021 року комісією КНП «ФТИЗІАТРІЯ» здійснено відвідування Оболонського підрозділу КНП «ФТИЗІАТРІЯ», за результатами якого був складений акт відвідування Оболонського підрозділу КНП «ФТИЗІАТРІЯ». Враховуючи бездіяльність керівництва КНП «КМПТД №1», з метою забезпечення безперервності лікування пацієнтів було прийнято рішення про призначення в. о. завідувача підрозділу, в. о. старшої медичної сестри амбулаторної частини та передану останній лікарських засобів від КНП «ФТИЗІАТРІЯ».

На прохання звільнити кабінет старшої медичної сестри амбулаторної частини Оболонського підрозділу КНП «ФТИЗІАТРІЯ» старша медична сестра диспансерного відділення КНП «КМПТД №1» відповіла відмовою та зникла, на телефонні дзвінки не відповідала. За допомогою колишніх працівників КНП «КМПТД № 1», усі наявні в кабінеті речі були переміщені у вільний кабінет на четвертому поверсі лікувального корпусу, балансоутримувачем якого є КНП «КМПТД №1». Цей кабінет опечатала в. о. директора КНП «КМПТД №1» ОСОБА_2 .

Позивачка без поважності причин не з`являлася на роботі, не надавши підтвердження причин відсутності

02.04.2021 року на ім`я в.о. директора «КМПТД №1» Сердюк О.М. подана доповідна записка головної медичної сестри ОСОБА_3 про відсутність на робочому місці позивачки, а саме вона прийшла на роботу о 8.00. спілкуватися відмовилась.

05.04.2021 року на ім`я в.о. директора «КМПТД №1» Сердюк О.М. подана доповідна записка в.о. ст. інспектора з кадрів ОСОБА_4 про відсутність на робочому місці позивачки, а саме остання відсутня на робочому місці о 8.00 05.04.2021 року.

05.04.2021 року на ім`я в.о. директора «КМПТД №1» Сердюк О.М. подана доповідна записка головної медичної сестри ОСОБА_3 про відсутність па робочому місці позивачки 05.04.2021 з 8.00 до 15.12.

06.04.2021 року в.о. директора «КМПТД №1» Сердюк О.І. листом №061-200.03./162 запрошує позивача прибути на роботу для вирішення питань, пов`язаних з виконанням службових обов`язків.

07.04.2021 року на ім`я в.о. директора «КМПТД №1» Сердюк О.М. подана доповідна записка головної медичної сестри ОСОБА_3 про відсутність на робочому місці позивачки, а саме із 05.04.2021 по теперішній час (07.04.2021) позивачка не з`являються на роботі. Про причини відсутності на роботі вона не попереджала.

09.04.2021 року на ім`я в.о. директора «КМПТД №1» Сердюк О.М. подана доповідна записка в.о. ст. інспектора з кадрів Кондрашової В.В. про відсутність на робочому місці позивачки 09.04.2021 року.

12.04.2021 року на ім`я в.о. директора «КМПТД №1» Сердюк О.М. подана доповідна записка головної медичної сестри ОСОБА_3 про відсутність на робочому місці позивачки 12.04.2021 з 8.00 до 15.12.

13.04.2021 року за вх.№355 Позивачка листом від 10.04.2021 року повідомила про те, що її незаконно виселили з робочого місця.

13.04.2021 в.о. директора «КМПТД №1» Сердюк О.І. листом №061-200.03/179 повідомляє позивачку про те, що остання з 02.04.2021 року не відвідує роботу та зобов`язана виконувати правила внутрішнього трудового розпорядку, трудове законодавство.

16.04.2021 року на ім`я в.о. директора «КМПТД №1» Сердюк О.М подана доповідна записка в.о. ст. інспектора з кадрів Кондрашової В.В. про відсутність на робочому місці позивачки в період з 12.04.2021 по 16.04.2021 року включно.

19.04.2021 року на ім`я в.о. директора «КМПТД №1» Сердюк О.М. подана доповідна записка головної медичної сестри ОСОБА_3 про відсутність на робочому місці позивачки 19.04.2021 з 8.00 до 15.12.

21.04.2021 року в.о. директора «КМПТД №1» Сердюк О.І. листом №061-200.03/ 194 вкотре запрошує позивача прибути на роботу для вирішення питань, пов`язаних з виконанням службових обов`язків.

23.04.2021 року на ім`я в.о. директора «КМПТД №1» Сердюк О.М. подана доповідна записка головної медичної сестри ОСОБА_3 про відсутність на робочому місці позивачки в період з 05.04.2021 по 23.04.2021 року.

26.04.2021 року на ім`я в.о. директора «КМПТД №1» Сердюк О.М. подана доповідна записка в.о. ст. інспектора з кадрів Кондрашової В.В. про відсутність на робочому місці позивачки в період з 05.04.2021 по 26.04.2021 року включно.

26.04.2021 року за вх.№393 лист позивачки від 22.04.2021 року про те, що не нараховується та не виплачена оплата за роботу та її кошти привласнені адміністрацією.

27.04.2021 року за вх.№396 лист позивачки від 22.04.2021 року про те, що її позбавлено кабінету, а тому відсутній прогул.

27.04.2021 виданий наказ від 27.04.2021 року №27 «Про створення комісії для проникнення в кабінети, в яких зберігаються матеріальні цінності та речі ОСОБА_1

27.04.2021 в.о. директора «КМПТД №1» Сердюк О.І. листом №061-200.03/205 повідомила позивачку про те, що виданий наказ від 27.04.2021 року №27 «Про створення комісії для проникнення в кабінети, в яких зберігаються матеріальні цінності та речі ОСОБА_1 ». Вимагаємо о 8.00 28.04.2021 року прибути до КНП КМПД №1» для ознайомлення з вказаним наказом та прийняти участь у комісійному проникненні у вказані кабінети.

28.04.2021 року о 8.15 позивачку було ознайомлено з наказом від 27 квітня 2021 року «Про створення комісії для проникнення в кабінети, в яких зберігаються матеріальні цінності та речі ОСОБА_1 ». Від участі в роботі комісії позивачка відмовилась.

28.04.2021 року в.о. директора «КМПТД №1» Сердюк О.1. листом №061-200.03/208Х просить позивачку надати письмові пояснення причин неявки на роботу з 05.04.2021 по 27.04.2021 року.

28.04.2021 року на ім`я в.о. директора «КМПТД №1» Сердюк О.М. позивачкою подані пояснення за вх.№403 наступного змісту: «у зв`язку з неправомірними діями в.о. директора Сердюк О.M., які виявились у позбавленні мене робочого місця, без надання робочого місця, мною 02.04.2021 року подана заява про виконання своїх обов`язків за адресою АДРЕСА_2 . З 05.04.2021 року по 27.04.2021 року мені не було надано іншого робочого місця за виключенням того, яке я знайшла за адресою АДРЕСА_2 . Мною не здійснювалося невихід на роботу з 05.04.2021 року по 27.04.2021року (Оскільки я працювала за вказаною адресою.»

29.04.2021 року на ім`я в.о. директора «КМПТД №1» Сердюк О.М. подана доповідна записка в.о. ст. інспектора з кадрів ОСОБА_4 про те, що позивачка з`явилася на роботі о 8.00 28.04.2021 року, а в 10.00 без будь-яких пояснень покинула роботу і більше на роботі не з`являлась.

06.04.2021 року за вх.№425 на ім`я в.о. директора «КМПТД №1» позивачкою подана заява від 05.04.2021 року про не нарахування їй заробітної плати.

07.05.2021 року на ім`я в.о. директора «КМПТД №1» Сердюк О.М подана доповідна записка в.о. ст. інспектора з кадрів ОСОБА_4 про те. що позивачка була відсутня на роботі в період з 05.04.2021 року по 07.05.2021 року.

11.05.2021 року на ім`я в.о. директора «КМПТД №1» Сердюк О.М. подана доповідна записка головної медичної сестри ОСОБА_3 про відсутність на робочому місці позивачки 1 1.05.2021 року.

14.05.2021 року на ім`я в.о. директора «КМПТД №1» Сердюк О.М. подана лоновілна записка в.о. ст. інспектора з кадрів ОСОБА_4 про те. що позивачка була відсутня на роботі в період з 11.05.2021 року по 15.05.2021 року.

17.05.2021 року на ім`я в.о. директора «КМПТД №1» Сердюк О.М. подана доповідна записка головної медичної сестри ОСОБА_3 про відсутність на робочому місці позивачки 17.05.2021 року.

20.07.2021 року видалось розпорядження виконавчого органу Київської міської ради Київська міська державна адміністрація) «Про внесення змін до складу комісій з ^організації протитуберкульозних закладів охорони здоров`я, що засновані на комунальній власності територіальної громади міста Києва» №1613. За яким внесені зміни до персонального складу комісії з реорганізації «КМПТД №1 шляхом приєднання до КНП «ФТИЗІАТРІЯ» та внесені до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

02.08.2021 року видається спільний наказ КНП «ФТИЗІАТРІЯ» та КНП «КМПТД №1» Про створення комісії по розслідуванню випадку відсутності старшої медичної сестри диспансерного відділення ОСОБА_1 на робочому місці» №67/3. За яким створюється комісія по проведенню розслідування випадку відсутності старшої медичної сестри диспансерного відділення ОСОБА_1 на робочому місці та встановлюється строк до 30 вересня 2021 року подати голові комісії з реорганізації КНП КМГ1ТД №1» акт комісійної перевірки з відповідними висновками.

В процесі роботи вище зазначеної комісії була опрацьована наведена документація доповідні записки членів комісії та складені відповідні акти.

17.09.2021 року відповідачем направлений лист №061-200/26/04 позивачці з проханням надати письмові пояснення про причини відсутності/неявки на роботуз 28.04.2021 року по дату надання відповіді на цей лист та документи, що підтверджуючі, поважність причин відсутності на роботі.

Позивачка не надала, ані пояснень, ані документів, що підтверджують поважності причин відсутності на роботі.

30.09.2021 року видався наказ «Про звільнення ОСОБА_1 » №30, відповідно джоя кого позивачку звільнено, 30 вересня 2021 р. за прогул без поважних причин, пункт 4 статті 40 КЗпП України та наказано виплатити їй грошову компенсацію при звільненні за 15 календарних днів невикористаної щорічної відпустки за період роботи 01.11.2020 02.04.2021 року та 17 календарних днів невикористаної соціальної відпустки за 2021рік працівнику, який має дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з личинечва підгрупи А І групи.

30.09.2021 року здійснений повний розрахунок з позивачкою, а саме перераховані кошти на безготівковий рахунок позивачки в розмірі 10 763 грн. 05 коп.. що підтверджується платіжною відомістю від 30.09.2021 року.

30.09.2021 року відповідач також направляє позивачці повідомлення про необхідність отримати трудову книжку та надсилає копію наказу про звільнення від 30.09.2021 р. №30.

Позивач вказує, що відповідач протиправно не допускав останню до робочого місця, шляхом здійснення рейдерського захвату. На звернення позивача, щодо не допуску її до робочого місця відповідач не реагував.

Тобто, позивач зазначає, що відповідачем штучно створені умови для неможливості виходу ОСОБА_1 на робоче місце.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст 233 КЗпП України, - працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Відповідно до вимог п. 4 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Відповідно до ст. 147 КЗпП України дисциплінарне стягнення у виді догани і звільнення може бути застосоване до працівника лише у випадку порушення ним трудової дисципліни, якою за визначенням є сукупність правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок і встановлюють трудові права та обов`язки сторін трудового договору, а також заохочення за успіхи в роботі та відповідальність за умисне невиконання трудових обов`язків.

Верховний Суд зазначив, що визначальним фактором для вирішення питання про законність звільнення позивача з роботи за п. 4 ст. 40 КЗпП України є з`ясування поважності причин його відсутності на роботі.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін

Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення передсудом їх переконливості.

Суд дослідив, зібрані у справі докази та встановив, що на час звільнення позивача 30 вересня 2021 року доказів поважності відсутності на робочому місці ОСОБА_1 з 02.04.2021по 30.09.2021року матеріали справи не містять.

Згідно ст. 116 КЗпП України, при звiльненнi працiвника виплата всiх сум, що належать йому вiд пiдприємства, установи, органiзацiї, провадиться в день звiльнення. Якщо працiвник в день звiльнення не працював, то зазначенi суми мають бути виплаченi не пiзнiше наступного дня пiсля пред`явлення звiльненим працiвником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разi спору про розмiр сум, належних працiвниковi при звiльненнi, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цiй статтi строк виплатити не оспорювану ним суму.

За змістом статті 117 КЗпП України, в разi невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звiльненому працiвниковi сум у строки, зазначенi в статтi 116 цього Кодексу, при вiдсутностi спору про їх розмiр пiдприємство, установа, органiзацiя повиннi виплатити працiвниковi його середнiй заробiток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявностi спору про розмiри належних звiльненому працiвниковi сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цiй статтi вiдшкодування в тому разi, коли спiр вирiшено на користь працiвника. Якщо спiр вирiшено на користь працiвника частково, то розмiр вiдшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рiшення по сутi спору.

За порушення строків розрахунку з працівником та/або видачі йому трудової книжки законодавством передбачено відповідальність роботодавця. Так, згідно зі ст. 235 КЗпП у разі затримки видачі трудової книжки з вини роботодавця працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Згідно з Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 № 58 (далі - Інструкція № 58) у разі затримки видачі трудової книжки з вини роботодавця працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Днем звільнення в такому разі вважається день видачі трудової книжки. Про новий день звільнення видається наказ і вноситься запис до трудової книжки працівника. Раніше внесений запис про день звільнення визнається недійсним у порядку, установленому п. 2.10 Інструкції № 58.

Судом встановлено, що відповідачем було здійснено всі передбачені законом дії для недопущення порушення законодавства і для вручення оформленої трудової книжки звільненому працівнику.

У зв`язку з вищевикладеним суд прийшов до висновку, що позовна вимога про визнання звільнення незаконнимє безпідставною, суперечить дійсним обставинам справи та спростовується наявними в матеріалах справи доказами.

Що стосується вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відповідач провів-розрахунок сум належних до виплати при звільненні за таких обставин суд відмовляє у задоволенні вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв`язку із затримкою видачі трудової книжки.

За приписами ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Моральна шкода, відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України, може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 р. № 4 зі змінами і доповненнями, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру і обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) і з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін в його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час і зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості і справедливості.

У зв*язку із наведеним, не підлягають задоволенню і похідні позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди, оскільки порушення прав позивача не мало місце, а тому правові підстави відсутні.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог повністю.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 5, 10-13, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства « Фтизіатрія» виконавчого органу Київської міської ради( Київської Міської Державної адміністрації) про визнання звільнення незаконним, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Луценко