БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/980/21
Провадження № 2/730/32/2022
У Х В А Л А

"01" лютого 2022 р. м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Луговця О.А.

з участю секретарів судового засідання - Чорнухи Н.О., Магомедової О.В.

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - адвоката Лук`яненко Р.В.

відповідача - ОСОБА_2

представника відповідача - адвоката Семенка В.І.

відповідача - приватного нотаріуса Лиман Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Чернігівської області Лиман Тетяни Олександрівни, про визнання заповіту недійсним, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, в якому просить визнати недійсним заповіт, складений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчений приватним нотаріусом Лиман Т.О. Свої вимоги обгрунтовує тим, що останні три роки вона доглядала за ОСОБА_3 , яка 21 вересня 2017 року склала на її користь заповіт. ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , але коли вона звернулась до нотаріуса для оформлення спадщини, то нотаріус їй вказав на недійсність вказаного заповіту, так як 26 лютого 2021 року ОСОБА_3 було складено інший заповіт на користь ОСОБА_2 , про що вона дізналась від сусідів. ОСОБА_3 мала проблеми з зором і слухом, в зв`язку з чим не могла самостійно прочитати та підписати заповіт; останній час в ОСОБА_3 були певні психічні розлади, а тому деякі свої дії та вислови вона не усвідомлювала, що ставить під сумнів її цивільно-правову дієздатність.

Позивачка, як і її представник, в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити з вищевказаних підстав. Пояснила, що з вересня 2017 року вона здійснювала догляд за своєю сусідкою ОСОБА_3 й та залишила на її користь заповіт, про зміну якого дізналась в день смерті ОСОБА_3 від ОСОБА_2 , на користь якої було складено новий заповіт. Зазначає, що ОСОБА_3 на психіатричному обліку не перебувала, проте її стан здоров`я з літа 2020 року погіршився (за непідтвердженою інформацією побив сусід ОСОБА_4 ), вона скаржилась на головні болі, не завжди пам`ятала окремі обставини, інколи вигадувала нереальні події, близько одного місяця не впускала до будинку свого соціального працівника, їй ввижалась чужа особа, вона не хотіла стаціонарно лікуватись та приймати всі призначені лікарем медпрепарати; з січня місяця 2021 року ці проблеми зі здоров`ям у ОСОБА_3 обтяжились, вона практично не ходила, погано бачила та чула, а після поміщення 07 березня 2021 року в зв`язку з переломом бедра до лікарні психічний стан здоров`я ОСОБА_3 став ще важчим, під час відвідування вона бувала агресивною, не впізнавала лікаря, хоча й задавала адекватні питання з приводу оплати комунальних послуг, користування присадибною земельною ділянкою, просила принести різну їжу. Стверджує, що при складанні та посвідченні в нотаріуса оспорюваного заповіту ОСОБА_3 за своїм психічним станом здоров`я не розуміла значення цих своїх дій, а також через проблеми із зором та слухом самостійно не могла прочитати зміст заповіту, що потребувало присутності свідків й чого нотаріусом не було забезпечено. Представник позивачки подала клопотання, підтримане позивачкою, про призначення в справі посмертної судово-психіатричної експертизи, доручивши її виконання фахівцям КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня».

Відповідач ОСОБА_2 надала відзив на позов. В судовому засіданні відповідачка, як її представник, позовні вимоги не визнала й пояснила, що ОСОБА_3 перебувала на її соціальному обслуговуванні з 2016 року, вона відвідувала ОСОБА_3 двічі на тиждень, а з січня місяця 2021 року щодня, оскільки її підопічна з ОСОБА_1 посварились й остання відмовилась здійснювати подальший догляд, віддала ключі від квартири та документи. Вона намагалась примирити ОСОБА_1 з ОСОБА_3 , але це їй не вдалось і ОСОБА_3 порвала заповіт на ОСОБА_1 та запропонувала скласти на її користь новий заповіт. Вона спочатку не погоджувалась, але оскільки за ОСОБА_3 ніхто не хотів доглядати, то пристала на вказану пропозицію. 26 лютого 2021 року близько обіднього часу вона разом з чоловіком забрали ОСОБА_3 з дому та на автомобілі повезли до приватного нотаріуса Лиман Т.О.; вона допомогла ОСОБА_3 дійти до кабінету нотаріуса, а сама чекала ззовні, й після завершення нотаріальної дії повернулись назад додому. Вказаний заповіт ОСОБА_3 передала їй у березні 2021 року перед госпіталізацією до лікарні. Стверджує, що стан здоров`я та поведінка ОСОБА_3 як для її віку були адекватними, факт побиття її сусідом Купрієм влітку 2020 року не підтверджений, вона пересувалась сама, зокрема й з підтримкою палиць, була орієнтована і розуміла всі події, що відбуваються, мала задовільний зір і слух, виписувала газету й самостійно її читала в окулярах, а також інструкції до медичних призначень, вела свій щоденник; водночас ОСОБА_3 мала важкий характер, була вимогливою, страждала на серцеве захворювання, сама перевіряла чи підходять їй призначені ліки й не всі з них приймала, не хотіла лікуватись у стаціонарі. Зауважує, що лікар сімейної медицини ОСОБА_5 прибула за її викликом до ОСОБА_3 з приводу скарг на тиск та біль у серці не 05.02.2021р., а 12.02.2021р., й мова про неадекватність поведінки пацієнтки та необхідність її психіатричного огляду не йшла. Зазначає, що зі слів медичного персоналу стан здоров`я ОСОБА_3 погіршився вже після поміщення її 07 березня 2021 року та тривалого перебування в лікарні з переломом бедра, так як вона не хотіла їсти, спілкуватись з лікарем, хоча передавала записки, що необхідно їй принести. Запевняє, що при складанні та посвідченні приватним нотаріусом Лиман Т.О. 26 лютого 2021 року на її користь ОСОБА_3 заповіту та сама добровільно прагнула до цього й повністю усвідомлювала значення даної дії. Заперечує проти клопотання представника позивачки про проведення посмертної судово-психіатричної експертизи, вважаючи його безпідставним.

Відповідач Приватний нотаріус Ніжинського (колишнього Борзнянського) районного нотаріального округу Чернігівської області Лиман Т.О. відзиву на позов не подала, після відкладення судового засідання своїм правом на участь не скористалась, надавши письмове пояснення, в якому зазначає, що позов не визнає, так як посвідчений нею заповіт повністю відповідає вимогам чинного законодавства; при посвідченні нею 26 лютого 2021 року заповіту ОСОБА_3 на ім`я ОСОБА_2 підстав сумніватися в дієздатності ОСОБА_3 не було, оскільки та чітко назвала своє ОСОБА_6 , дату народження, місце проживання, однозначно заявила що саме й на користь кого заповідає своє майно, вела себе спокійно й відповідала на всі поставлені питання, прочитала вголос зміст складеного заповіту.

Розглянувши клопотання представника позивачки щодо призначення посмертної судово-психіатричної експертизи, заслухавши пояснення учасників справи, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що згідно укладеної декларації вона була сімейним лікарем ОСОБА_3 ; остання перебувала в неї на диспансерному обліку з приводу ішемічної хвороби серця та гіпертонічної хвороби. Вона неодноразово в телефонному режимі спілкувалась з доглядальницею ОСОБА_3 та надавала медикаментозні призначення. 05 лютого 2021 року за викликом вона виїздила додому до ОСОБА_3 , яка впала й втратила свідомість. При спілкуванні з пацієнткою та вела себе агресивно, кричала на доглядальницю, відмовлялась від стаціонарного лікування, говорила, що здорова, проте самостійно важко пересувалась і не все пам`ятала, з нею був ускладнений контакт, але якихось неадекватностей побутового мислення не спостерігалось. Вона запідозрила в ОСОБА_3 порушення мозкового кровообігу й рекомендувала консультації лікарів невролога та психіатра. До цього випадку на протязі року вона також відвідувала ОСОБА_3 вдома з приводу гіпертонічного кризу, але тоді пацієнтка не була такою агресивною.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що 07 березня 2021 року в хірургічне відділення з переломом стегнової кістки була направлена ОСОБА_3 , яка перебувала на стаціонарному лікуванні понад місяць. За час перебування ОСОБА_3 на лікуванні її поведінка була не зовсім і не завжди адекватною: спочатку пацієнтка могла нормально відповідати на поставлені запитання, а через декілька хвилин забувала й не внятно говорила; була дезорієнтована в місці, не завжди розуміла де знаходиться (думала що вдома), когось кликала по імені; намагалася витягнути вставлену для укріплення зламаної кістки медичну спицю. Водночас, пацієнтка не була агресивною, швидко заспокоювалась, пам`ятала про свою минулу роботу медсестрою в місцевій поліклініці. В зв`язку з такою поведінкою ОСОБА_3 їй було призначено консультацію лікаря-психіатра.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що 26 березня 2021 року вона проводила психіатричний огляд ОСОБА_3 , коли та з переломом бедра перебувала на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні КНП «Борзнянська міська лікарня». В ОСОБА_3 спостерігались порушення поведінки, сну, дезорієнтація в місці та часі, тоді як вона добре орієнтувалась в своїй особі, в зв`язку з чим їй було призначене відповідне медикаментозне лікування. ОСОБА_3 на психіатричному обліку в неї не перебувала, до цього не спостерігалась, такий стан психічного здоров`я в ОСОБА_3 міг бути як і раніше, так і виникнути раптово. Порушення мозкового кровообігу може носити різну тяжкість перебігу й не завжди впливати на психічний стан здоров`я особи. Дезорієнтація людини в просторі та часі, порушення сну, роздратованість також абсолютно не вказує на розлад психіки, оскільки це може бути викликано отриманою травмою, похилим віком, різкою та суттєвою зміною умов життєдіяльності, тривалим перебуванням у медичній установі. В зв`язку з цим, вона у відповідності до МКХ-10 діагностувала в ОСОБА_3 розлади особистості і поведінки внаслідок органічного враження ЦНС.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що вона проживала по сусідству з ОСОБА_3 , періодично спілкувались, остання хворіла на тиск та серце. З осені 2020 року в поведінці ОСОБА_3 почали проявлятися дивні риси, які носили періодичний характер, хоча можливо цим вона грала якусь свою роль: повернула подарунки на іменини, а потім забрала назад; інколи вигадувала нереальні події; їй ввижались якісь сторонні особи; соціальний працівник ОСОБА_2 говорила, що не може підступитися до підопічної; деякі призначені лікарські препарати ховала й не приймала їх; просила говорити голосніше, прочитати інструкцію до ліків, так як сама не може цього зробити, хоча мала окуляри. ОСОБА_3 мала складний характер, що виражалось у постійних скаргах на здоров`я, егоїстичності, вимогливості, віковому порозі, говорила, що нікому не потрібна.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що вона доводилась сусідкою померлій ОСОБА_3 , понад 40 років поряд проживали, спілкувались, вона певний час доглядала за нею в обмін на складений на її дочку заповіт, який близько п`яти років тому із-за погіршення стосунків ОСОБА_3 був змінений. Стверджує, що в минулому між її чоловіком та ОСОБА_3 на побутовому грунті був лише словесний конфлікт, він не бив сусідку й та від його дій ніяких тілесних ушкоджень не отримувала, до судмедексперта не зверталась. В лютому 2021 року ОСОБА_2 знову попросила її доглядати за ОСОБА_3 , так як ОСОБА_1 відмовилась від цієї опіки, однак вона не погодилась, хоча ОСОБА_3 самостійно без сторонньої допомоги приходила до неї просити вибачення. Якихось психічних розладів здоров`я в ОСОБА_3 вона не помічала, хоча та мала проблеми з пересуванням, страждала на тиск та серце, була імпульсивною жінкою в зв`язку з чим іноді ставала агресивною, сварилась, виписувала періодику, брала в неї книжки й сама в окулярах їх читала, слух був трохи послаблений, будучи раніше медичним працівником перед вживанням приписаних їй ліків завжди цікавилась інструкцією про їх застосування, не бажала влаштовуватись на стаціонарне лікування. В лютому 2021 року в обідній час була очевидцем того, як сім`я ОСОБА_11 на автомобілі забирали з дому ОСОБА_3 та кудись возили, при цьому, ОСОБА_3 самостійно пересувалась з допомогою палиць (поряд з нею перебувала ОСОБА_2 ), добровільно сідала до машини та вела себе нормально.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що після того, як його дружина ОСОБА_2 стала обслуговувати ОСОБА_3 , він декілька разів підвозив дружину та був у будинку ОСОБА_3 ; остання була розумною жінкою, проте імпульсивною, з характером. В лютому 2021 року ОСОБА_3 спілкувалась нормально, поводила себе адекватно, пересувалась з палицею, слух був трохи послаблений, в неї були окуляри й вона сама читала та писала. ОСОБА_3 повідомила, що хоче скласти в нотаріуса на ОСОБА_2 новий заповіт, так як посварилась з ОСОБА_1 і її, окрім дружини, ніхто не доглядає, в зв`язку з чим він на автомобілі відвіз дружину та ОСОБА_3 до приватного нотаріуса Лиман Т.О., а потім близько однієї години повернулись додому.

Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу за сукупністю таких умов: 1/для з`ясування обставин, що мають значення у справі, необхідні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2/сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

За змістом положень ст.105 ЦПК України призначення експертизи судом є обов`язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити: 1) характер і ступінь ушкодження здоров`я; 2) психічний стан особи; 3) вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати.

Згідно з Порядком проведення судово-психіатричної експертизи, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.05.2018р. №865, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.06.2018р. за №719/32171, за формою проведення СПЕ може бути амбулаторною, стаціонарною, посмертною. Предметом СПЕ є психічний стан особи у певні юридично значимі проміжки часу. Психічний стан особи у певні юридично значимі проміжки часу визначається з метою надання відповіді на запитання, поставлені особою або органом, яка (який) залучила(в) експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи.

Відтак, оскільки для з`ясування обставин, що мають значення для повного, всебічного та об`єктивного вирішення даної справи (встановлення психічного стану померлої особи на час вчинення правочину), потрібні спеціальні знання в області психіатрії, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання представника позивача й призначити в справі посмертну судово-психіатричну експертизу.

Оскільки для проведення даної експертизи потрібний значний проміжок часу, то з огляду на приписи п.5 ч.1 ст.252 ЦПК України на період проведення експертизи провадження у справі необхідно зупинити.

На підставі викладеного, керуючись ст.103-105, п.5 ч.1 ст.252, ст.259 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Лук`яненко Раїси Василівни про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи задовольнити.

Призначити у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Чернігівської області Лиман Тетяни Олександрівни, про визнання заповіту недійсним, посмертну судово-психіатричну експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання:

1. Чи страждала ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканка АДРЕСА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , будь-яким хронічним, стійким психічним розладом на момент укладення правочину -заповіту від 26 лютого 2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Борзнянського районного нотаріального округу Чернігівської області Лиман Т.О. та зареєстрованого в реєстрі за №80 ?

2. Чи здатна була ОСОБА_3 на момент укладення зазначеного заповіту (26 лютого 2021 року) усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними ?

Проведення експертизи доручити експертам судово-психіатричного експертного підрозділу Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» Чернігівської обласної ради (14000, м. Чернігів, вул. Івана Мазепи, 3).

Експертів попередити про кримінальну відповідальність за ст.384, 385 КК України.

Витрати за проведення експертизи попередньо покласти на позивача ОСОБА_1 .

Для проведення експертизи надати експертам наявні медичні документи стосовно ОСОБА_3 (амбулаторну картку хворого, медичну карту стаціонарного хворого №495) та матеріали цивільної справи.

Роз`яснити учасникам справи положення ст.109 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі.

На час проведення експертизи провадження у справі зупинити.

Ухвала в частині зупинення провадження у справі може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно до ст.354 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.261 ЦПК України.

Повний текст ухвали складено 01 лютого 2022 року.

Суддя Борзнянського районного суду О.АЛуговець