Справа № 156/908/21
Провадження № 2/156/36/22
Рядок статзвіту № 38
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
07 лютого 2022 року смт Іваничі
Іваничівський районний суд Волинської області
в складі: головуючого - судді Федечко М. О.
за участю секретаря судового засідання Салатюк Г.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Іваничі заяву позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат понесених у зв`язку з розглядом цивільної справи за його позовом до ТзОВ «Смартфінанс» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та повернення безпідставно стягнутих коштів, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Павелків Тетяна Леонідівна,
Рішенням Іваничівського районного суду Волинської області від 17 січня 2022 року у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ТзОВ «Смартфінанс» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та повернення безпідставно стягнутих коштів, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Павелків Тетяна Леонідівна, суд ухвалив позов задоволити.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн., яку просить стягнути з відповідача ТзОВ «Смартфінанс». До заяви долучено акт приймання-передачі виконаних робіт до Договору про надання правової допомоги № 2 від 07 жовтня 2021 року; рахунок-фактуру № 2 від 07 жовтня 2021 року; договір № 2 про надання правничої допомоги від 07 жовтня 2021 року; ордер серії ВЛ № 000058174 про надання правової допомоги від 08 жовтня 2021 року; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву міститься позиція щодо компенсації витрат на правничу допомогу. Зазначає, що вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має з`ясувати склад та розмір витрат пов`язаних з виплатою правової допомоги. На підтвердження вказаних обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи що свідчать про оплату гонорару та інших витрат , пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Категорія справ про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню не є складними , а тому виняткових та глибоких знань в сфері права не вимагають. Вважає, що відповідач не надав суду достатньо доказів, які б підтверджували витрати на правничу допомогу.

У зв`язку з цим, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК Україн , фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про ухвалення додаткового рішення у справі підлягає задоволенню повністю з таких підстав. Згідно з п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

У зв`язку із зазначеним, представник відповідачів звернулась до суду в порядку п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України з відповідною заявою, в якій просила ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання про стягнення з позивача судових витрат на правничу допомогу.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно п.1 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

З роз`яснень які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» в п. 20 зазначено, що додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК ( 1618-15 ); воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими ж вимогами на загальних підставах.

При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1)розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та інші правничу допомогу , пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів, тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказі щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

2)розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Позивачем у позовній заяві зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи становить 5000 грн.: витрати за надання професійної правничої допомоги становлять 3000 грн.; судовий збір за подачу позову 908 грн.; судовий збір за подачу заяви про забезпечення позову - 454 грн. та інші витрати пов`язані з розглядом справи. Вказано, що детальний розрахунок витрат буде наданий у встановлені процесуальним законодавством строки.

17 січня 2022 року Іваничівським районним судом Волинської області ухвалено рішення у справі, яким позовні вимоги задоволено повністю.Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 28.07.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, зареєстрований в реєстрі за № 19577, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Смартфінанс» заборгованості у сумі 20 911,17 грн (двадцять тисяч дев`ятсот одинадцять гривень 17 коп.) за кредитним договором № 110269909 від 08.11.2013 року. Стягнуто з Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 1 362,00 грн (одна тисяча триста шістдесят дві гривні 00 коп.).

В матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 про компенсацію витрат за надану професійну правничу допомогу.

Відповідно до договору про надання правничої допомоги № 2 від 07 жовтня 2021 року , акту приймання-передачі виконаних робіт до Договору про надання правової допомоги від 07 жовтня 2021 року № 7; рахунку-фактури № 2 від 07 жовтня 2021 року позивач поніс 3000 (три тисячі) гривень 00 коп, витрат на професійну правничу допомогу адвоката. Так, згідно акту приймання-передачі виконаних робіт до Договору про надання правової допомоги № 2 від 07 жовтня 2021 року, адвокатом Адамович Н.Є. були надані наступні послуги правової допомоги: ознайомлення з наявними матеріалами справи, аналіз законодавства, вивчення матеріалів справи клієнта в бюро кредитних історій - 300 грн.; підготовка позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та заяви про забезпечення позову - 2000 грн.; підготовка інших процесуальних документів - 700 грн. (а.с.82). Рахунком -фактурою також стверджується понесення витрат за надану професійну правничу допомогу в розмірір 3000 грн.

На думку суду такий розмір витрат є співмірним зі складністю справи , наданих адвокатом послуг, часом витраченим на виконання відповідних робіт та їх обсягом, значення справи для сторони. Понесення таких витрат також підтверджується належними доказами, які долучені позивачем до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема у разі задоволення позову на відповідача.

З огляду на те, що при ухваленні вищевказаного рішення судом не було вирішено питання про судові витрати, а саме, не ухвалено рішення стосовно вимоги позивача про стягнення судових витрат з позивача, а саме, витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 ( тритисячі) гривень , у зв`язку із чим суд вважає за необхідне винести додаткове рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 270, 352, 354 ЦПК України, суд,

постановив:

Ухвалити додаткове рішення по цивільній справі № 156/908/21 яким стягнути із ТзОВ «Смартфінанс», , місцезнаходження м. Київ вул. Польова, 24 Д на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 3000 (три тисячі) грн. судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя М. О. Федечко