ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 542/859/21 Номер провадження 22-ц/814/583/22Головуючий у 1-й інстанції Кашуба М. І. Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
У Х В А Л А

31 січня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі судді-доповідача Абрамова П.С., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 02 грудня 2021 року,

у справі за позовом ОСОБА_2 до Нехворощанської сільської ради Полтавського району Полтавської області, ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним

УСТАНОВИВ:

Рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 02 грудня 2021 року позов ОСОБА_2 задоволено, а саме:

-визнано недійсним заповіт ОСОБА_3 від 21 травня 2003 року, посвідчений секретарем виконавчого комітету Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області Гапон О.М., зареєстрований за №1043;

-стягнуто в рівних частинах з Нехворощанської сільської ради Полтавського району Полтавської області та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 сплачений при зверненні до суду судовий збір по 454,00 грн. з кожного.

Із вказаним рішенням не погодився відповідач ОСОБА_4 та оскаржила його в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга надійшла безпосередньо до Полтавського апеляційного суду поштовим відправленням ТОВ «Укрпошта» № 3600 від 17.01.2022.

Вирішуючи питання відкриття апеляційного провадження, суддя-доповідач перевіряє дотримання заявником строку на апеляційне оскарження, передбаченого статтею 354 ЦПК України, а також відповідність апеляційної скарги вимогам статті 356 ЦПК України.

Щодо строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

З матеріалів справи вбачається наступне.

Справа розглядалась судом першої інстанції з повідомленням (викликом) учасників справи.

02.12.2021 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

10.12.2021 складено повний текст рішення.

В силу положень ч. 1 ст. 354 ЦПК України, строк на апеляційне оскарження рішення суду у даній справі підлягає обчисленню з дня складення повного судового рішення та становив до 11.01.2022 включно.

Апеляційна скарга надіслана поштовим відправленням від 17.01.2022, тобто подана з пропущенням процесуального строку, передбаченого ч. 1 ст. 354 ЦПК України.

Разом із тим, скаржник поставила перед судом питання поновлення процесуального строку у порядку п. 1 ч. 2 ст. 354 ЦПК України, оскільки копію повного тексту судового рішення отримано нею 17.12.2021.

Дослідивши матеріали справи вбачається, що повний текст рішення не було вручено скаржниці у день його винесення, а надіслано поштовим відправленням ТОВ «Укрпошта» № 574 від 13.12.2021 (а.с. 242), яке вручене адресату 17.12.2021 згідно з трекінгом поштового відправлення.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Таким чином, враховуючи вищевикладене апеляційна скарга подана скаржником протягом 30-ти днів з дня отримання ним повного рішення, тому строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню у порядку п. 1 ч. 2 ст. 354 ЦПК України, оскільки не вручення повного рішення суду у день його проголошення або складення є поважною причиною пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження.

Щодо відповідності апеляційної скарги вимогам статті 356 ЦПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 356 ЦПК України в апеляційній скарзі має бути зазначено в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення або ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин тощо);

Зміст апеляційної скарги не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 356 ЦПК України, оскільки скарга не містить зазначення обґрунтування.

Також, пунктом 9 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено сплату судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду у розмірі 150% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Тобто, сума судового збору становить 1 362,00 грн. (із розрахунку: 908 х 150%).

Установлено, що заявником до апеляційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору, або документи, які підтверджують підстави звільнення його від сплати судового збору відповідно до закону.

Разом із тим, заявник ОСОБА_1 в апеляційній скарзі прохала звільнити її від сплати судового збору, зваживши на її похилий вік, непрацездатний стан та очевидне, на її думку, зловживання позивачем у справі правом на звернення до суду.

Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» визначено перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору.

Жодних доказів, які б підтверджували, що заявниця відноситься до будь-якої з категорій осіб, які звільненні від сплати судового збору, до апеляційної скарги не додано та матеріали справи не містять таких доказів.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою може звільнити від сплати судових витрат, до яких відноситься й судовий збір.

Вказана норма цивільно-процесуального права кореспондується частиною 2 статті 8 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 2 статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може звільнити особу від сплати судового на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті, а саме:

1)розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік;

або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

При цьому, особа, яка заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору у порядку ст. 136 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі (наприклад, надати довідку про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків, тощо).

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, суд не вбачає підстав, передбачених законом, для задоволення клопотання заявника про звільнення її від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду.

У постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, що при здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов`язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до Цивільного процесуального кодексу України, Закону України від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Суд акцентує увагу заявника на тому, що право на доступ до правосуддя, захищене пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним, про що наголошує Європейський суд у своїй прецедентній практиці (наприклад у рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року). Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Оскільки заявник диспозитивно скористалась своїм правом щодо доведення перед судом підстав звільнення від сплати судового збору, передбачених ст. 136 ЦПК України та ст. 8 Закону України «Про судовий збір», а заявлені заявником обставини не є безумовними підставами звільнення її від сплати судового збору, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду.

Реквізити сплати судового збору: Отримувач коштів: ГУК у Полт.обл/тг м.Полтава/22030101; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37959255; Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.); Код банку отримувача (МФО): 899998; Рахунок отримувача: UA0016712, Код класифікації доходів бюджету: 22030101, призначення платежу: судовий збір за подачу апеляційної скарги у справі № (зазначити номер справи).

Вищезазначені недоліки апеляційної скарги позбавляють суд апеляційної інстанції вирішити питання щодо відкриття апеляційного провадження.

Нормою ч. 2 ст. 357 ЦПК України визначено, що до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, установлених ст. 356 цього кодексу, застосовуються положення ст. 185 цього кодексу, тобто залишає апеляційну скаргу без руху та надає строк на усунення недоліків.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що наявні підстави для залишення апеляційної скарги без руху та надання строку для усунення зазначених недоліків.

Наданий строк не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії даної ухвали (ч. 2 ст. 185 ЦПК України).

Для належного усунення недоліків заявнику необхідно у строк десять днів з моменту отримання копії даної ухвали, надати (надіслати на адресу Полтавського апеляційного суду) на ім`я судді-доповідача Абрамова П.С. заяву про усунення недоліків (із зазначенням номеру справи), до якої долучити: 1) оригінал платіжного документу про сплату судового збору у розмірі 1 362,00 грн.; 2) надати апеляційну скаргу та її копії відповідно до кількості учасників справи з обґрунтуванням доводів згідно з п. 5 ч. 2 ст. 356 ЦПК України.

Керуючись статтями 185, 356 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір»

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання скаржника про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 02 грудня 2021 року - задовольнити.

Визнати поважною причину пропуску процесуального строку та поновити скаржнику строк на апеляційне оскарження рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 02 грудня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 02 грудня 2021 року - залишити без руху.

Надати особі, що подала апеляційну скаргу, строк для усунення недоліків у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Роз`яснити заявнику наслідки, що у разі не усунення у встановлений судом строк недоліків апеляційна скарга буде повернута скаржнику відповідно до статті 185 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя П.С. Абрамов