ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2022 року

м. Черкаси

Справа № 704/876/21
Провадження № 22-ц/821/318/22
Категорія: скарга на ухвалу

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В.

суддів: Василенко Л.І., Бородійчука В.Г.

за участю секретаря: Зінченко Ю.О.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідачі: відділ культури, туризму та з питань діяльності засобів масової інформації Тальнівської міської ради

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тальнівського районного суду Черкаської області від 06 грудня 2021 року (постановлену під головуванням судді Дьяченко Д.О. в приміщенні Тальнівського районного суду Черкаської області) про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до відділу культури, туризму та з питань діяльності засобів масової інформації Тальнівської міської ради про визнання протиправним та скасування наказу щодо застосування дисциплінарного стягнення,-

в с т а н о в и в :

13 жовтня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Тальнівського районного суду Черкаської області із позовом до відділу культури, туризму та з питань діяльності засобів масової інформації Тальнівської міської ради про визнання протиправним та скасування наказу щодо застосування дисциплінарного стягнення.

Ухвалою Тальнівського районного суду Черкаської області від 06 грудня 2021 року відмовлено у відкритті провадження за вищевказаним позовом з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, оскільки, за висновками суду першої інстанції, позовна заява ОСОБА_1 не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

В апеляційній скарзі, поданій 29 грудня 2021 року, ОСОБА_1 , вважаючи оскаржувану ухвалу суду першої інстанції такою, що постановлена із порушенням вимог процесуального права, при невірно зроблених судом висновків, які не відповідають обставинам справи, просила суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Тальнівського районного суду Черкаської області від 06 грудня 2021 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга, зокрема, обґрунтована тим, що висновок суду першої інстанції про те, що цей спір підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства є помилковим, оскільки ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді директора Тальнівської дитячої музичної школи Тальнівської міської ради Звенигородського району Черкаської області, не є державним службовцем, не здійснює публічну діяльність, ця посада не відноситься до посад державного органу та його апарату.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Як вбачається з наявних матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулася до Тальнівського районного суду Черкаської області із позовом до відділу культури, туризму та з питань діяльності засобів масової інформації Тальнівської міської ради про визнання протиправним та скасування наказу щодо застосування дисциплінарного стягнення.

Позовні вимоги, зокрема, обґрунтовувала тим, що 20 вересня 2021 року було видано Наказ № 175-к/тр про оголошення догани ОСОБА_1 , директору Тальнівської дитячої музичної школи Тальнівської міської ради Звенигородського району Черкаської області за підписом начальника відділу культури, туризму та з питань діяльності засобів масової інформації Тальнівської міської ради ОСОБА_2 .

Вважаючи зазначений наказ протиправним та таким, що виданий з порушенням норм чинного трудового законодавства, ОСОБА_1 просила суд визнати його протиправним та скасувати.

Відмовляючи у відкритті провадження у цивільній справі на підставі п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України, суд першої інстанції виходив із того, що позовна заява ОСОБА_1 не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки між сторонами фактично виник публічно-правовий спір щодо проходження публічної служби, який підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Указана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п.7 ч.1 ст.4 КАС України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій.

Визначальним критерієм здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі й обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, а визначальним принципом цивільного судочинства є змагальність сторін.

Основною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії органу влади чи місцевого самоврядування.

Порівняльний аналіз змісту ст.19 ЦПК України та ст.19 КАС України у сукупності дає підстави для висновку, що при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і цивільних справ у кожній конкретній справі недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб`єктного складу спірних правовідносин (участь у них суб`єкта владних повноважень). Визначальною ознакою для правильного вирішення такого питання є характер правовідносин, із яких виник спір.

Пунктом 17 частини першої статті 4 КАС України визначено, що публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

З аналізу поданої ОСОБА_1 позовної заяви вбачається, що позов пред`явлено позивачкою, яка працює директором Тальнівської дитячої музичної школи Тальнівської міської ради Звенигородського району Черкаської області до відділу культури, туризму та з питань діяльності засобів масової інформації Тальнівської міської ради про визнання протиправним та скасування винесеного відносно неї наказу № 175-к/тр від 20 вересня 2021 року «Про оголошення догани ОСОБА_1 »

Так, відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Слід зазначити, що Кодекс адміністративного судочинства України регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а тільки тих, які виникають у результаті здійснення суб`єктом владних повноважень управлінських функцій, і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється не на будь-які трудові спори, а лише ті, що пов`язані з прийняттям громадян на публічну службу, її проходженням, звільненням з неї (пункт 2 частини першої статті 19 КАС України).

Як вже зазначалось, пунктом 17 ч. 1 ст. 4 КАС України визначено, що публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Із викладеного вбачається, що будь-яка державна служба є публічною службою. Суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу, регулюються Законом України «Про державну службу».

Відповідно до Закону України «Про державну службу» державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Державна служба характеризується тим, що: а) здійснюється на державних посадах у державних органах або їх апаратах; б) має своєю метою реалізацію завдань і функцій держави; в) регламентується Законом України «Про державну службу» та іншими спеціальними законами; г) характеризується особливістю вступу на державну службу, її проходженням, припиненням службових відносин; ґ) пов`язана з присвоєнням рангів, чинів, спеціальних і військових звань; д) характеризується безпартійністю або політичною нейтральністю державних службовців; е) оплачується за рахунок державного бюджету.

Спори з приводу прийняття громадянина на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби охоплюють весь спектр спорів, що виникають у відносинах публічної служби. Водночас до цієї категорії не належать трудові спори: а) керівників та інших працівників державних і комунальних підприємств, установ та організацій; б) працівників, які працюють за трудовим договором у державних органах і органах місцевого самоврядування; в) працівників бюджетних установ та ін.

З наявних матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 працює директором Тальнівської дитячої музичної школи Тальнівської міської ради Звенигородського району Черкаської області, не є державним службовцем, не складала Присягу державного службовця, їй не присвоювався ранг державного службовця. Посада директора (вчителя) закладу загальної середньої освіти не є посадою державного органу та його апарату, на яку покладено встановлене нормативними актами коло службових повноважень, а робота на ній не належить до службової (публічної) діяльності.

Отже, посада позивача не відноситься до публічної служби, оскільки не пов`язана з діяльністю на державних політичних посадах, професійною діяльністю суддів, прокурорів, військовою службою, альтернативною (невійськовою) службою, дипломатичною службою, іншою державною службою, службою в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Не зважаючи на спеціальну процедуру призначення та звільнення робота позивачки - директор школи, в комунальній установі, не є проходженням публічної служби в розумінні КАС України, а тому у даній справі відсутній спір з приводу прийняття громадян на публічну службу та її проходження. Зазначений спір є виключно трудовим спором і повинен вирішуватись за правилами цивільного судочинства.

Наявність у спірних правовідносинах сторони суб`єкта владних повноважень - Відділу культури, туризму та з питань діяльності засобів масової інформації Тальнівської міської ради, не змінює правову природу спірних правовідносин, та не робить спір публічно-правовим, оскільки позивач не проходить публічну службу, а в спірних правовідносинах відповідач не виконує відносно позивача функцій суб`єкта владних повноважень, а фактично є роботодавцем у трудових відносинах.

Статтею 2 КЗпП України, ч. 1 ст. 19 ЦПК України гарантовано, зокрема, право працівників на звернення до суду для вирішення трудових спорів незалежно від характеру виконуваної роботи або займаної посади.

Не є публічно - правовим спір між суб`єктом владних повноважень та суб`єктом приватного права - фізичною чи юридичною особою, у якому управлінські дії суб`єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної чи юридичної особи. У такому випадку це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб`єкт публічного права.

Вказана правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 727/5571/19 (провадження № 61 - 17324 св 19).

Враховуючи те, що спірні правовідносини виникли між сторонами під час та з приводу виконання позивачем посадових обов`язків директора школи, трудова діяльність якої не пов`язана з проходженням публічної служби, апеляційний суд дійшов висновку, що спір не є публічно-правовим, а стосується трудових відносин і має вирішуватися за правилами ЦПК України.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про підсудність спору у даній справі адміністративному суду та безпідставно відмовив у відкритті провадження у справі в порядку цивільного судочинства.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Ураховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду дійшла до висновку, що оскаржувана ухвала відповідно до положень п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до Тальнівського районного суду Черкаської області.

Керуючись ст. ст. 367-369, 374, 379, 381- 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Тальнівського районного суду Черкаської області від 06 грудня 2021 року про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до відділу культури, туризму та з питань діяльності засобів масової інформації Тальнівської міської ради про визнання протиправним та скасування наказу щодо застосування дисциплінарного стягнення - скасувати, а матеріали зазначеної справи направити до Тальнівського районного суду Черкаської області для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча О.В. Карпенко

Судді Л.І. Василенко

В.Г. Бородійчук

/повний текст постанови суду виготовлений 03 лютого 2022 року/