КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2022 року м. Київ

Унікальний номер справи № 759/1692/18

Апеляційне провадження № 22-з/824/150/2022

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів - Ратнікової В.М., Борисової.,

за участю секретаря судового засідання - Осінчук Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Гуменюк Наталії Володимирівни про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Перевертун Олександр Юрійович, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання довіреності недійсною, визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння, -

в с т а н о в и в :

У лютому 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Перевертун О.Ю., ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання довіреності недійсною, визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння (т. 1 а.с. 2-8, 98-105, 163-171, т. 2 а.с. 9-12).

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 20 травня 2021 року у задоволенні вказаного позову відмовлено (т. 2 а.с. 89-94).

Не погодившись з рішенням суду, 24 червня 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, у якій просив скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі (т. 2 а.с. 97-107).

Постановою Київського апеляційного суду від 18 листопада 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задоволено частково. Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 20 травня 2021 року - скасовано, ухвалено нове судове рішення. Відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Перевертун О.Ю., ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання довіреності недійсною, визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння (т. 3 а.с. 43-54).

25 листопада 2021 року представник ОСОБА_1 - адвокат Гуменюк Н.В. направила до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, у якій просила стягнути з ОСОБА_2 понесені витрати на професійну правничу допомогу на користь ОСОБА_1 в сумі 20 000,00 грн. В обґрунтування заяви зазначала, що між нею та ОСОБА_1 було укладено договір про надання правової допомоги № 01 від 08 січня 2020 року, за умовами якого гонорар адвоката за розгляд справи в суді першої інстанції становить 20 000,00 грн., кошти були оплачені при підписанні угоди. Вказувала, що за період слухання справи ознайомлювалася з матеріалами справи, консультувала довірителя, брала участь у судових засіданнях. Також в гонорар були включені витрати на дорогу (т. 3 а.с. 62-64).

26 січня 2022 року представник ОСОБА_2 - адвокат Патрик Г.Г. подала заперечення щодо задоволення заяви про винесення додаткового рішення та просила відмовити у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Гуменюк Н.В. про стягнення витрат на професійну правничу допомогу (т. 3 а.с. 79-80).

У судовому засіданні представник ОСОБА_2 - адвокат Патрик Г.Г.просила відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення та стягненні судових витрат на правничу допомогу.

Інші особи, які беруть участь у справі, до суду не прибули, про час та місце розгляду справи були сповіщені повідомленнями, телефонограмами та на зазначені адреси електронної пошти із забезпеченням технічної фіксації таких повідомлень про що у справі є докази. Повідомлення приватного нотаріуса Київського МНО Перевертун О.Ю. повернулось із відміткою працівників пошти про відсутність адресата за зазначеною ним адресою, заяви про зміну адреси місця перебування (знаходження) до суду не надходили. Повідомлення ОСОБА_5 повернулось із відміткою працівників пошти про відмову адресата від отримання поштової кореспонденції. Представник ОСОБА_1 - адвокат Гуменюк Н.В. подала письмову заяву з проханням розглянути справу за відсутності заявника та представника (т. 3 а.с. 69-88).

Згідно з ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи клопотання, колегія суддів дійшла висновку, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена в постанові від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16).

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Враховуючи ст. 28 Правил адвокатської етики необхідно дотримуватись принципу «розумного обґрунтування» розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За змістом ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору (ч. 2 ст. 134 ЦПК України).

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Частиною 1 ст. 246 ЦПК України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Зі змісту вказаної норми ЦПК України вбачається, що суд, може ухвалити додаткове рішення у справі і вирішити питання про відшкодування судових витрат у разі неможливості стороною подати докази на підтвердження понесених нею витрат за наявності двох умов, подання таких доказів протягом п`яти днів після ухвалення рішення і на підставі відповідної заяви, зробленою стороною до закінчення судових дебатів.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 подавши відзив на апеляційну скаргу не визначав попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікував понести в зв`язку із розглядом справи, та не заявляв про стягнення витрат на правничу допомогу (т. 2 а.с. 132-133).

Крім того, на обґрунтування заяви про ухвалення додаткового рішення та стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 20 000,00 грн. представник ОСОБА_1 - адвокат Гуменюк Н.В. подала до суду лише договір № 01 про надання правової допомоги від 08 січня 2020 року, укладений з ОСОБА_1 . У договорі про надання правової допомоги зазначено, що гонорар встановлюється в розмірі 20 000,00 грн., оплачений повністю при підписанні даної угоди (т. 3 а.с. 63).

Проте доказів, що свідчать про оплату гонорару, детального опису робіт, виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, представник ОСОБА_1 - адвокат Гуменюк Н.В. не подавала.

Крім того, витрати на проїзд не входять до складу гонорару адвоката.

Питання про стягнення понесених витрат на професійну правничу допомогу відповідач у суді першої інстанції не порушував і такої заяви не подавав.

З вище викладеного вбачається, що стороною відповідача в порушення вищенаведеної процесуальним законом процедури під час подання першої заяви по суті спору (відзиву на апеляційну скаргу) не подано до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, а в подальшому до закінчення судових дебатів не було подано заяви про неможливість подання доказів на підтвердження понесених судових витрат, а також такі докази не було подано протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення.

Отже, у суду апеляційної інстанції відсутні правові підстави для задоволення заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Гуменюк Н.В. про ухвалення додаткового рішення, тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні такої заяви.

Керуючись ст. ст. 134, 137, 141, 270 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Відмовити в прийнятті додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Перевертун Олександр Юрійович, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання довіреності недійсною, визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Ухвала суду набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Дата складання повного судового рішення - 04 лютого 2022 року.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

В.М. Ратнікова

О.В. Борисова