Справа № 671/2197/21
Провадження № 2/685/69/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2022 року

Теофіпольський районний суд Хмельницької області

в складі головуючої судді Бурлак Г.І.

з участю секретаря Ковальчука О.С.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Теофіполь

справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу та відшкодування збитків

встановив:

представник позивача звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення боргу та відшкодування збитків, мотивуючи його тим, що 06 червня 2018 року між позивачем та відповідачем було укладено письмовий договір позики, відповідно до якого позивач передав відповідачу грошову позику в розмірі 150000 грн зі строком повернення до 06.01.2019, позика була надана для особистих потреб , при передачі грошових коштів та написанні договору позики були присутні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . У 2020 році позивач зустрічався з відповідачем та просив його повернути борг, однак відповідач борг не повернув. Оскільки відповідач взятих на себе зобов`язань не виконав, просить стягнути з відповідача на користь позивача 150000 грн боргу, 15567,13 грн - процентів за період користування коштами (на рівні облікової ставки НБУ, передбаченої ч.1 ст.1048 ЦК України), 35400 грн - інфляційних витрат, 13315,30 грн - 3% річних за період заборгованості та 2142,82 грн - судових витрат.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно, що підтверджується відміткою про отримання судової повістки у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, в суд не з`явився, про причину неявки не повідомив, клопотань не подав.

Суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутності відповідача.

Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.525,526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 1046, 1047 ЦК України, за договором позики одна сторона ( позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальнику) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж саму суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у 10 разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходу громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, що посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником певної грошової суми або речей.

Відповідно до ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 06.06.2018 року взяв в борг у ОСОБА_2 150000 грн та зобов`язувався повернути борг до 06.01.2019 року (що підтверджується розпискою). Станом на день розгляду справи борг відповідачем не повернено. Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем на підтвердження своїх вимог, борг відповідача перед позивачем становить: 150000 грн сума позичених коштів, 15567,13 грн - процентів за період користування коштами (на рівні облікової ставки НБУ), 35400 грн - інфляційних витрат (з 06.06.2018 по грудень 2021 року) та 13315,30 грн - 3% річних за період заборгованості (з 07.01.2019 по 23.12.2021).

Відповідно до ч.1, 5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач не надав суду доказів, які б спростовували докази позивача, суд прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути борг в розмірі 214282, 43 грн, а саме: 150000 грн основного боргу, 15567,13 грн - процентів за період користування коштами:

- з 07.06.2018 по 12.07.2018 :150000 х17%х 36/365/100%=2515,07 грн

-з 13.07.2018 по 06.09.2018 : 150000 х17,5% х 56/365/100%= 4027,4 грн

-з 07.09.2018 по 06.01.2019: 150000 х 18% х 122/365/100%=9024,66 грн

35400 грн - інфляційних витрат (з 06.06.2018 по грудень 2021 року) -

з 06.06.2018 по 31.12.2018 : 5,1% х 150000 /100% = 7650 грн,

за 2019 рік: 4,1% х 150000 /100% = 6150грн

за 2010 рік: 9,4% х 150000 /100% = 14100 грн

13315,30 грн - 3% річних за період з 07.01.2019 по 23.12.2021 та 2142,82 грн судових витрат.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. 525,526,530, 599, 1046, 1047 ЦК України, ст.12, 81, 89 ЦПК України, районний суд

ухвалив:

позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу та відшкодування збитків задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 214282 (двісті чотирнадцять тисяч двісті вісімдесят дві) грн 43 коп заборгованості за договором позики від 06 червня 2018 року, в тому числі: 150000 грн - сума боргу за договором позики, 15567,13 грн - процентів за період користування коштами, 35400 грн - інфляційних витрат, 13315,30 грн - 3% річних за період заборгованості та 2142,82 грн сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня проголошення рішення до Хмельницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 статті 358 цього Кодексу.

Головуюча