ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 686/22690/20

Провадження № 22-ц/4820/185/22

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Костенка А.М. (суддя доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання Дубова М.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/22690/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 08 листопада 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Вищої ради правосуддя про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої незаконним рішенням судді Хмельницького міськрайонного суду.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з апеляційною скаргою, суд

в с т а н о в и в:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Держави Україна в особі Вищої ради правосуддя, в якому просив стягнути з держави Україна на його користь три мільярди гривень моральної шкоди та 30 012 грн. 60 коп. майнової шкоди, завданої незаконним рішенням судді Хмельницького міськрайонного суду Стефанишена С.Л. в справі № 686/27879/19 та покладення на відповідача судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 12 лютого 2020 року скасовано ухвалу судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 січня 2020 року, якою його позовну було визнано неподаною та повернуто позивачу.

ОСОБА_1 вказував, що у зв`язку з незаконною ухвалою судді щодо безпідставного повернення його позовної заяви, йому була завдана моральна шкода, яка полягає у моральних стражданнях, негативних переживаннях, почутті тривоги, душевного болю, страху і занепокоєння за своє психологічне здоров`я та часткову втрату стресостійкості.

Крім того, йому була завдана майнова шкода, оскільки він витратив три години свого часу на написання та подачу до канцелярії суду апеляційної скарги на ухвалу суду 20 січня 2020 року, а також витратив кошти на проїзд громадським транспортом.

Посилаючись на наведене, позивач просив стягнути з держави Україна грошові кошти у розмірі три мільярди гривень на відшкодування моральної шкоди, а також майнову шкоду у розмірі 30 012 грн. 60 коп.

Рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 08 листопада 2021 року у задоволенні позову було відмовлено.

Відмовляючи в позові, суд вказав, що позивач не довів достатніми та допустимими доказами факт заподіяння йому шкоди та її розмір, а також причинний зв`язок між прийняттям ухвали про повернення позивачу позовної заяви та настанням шкоди.

ОСОБА_1 не погодився з таким рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, тому просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким задовольнити в повному обсязі його позовні вимоги.

Апелянт зазначає, що при вирішенні спору суд зробив неправильні висновки з встановлених обставин справи, не застосував норми чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, не дав належної оцінки зібраним доказам і дійшов помилкового висновку про необґрунтованість позову. ОСОБА_1 вказує, що внаслідок неправомірних дій Держави України, в особі Вищої ради правосуддя йому завдано моральної шкоди, при цьому суд самостійно за своєї ініціативи став на сторону відповідача та здійснив його захист, відмовивши в задоволенні позовних вимог.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач вважає рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 08 листопада 2021 року законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги безпідставними, тому просить відмовити задоволенні скарги, рішення суду першої інстанції залити без змін. Вказує, що позивач обґрунтовує свої вимоги незгодою з ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду Стефанишена С.Л. у справі № 686/27879/19, яка не встановлює протиправних дій ВРП. У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача також просить розглянути справу за відсутності представника ВРП.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд доходить висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так судом встановлено, що постановою Хмельницького апеляційного суду від 12 лютого 2020 року скасовано ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 січня 2020 року, якою позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу.

Відповідно до ст. 2 ЦК України учасниками цивільних відносин є фізичні та юридичні особи, а також держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти цивільного права.

Держава діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин (частина перша статті 167 ЦК України). Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом (стаття 170 ЦК України).

Під компетенцією розуміють сукупність предметів віддання, завдань, повноважень, прав та обов`язків державного органу або посадової особи, що визначаються законодавством.

Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (частина друга статті 48 ЦПК України). Державу представляють відповідні органи державної влади в межах їх компетенції через свого представника (частина четверта статті 58 ЦПК України).

Тому, у цивільному судочинстві держава бере участь у справі як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями саме у спірних правовідносинах, зокрема і представляти державу в суді (постанови Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 5023/10655/11 (провадження № 12-161 гс 18) (пункт 6.22), від 21 серпня 2019 року у справі № 761/35803/16-ц (провадження № 14-316цс19) (пункт 33), від 18 грудня 2019 року у справі № 688/2479/16-ц (провадження № 14-447цс19) (пункт 28)), зазвичай, орган, діями якого завдано шкоду.

Звертаючись до суду з даним позовом ОСОБА_1 посилався, що суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Стефанишин С.Л. постановив виніс незаконне рішення, чим спричинив позивачу моральну і майнову шкоду.

При цьому в даному позові ОСОБА_1 відповідачем по справі вказав Державу України в особі представника - Вищої ради правосуддя.

Системний аналіз положень статті 131 Конституції України і статті 3 Закону України «Про Вищу раду правосуддя», у яких визначено коло повноважень ВРП, а також статей 126, 129 Основного Закону України, якими унормовано гарантії незалежності суддів, дає підстави для висновку про те, що Вища рада правосуддя не наділена повноваженнями здійснювати нагляд за діяльністю судді під час відправлення ним правосуддя, у тому числі контролювати дотримання ним строку розгляду справи чи певного процесуального питання та надавати вказівки із цього приводу. В іншому випадку це мало б наслідком порушення передбаченої Конституцією України заборони будь-якого впливу на суддю під час відправлення правосуддя.

Вища рада правосуддя і її дисциплінарні органи мають право встановлювати наявність чи відсутність у діях судді дисциплінарного проступку виключно в межах визначеної законом процедури дисциплінарного провадження. Поза цією процедурою закон не допускає можливості здійснення ВРП оцінки дій судді при відправленні правосуддя.

Вимоги позивача про стягнення з Держави України в особі ВРП шкоди за порушення вимог закону при розгляді судом конкретної цивільної справи не можуть бути вирішені поза зв`язком зі з`ясуванням конкретних обставин її розгляду та оцінкою дій судді у цьому процесі, що відноситься до виключної компетенції Вищої ради правосуддя лише у межах відповідних дисциплінарних процедур.

Такого ж правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25 червня 2020 року у справі № 520/2261/19.

Тому слід прийти до висновку, що позивачем помилково як представника відповідача Держави України визначено Вищу раду правосуддя, який не наділений повноваженнями діяти від імені Держави саме у даних спірних правовідносинах.

Крім того, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків ( ст.76 ЦПК України).

Відповідно до частин 1, 5 і 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Водночас, ОСОБА_1 не доведено факту заподіяння йому моральної шкоди незаконністю дій чи бездіяльністю саме Вищої ради правосуддя, що не пов`язані із здійсненням правосуддя, наявності причинно-наслідкового зв`язку між бездіяльністю та наслідками, зазначеними ним у позові.

Висновки суду узгоджуються з матеріалами справи.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що моральна шкода вважається вже завданою позивачу, якщо відповідачем не доведено відсутність його вини у завдані такої шкоди не заслуговують на увагу, оскільки в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою, а на відповідача саме наявність чи відсутність вини у заподіянні такої шкоди.

І ці доводи зводяться до власної правової оцінки ОСОБА_1 обставин справи і трактування норм матеріального права на власний розсуд.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав в межах доводів апеляційної скарги для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 08 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 04 лютого 2022 року.

Судді А.М. Костенко

Р.С. Гринчук

Т.В. Спірідонова