Дата документу 03.02.2022
Справа № 501/137/20
УХВАЛА

03 лютого 2022 року м. Чорноморськ

Іллічівський міський суд Одеської області, суддя Тюмін Ю.О.

Секретар судового засідання Неверовська Л.Ю.

Боржник: ОСОБА_1

Заінтересовані особи:

стягувач ОСОБА_2 ;

Чорноморський міський відділ державної виконавчої служби.

Суть питання, що вирішується ухвалою

Боржник звернувся із заявою про поворот виконання рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 09.06.2020 р. у справі 501/137/20.

Стислий виклад позиції боржника.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Чугунов В.В. пітримав заяву про поворот виконання рішення суду. Пояснив, що додаткові витрати не є аліментами, а боржник сплатив їх через арешти в рамках примусового виконання, а тому цей платіж не може вважатися добровільним.

Заява мотивована тим, що рішенням Іллічівського міського суду від 09.06.2020 р. з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто додаткові витрати на неповнолітню доньку ОСОБА_3 у розмірі 22915,50 грн. Про наявність вказаного рішення суду заявник дізнався лише після того, як на підставі постанови державного виконавця, були заблоковані його банківські рахунки. З метою розблокування банківських рахунків ОСОБА_1 змушений був сплатити на банківський рахунок Чорноморського міського відділу ДВС суму, яку визначив державний виконавець в рамках виконавчого провадження, а саме у розмірі 25476,10 грн. Постановою Одеського апеляційного суду від 06.08.2021р., за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 09.06.2020р. було змінено шляхом зміни суми додаткових витрат, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 , з 22915,50 грн. на 6700,25 грн. Просить суд допустити поворот виконання рішення Іллічівського міського суду від 09.06.2020р. у справі 501/137/20 та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 16215,25 грн. (а.с. 1 3).

Стислий виклад позиції стягувача

ОСОБА_2 в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні заяви, пояснила, що кошти були витрачені виключно на потреби дитини, є власністю дитини, а тому є аліментами, щодо яких не може бути здійснений поворот виконання.

ОСОБА_2 свою позицію виклала у заяві (а.с. 2530), та вона зводиться до того, що відповідно до ст. 174 СК України право власності на майно, призначене для розвитку дитини є її власністю, вказані кошти належать дитині, оскільки вони витрачені виключно на неї речі, одяг та продукти харчування для дитини, витрати на освіту та таці. вона ж тільки відповідно до ст. 177 СК управляла цими грошима. Тому за аналогією закону (ч. 9 ст. 8 ЦПК України) про недопустимість повороту виконання у справах про стягнення аліментів (ч. 2 ст. 445 ЦПК України) не можна допустити поворот виконання додаткових витрат на дитину, адже ці кошті (і аліменти і додаткові витрати) належать дитині, яка не була навіть стороною в судовому процесі.

Фактичні обставини, встановлені судом

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 09.06.2020 року по цивільній справі 501/137/20 був задоволений частково позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дитину, а саме було вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 додаткові витрати на неповнолітню доньку ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у розмірі 22915,50 грн. (а.с.9-10).

Постановою головного державного виконавця Чорноморського міського відділу ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 24.11.2020р., в зв`язку з тим, що ОСОБА_1 перерахував на користь ОСОБА_2 додаткові витрати на доньку ОСОБА_3 у розмірі 22915,50 грн., виконавче провадження було закінчено (а.с.8).

Постановою Одеського апеляційного суду від 06.08.2021р., за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 09.06.2020р. було змінено, зменшивши суму додаткових витрат, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 , з 22915,50 грн. на 6700,25 грн.. (а.с.11-13).

ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) проживає разом з матір`ю ОСОБА_2 , що встановлено зазначеними судовими рішеннями.

Мотиви суду

Ч. 9 ст. 444 ЦПК України передбачає, що якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Ст. 180 СК України передбачає, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Визначення «аліменти» міститься в ч. 3 ст. 181 СК України, як «кошти на утримання дитини».

Відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових «витратах на дитину», що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Таким чином, Глава 15 «Обов`язок батьків утримувати дитину та його виконання» СК України одночасно з коштами на утримання дитини (аліменти) визначає обов`язок батьків сплачувати кошти на додаткові витрати на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Ці два інститути, хоча і можуть існувати самостійно і незалежно один від одного (наприклад стягнення додаткових витрат з того, до кого не була подана вимога про стягнення аліментів), однак їх об`єднують такі спільні риси як: суб`єкти батьки по відношенню до своїх дітей; предмет зобов`язання з утримання; нормативне регулювання Глава 15 «Обов`язок батьків утримувати дитину та його виконання»; і, насамперед, мета забезпечити утримання батьками дитини до досягнення нею повноліття.

Різниця полягає лише в тому, що аліменти призначені забезпечити гармонійний розвиток дитини, а додаткові витрати забезпечити гармонійний розвиток дитини, обумовлений особливими обставинами.

Рішення суду, про поворот виконання якого просить ОСОБА_1 , стосується не лише інтересів боржника ОСОБА_1 та стягувача ОСОБА_2 , а передусім їх неповнолітньої дитини ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Додаткові витрати на дитину, як і аліменти, це грошові кошти, які призначені на утримання дитини, тому у випадку допущення повороту виконання рішення суду про стягнення додаткових витрат на дитину негативний наслідок для дитини буде таким самим, як і у випадку, якщо допустити поворот виконання рішення про стягнення аліментів.

Ч. 2 ст.445 ЦПК України передбачає, що у справах про стягнення аліментів, а також у справах про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин, поворот виконання не допускається незалежно від того, у якому порядку ухвалено рішення, за винятком випадків, коли рішення було обґрунтоване на підроблених документах або на завідомо неправдивих відомостях позивача.

Суду не надано доказів на підтвердження тих обставин, що рішення суду про стягнення додаткових витрат на дитину було ухвалено на підставі підроблених документів або ґрунтувалось на завідомо неправдивих відомостях.

Враховуючи зазначені обставини та викладені мотиви, суд, керуючись, передусім, інтересами дитини, дійшов висновку, що недопущення повороту виконання рішення у справі про стягнення аліментів (ч. 2 ст. 445 ЦПК України) поширюється і на справу про стягнення додаткових витрат на дитину, у зв`язку з чим заява про поворот виконання рішення суду не може бути задоволена.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. , 259-260, 445 ЦПК, суд,

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , Чорноморський міський відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про поворот виконання рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 09.06.2020 р. у справі № 501/137/20.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 08.02.2022 р.

Суддя Ю.О.Тюмін