КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №760/9852/20 Головуючий 1 інстанція - Букіна О.М.
Провадження №22/824/3524/2022 Доповідач 2 інстанція - Суханова Є.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді: Суханової Є.М.,

суддів: Гуль В.В., Сушко Л.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 17 липня 2020 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» в квітні 2020 року звернувся до Солом`янського районного суду м. Києваз позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просивстягнути заборгованість за Договором № -6 від 18.09.2019 року у розмірі 28 550,00 гривень(5 000,00 грн. заборгованості за кредитом та 23 550,00 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом), судові витрати у розмірі 2 102,00 гривень та 9 500,00 гривеньвитрат на правову допомогу.

Послався в позові на те, що ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ» є фінансовою установою, що надає фінансові послуги по наданню грошових коштів у вигляді фінансового Кредиту на умовах строковості, зворотності, платності.

Вказав, що 18.09.2019 між позивачем та ОСОБА_1 був укладений договір № -6 відповідно до якого, позивачем надано відповідачу кредит у розмірі 5 000,00 гривень строком на 30 днів, шляхом переказу на його платіжну картку № НОМЕР_1 емітовану АТ «Універсал Банк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,7 % від суми кредиту за кожен день користування та 3,5 % від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту.

Зазначив, що даний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://monetka.com.uaта підписання договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

Вказав, що відповідач взяті на себе зобов`язання по Договору позики не виконав, у зв`язку із чим станом на 24.04.2020 року виникла заборгованість у розмірі 28 550,00 гривень

Враховуючи викладене вище просив позов задовольнити.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 17 липня 2020 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ» (, адреса:03124, м. Київ, бул. Вацлава Гавела, буд. 4, оф. 520) заборгованість за Договором № -6 від 18.09.2019 у розмірі 28 550,00 грн., судовий збір у розмірі 2 102,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 9 500,00 грн.

Не погоджуючись із судовим рішенням, відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. Вважає, що помилковим є висновок суду про стягнення з відповідача відсотків за весь час користування грошовими коштами до дня їх повернення, окрім того в матеріалах справи відсутні будь-які документи та докази, що підтверджують факт звернення до ОСОБА_1 , з вимогою про дострокове погашення суми заборгованості за кредитом. Позивачем не надано суду первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредиту та його часткового погашення, а тому немає підстав вважати, що розмір заборгованості за договором, зазначений в розрахунку та довідці є правильним. Окрім того, вважає вартість витрат на правову допомогу в сумі 9500 гривень, які стягнені з нього за рішенням суду є безпідставною та необґрунтованою.

Представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» подано відзив на апеляційну скаргу, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 17.07.2020 року залишити без змін. Вирішити питання про стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача 5 000 грн. понесених витрат на правничу допомогу.

За правилами ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 28 550,00 грн.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач здійснює свою діяльність відповідно до Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи ФК №898 виданого Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг на підставі Розпорядження № 1826 від 18.05.2017 та має право надавати грошові кошти у позику на умовах фінансового кредиту (а.с. 40).

18 вересня 2019 року між сторонами був укладений договір позики № -6, відповідно до умов якого відповідачу позивачем був наданий кредит у розмірі 5 000,00 грн. ( а.с. 16-19).

Відповідно до п. 1.3 строк надання кредиту та строк дії договору становить 30 днів.

Предметом судового розгляду є стягнення заборгованості за договором позики, укладеним в електронній формі.

Порядок укладення договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію».

Цивільний кодекс України у ст. ст. 3, 6, 203, 626, 627 визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.

Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Правила надання грошових коштів у кредит ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ» перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті https://monetka.com.ua.

Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Так, на підтвердження укладення договору № -6 від 18.09.2019 року позивачем надано послідовність укладення даного договору із якої вбачається, що 18.09.19 року о 10:15:20 год. відповідачем заповнено реєстраційну форму, вказано номер телефону НОМЕР_3 , заповнено в ІТС Анкету для оформлення кредиту, зазначено анкетні дані, дані платіжної карти, обрано розмір кредиту 5 000 грн. та строк кредиту 30 днів. 18.09.2019 року о 11:51:32 год. відповідач ознайомився з умовами кредитного договору, правилами надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, умовами кредитування після чого на фінансовий номер телефону НОМЕР_4 був надісланий одноразовий ідентифікатор: «262110». 18.09.2019року о 11:51:59 год. відповідачем введено одноразовий ідентифікатор та акцептовано пропозицію укласти кредитний договір. Позичальнику надіслане повідомлення про підписання кредитного договору: «Vy podpisali Dogovor! Ego Nomer -6, ukazyvajte ego pri pogashenii kredіta» (а.с. 21-22).

Статею 12 ЗУ «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

-електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;

-електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

-аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

З огляду на викладене вище, враховуючи факт підписання відповідачем електронного договору шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, суд приходить до висновку, що укладення договору № -6 від 18.09.2019 узгоджується із ст.ст. 6 , 627 ЦК України та ст.ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Із запропонованими умовами відповідач ознайомилася та погодилася з ними.

Уклавши даний договір на умовах, викладених у ньому, відповідач тим самим засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

За змістом ст.ст. 526, 615 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору.

Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Порушення відповідачем умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки ст. 629 ЦК України встановлюється принцип безумовності та обов`язковості виконання договору.

За змістом ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Позивач зазначає, що у зв`язку із невиконанням відповідачем зобов`язань утворилася заборгованість в сумі 28 550,00 грн., яка складається: заборгованість по кредиту 5 000,00 грн., заборгованість по нарахованих процентам за період з 18.09.2019 року по 18.10.2019 рік за процентною ставкою 1,7 % за кожен день користування кредитом 2 295,00 грн., заборгованість по нарахованих процентам за період з 19.10.2019року по 21.04.2020 рік за процентною ставкою 3,5 % за кожен день користування кредитом 20 300,00 грн., та на підтвердження надає розрахунок заборгованості (а.с. 15).

Так, на виконання умов договору № -6 від 18.09.2019 року позивачем перераховано на картку відповідача НОМЕР_5 грошові кошти у розмірі 5 000 грн., що підтверджується копією чеку від 18.09.2019 року про проведення переказу (а.с. 20).

Пунктом 1.2 договору сторони погодили процентну ставку за користування кредитом у розмірі - 1,7 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом у межах строку, визначеного в п. 1.3 цього Договору.

Згідно п. 3.3 Договору, у разі порушення строків повернення кредиту встановленим п. 1.3 Договору, позичальник сплачує Товариству плату за користування кредитом за підвищеною процентною ставкою у розмірі 3,5 % від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожень день користування кредитом понад встановлений строк.

У пункті 6 договору позики відповідач підтвердив, що він ознайомлений, повністю розуміє, зобов`язується і погоджується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщено на сайті позикодавця.

Судом першої інстанції здійснено перерахунок нарахованих відсотків за допомогою офіційної системи «Ліга Закон», із якого вбачається, що сума заборгованості по нарахованих процентах за користування кредитом за період з 19.09.2019 року по 18.10.2019 рік за процентною ставкою 1,7 % за кожен день користування кредитом становить 2 550 грн.; сума заборгованості по нарахованих процентам за період з 19.10.2019 року по 15.02.2020 рік за процентною ставкою 3,5 % за кожен день користування кредитом 21 000 грн.

Ураховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про порушення відповідачем зобов`язань за кредитним договором, внаслідок чого з нього підлягає стягненню заборгованість в сумі 28 550,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги про відсутність первинних документів бухгалтерського обліку заборгованості (виписки по рахунку) є необґрунтованими та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, які належно оцінені судом першої інстанції. Крім того, колегія суддів враховує ту обставину, що відповідач фактично не заперечує факт отримання нимкредитних коштів, а тому такі його доводи є суперечливими відносно висловленої ним позицією.

Посилання у апеляційній скарзі на те, що нарахування процентів за користування кредитом поза межами встановленого у договорі строку кредитування є незаконними, на чому також наголошує Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 у справі № 444/9519/12, від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц є необґрунтованими та зумовлені помилковим тлумаченням норм матеріального права.

Право кредитора нараховувати проценти за кредитним договором припиняється після спливу визначеного договором строку. Разом з тим, нарахування позивачем процентів після закінчення строку кредитування передбачено пунктом 3.3. договору і по своїй суті є мірою відповідальності за невиконання грошового зобов`язання, що відповідає вимогам частини 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Враховуючи встановлені судом обставини, рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до статі 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судове рішення без змін.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат в частині компенсації витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення. Підстав для скасування даного рішення в оскаржуваній частині за доводами апеляційної скарги немає.

У зв`язку із відхиленням апеляційної скарги підлягає задоволенню заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» адвоката Руденко К.В. про стягнення з відповідача на користь останнього витрат на правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн, понесених під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції згідно ст. 141 ЦПК України. Обсяг наданої правничої допомоги, розмір витрат підтверджується актом приймання-передачі виконаної роботи згідно договору про надання правничої допомоги № 01/06/3030-ФІ від 01 червня 2020 року, додатковим договором № 1 до договору № 01/06/2020-ФІ від 01.06.2020, актом приймання-передачі наданих послуг № 41 від 25.01.2021 року в розмірі 500 грн. Розмір витрат відповідає обсягу наданої правничої допомоги.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 5, 10-13, 77-82, 141, 263, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 03 вересня 2020 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ» (, адреса:03124, м. Київ, був. Вацлава Гавела, буд.4, оф. 520) витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлений 20 січня 2022 року.

Головуючий Є.М. Суханова

Судді: В.В. Гуль

Л.П. Сушко