РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2022 рокумісто Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючої судді Мигаль Г.П.,

за участю секретаря судового засідання Максимович М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

встановив:

Короткий зміст позовних вимог.

Позивач звернувся до суду з даним позовом, у якому після уточнення позовних вимог, просить стягнути з відповідача суму збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 55 516,68 гривень, моральну шкоду в розмірі 20 000,00 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 704,80 грн. та витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 15 000,00 грн.

Аргументи учасників.

Обґрунтовуючи позовні вимоги покликається на те, що 27 грудня 2017 року о 13 год. 10 хв. у м. Львові на перехресті вул. Молдавська-вул. Я. Музики, відповідач ОСОБА_2 керуючи автомобілем BMW 320і, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив зіткнення з автомобілем AUDI А4, д.н.з. НОМЕР_2 , спричинивши пошкодження транспортних засобів. В ході вказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль AUDI А4, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить позивачу, зазнав механічних пошкоджень. Постановою Франківського районного суду м. Львова від 20 лютого 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Вартість відновлювального ремонту, згідно висновку експерта №15/20 від 21.01.2020 складає 149660,28 грн. Оскільки майнова відповідальність відповідача була застрахована, ПрАТ «СК «Універсальна» було відшкодовано позивачу страхове відшкодування розмірі 100 000,00 гривень. Відтак, позивач просить позов задовольнити та різницю між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням стягнути з відповідача як із безпосереднього заподіювача шкоди.

15.11.2018 представником відповідача подано відзив, у якому останній позовні вимоги заперечив повністю. Покликаючись на положення п. 30.2 ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначив, що власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди у разі якщо транспортний засіб вважається знищеним. При цьому, висновок експерта №168 від 06.02.2018, представлений позивачем, не може вважатись належним доказом у справі, оскільки за своєю суттю носить лише консультативний характер, не містить жодної інформації про вартість пошкодженого транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди. З цих підстав просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

12.12.2018 позивач подав відповідь на відзив, у якому зазначив про обов`язок відповідача, як винуватця ДТП, відшкодувати позивачу вартість відновлювального ремонту транспортного засобу. Стверджує, що доводи відповідача щодо неналежності висновку експерта як доказу, є надуманими та необґрунтованими, спрямовані на уникнення відповідальності. Просив задовольнити позов в повному обсязі.

13.08.2019 позивач подав заяву про збільшення позовних вимог, у якій з врахуванням висновку судового експерта №15 від 05.06.2019, просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду на загальну суму 73255,91 грн.

03.02.2020 позивач звернувся з заявою про уточнення розміру позовних вимог, згідно з якою, покликаючись на висновок експертизи №15/20 від 21.01.2020, просив стягнути з ОСОБА_2 55516,68 грн. матеріальної шкоди та 20000,00 грн. моральної шкоди.

Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача подав заяву про розгляд справи за його відсутності. У заяві вказав на відсутність підстав для стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі, означеному позивачем, оскільки розмір витрат на оплату послуг адвоката не співмірний зі складістю справи та виконаною адвокатом роботою.

Процесуальні дії по справі.

Ухвалою суду від 12.12.2018 по справі призначено автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Ухвалою суду від 30.09.2020 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

27 грудня 2017 року о 13 год. 10 хв. у м. Львові на перехресті вул. Молдавська-вул. Я. Музики, відповідач ОСОБА_2 , керуючи автомобілем BMW 320і, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив зіткнення з автомобілем AUDI А4, д.н.з. НОМЕР_2 .

Позивач користується автомобілем AUDI А4, д.н.з. НОМЕР_2 на підставі довіреності, виданої 07.02.2018 гр. Литви Якелайтис Едмундас, посвідченої нотаріусом Канауського міського 13 нотаріального бюро.

Внаслідок вищевказаної ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень.

Постановою Франківського районного суду м. Львова від 20.02.2018 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на ОСОБА_2 штраф в розмірі 340,00 грн.

Відповідно до положень ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Мотиви, з яких виходить суд, та норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спірних правовідносин.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з вимогами ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч.2 ст.1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні ( страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати платежі та виконувати інші умови договору.

Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок ДТП майну третьої особи.

Відповідно до ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити настоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Таким чином, на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, у страховика на випадок деліктного зобов`язання виникає обов`язок, у межах суми страхового відшкодування виконати обов`язок страхувальника, який завдав шкоди.

Як встановлено в ході розгляду справи, на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в ПрАТ СК «Універсальна». Ліміт відповідальності ПАТ «СК «Універсальна» за даним полісом становить 100 000 грн., чого не заперечили сторони в судовому засіданні.

26.04.2018 ОСОБА_1 , відповідно до ст.35 та п.41.1 ст.41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», звернувся до ПрАТ СК Універсальна із заявою про виплату страхового відшкодування оціненої висновком експерта №168 шкоди.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі №755/18006/15-ц, уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виникне обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у ст. 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Вказана правова позиція ВС узгоджується з вимогами ст. 1194 ЦК України, згідноз якими особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

За наведених обставин, позивач має право вимагати від відповідача відшкодування різниці страхового відшкодування між фактичним розміром шкоди, заподіяної відповідачем.

Визначаючи різницю між фактичним розміром заподіяної шкоди та страховим відшкодуванням, суд враховує наступне.

У даній справі було проведено декілька експертних досліджень, які надали суду різні варіанти щодо вартості пошкоджень автомобіля «Audi A4» д.н.з. НОМЕР_2 внаслідок ДТП, яка мала місце 27.12.2017.

Так, відповідно до висновку експерта №168 від 06.02.2018 за результатами проведення автотоварознавчої експертизи, вартість відновлювального ремонту, без врахування ПДВ на складові, автомобіля «Audi A4» д.н.з. НОМЕР_2 , який пошкоджений під час ДТП, в масштабі цін та станом на момент проведення дослідження становить 440758грн. 95 коп. Вартість відновлювального ремонту з врахуванням ПДВ на складові, автомобіля «Audi A4» д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок пошкодження його під час ДТП, в масштабі цін на момент проведення дослідження, становить, становить 156745 грн. Вартість автомобіля «Audi A4» д.н.з. НОМЕР_2 , станом на момент до ДТП в масштабі цін на момент проведення дослідження , становить 179293 грн. 59 коп.

Згідно з висновком судової автотоварознавчої експертизи № 15 від 05.06.2019, ринкова вартість в країні придбання автомобіля «Audi A4» д.н.з. НОМЕР_2 , станом на 27 грудня 2017 року до пошкодження у ДТП, - як такого, що ввозився на митну територію України, із врахуванням відомостей, викладених у висновку № 168 та відомостей, наданих стороною відповідача ОСОБА_2 , становила 169140 грн. Вартість відновлювального ремонту автомобіля «Audi A4» д.н.з. НОМЕР_3 , станом на 27 грудня 2017 року, становила 472984 грн. 36 коп. Вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля «Audi A4» д.н.з. НОМЕР_2 на 27 грудня 2017 року, становила 171255 грн. 91 коп. За результатами обстеження, попереднього 19 квітня 2019 року та представлених матеріалів справи об`єктивно встановити, з технічної точки зору, вартість автомобіля «Audi A4» д.н.з. НОМЕР_4 випуску в аварійно пошкодженому після ДТП 27 грудня 2017 року стані не видається можливим.

Згідно з висновком № 15/20 від 21.01.2020, за результатами судової автотоварознавчої експертизи за заявою ОСОБА_1 , пошкодження, які отримав автомобіль AUDI А4 2.0 TDI Base, ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок ДТП 27.12.2017 року, які визначені при його дослідженні 17.01.2020 року, зазначені у пункті 1.2 дослідницької частини даного висновку та відображені на фотографіях фото таблиць додатку. Ринкова вартість в країні придбання автомобіля AUDI А4 2.0 TDI Base, ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , станом на 27 грудня 2017 року, до пошкодження у ДТП, як такою, що ввозиться на митну територію України, з врахуванням відомостей, викладених у висновку № 168 становить: 169140 грн. Вартість відновлювального ремонту AUDI А4 2.0 TDI Base, ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок його пошкодження у ДТП 27 грудня 2017 року, станом на момент огляду 17 січня 2020 року становить 418975 грн. 75 коп. Вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу автомобіля AUDI А4 2.0 TDI Base, ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок його пошкодження у ДТП 27.12.2017 року, станом на момент огляду 17.01.2020 року, становить: 149660 грн. 28 коп. Вартість автомобіля AUDI А4 2.0 TDI Base, ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок пошкодження автомобіля під час ДТП 27 грудня 2017 року, у пошкодженому стані, в цінах на момент огляду 17 січня 2020 року, становить 19480 грн.

Пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» встановлено що у випадках, коли в справі щодо одного й того ж предмета проведено декілька експертиз, у тому числі комплексну, комісійну, додаткову чи повторну, суд повинен дати оцінку кожному висновку з точки зору всебічності, повноти й об`єктивності експертного дослідження. Такій оцінці підлягають також окремі висновки експертів - членів комісійної чи комплексної експертизи, які не підписали спільний висновок. Не повинна віддаватись перевага висновку експертизи лише тому, що вона проведена комісійно, повторно, експертом авторитетної установи або таким, який має більший досвід експертної роботи, тощо.

Враховуючи п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року №8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», суд обирає серед наданих варіантів той, який більш реальний та об`єктивний, не суперечить вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.102 ЦПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

В исновок №168 від 06.02.2018р. наданий експертом, який не був попереджений про кримінальну відповідальність за ст.384 КК України, а тому суд не враховує його при вирішенні спору.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи висновки судових автотоварознавчих експертиз №15 від 05.06.2019 та № 15/20 від 21.01.2020 суд враховує, що, експерти були попереджені про кримінальну відповідальність за ст.384 КК України.

Оцінюючи висновки з точки зору всебічності, повноти й об`єктивності суд вважає, що саме висновки судових автотоварознавчих експертиз №15 від 05.06.2019 та № 15/20 від 21.01.2020 найбільш об`єктивно визначають вартість відновлення пошкодженого у ДТП автомобіля позивача, є найбільш повними, є чіткими, та безпосередньо стосуються обставин, які підлягають доказуванню, а тому приймає до уваги вказані висновки для визначення шкоди, яка підлягає відшкодуванню позивачу.

Як випливає з висновку №15 від 05 червня 2019 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «Audi A4» д.н.з. НОМЕР_2 складає 171255,91 грн., а ринкова вартість автомобіля «Audi A4» д.н.з. НОМЕР_2 станом на 27.12.2017 р. становить 169140 грн., отже вартість відновлювального ремонту автомобіля «Audi A4» д.н.з. НОМЕР_2 перевищує його вартість до ДТП на 2115,91 грн.

За таких обставин, автомобіль «Audi A4» д.н.з. НОМЕР_2 є фізично знищеним.

Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до якої транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необгрунтованим. Ремонт вважається економічно необгрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП.

У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди здійснюється у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Право на залишки транспортного засобу отримує страховик чи моторне транспортне страхове бюро.

Позивач не погодився з фактом фізичного знищення автомобіля «Audi A4» д.н.з. НОМЕР_2 у результаті ДТП.

Відповідно до правового висновку Касаційного цивільного суду Верховного Суду, викладеного у постанові від 24 березня 2021 року по справі №523/3212/19, якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Так, визначена сума висновками №15 від 05.06.2019 та № 15/20 від 21.01.2020 вказує, що вартість пошкодженого транспортного засобу до ДТП, у вчиненні якої визнано винуватим відповідача, становить 169140,00 грн. Вартість пошкодженого транспортного засобу після цього ДТП, як зазначено у статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» становить 19480,00 грн. ( висновок № 15/20 від 21.01.2020р.).

Як було встановлено судом, ліміт відповідальності ПАТ СК Універсальна за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів становить 100 000,00 грн.

Отже, різниця між фактичним розміром шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, і страховим відшкодуванням згідно зі ст.1194 ЦК України складає 49660,00 грн. (169140,00 грн. - 19480,00 грн. = 149660,00 грн. 100 000,00 грн. = 49660,00 грн. )

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Позивач після уточнення позовних вимог просить суд стягнути з відповідача відшкодування в розмірі 55516, 68 грн., що складається з: 49600,28 грн. - страхового відшкодування; 1500,00 грн. та 2500,00 грн. - витрати за проведення по справі експертних досліджень №168, №15/20; 500,00 грн. - витрати за транспортування транспортного засобу з місця ДТП до місця стоянки; 1000,00 грн. - витрати за транспортування транспортного засобу з місця стоянки до місця проведення експертизи; 356,40 грн. - вартість поштового повідомлення відповідача про проведення автотоварознавчої експертизи.

Зазначені витрати підтверджуються матеріалами справи, зокрема відповідними платіжними дорученнями, квитанціями до прибуткового касового ордера та фіскальним чеком /а.с.66,67,207,208,209/ та були понесені позивачем внаслідок неправомірних дій відповідача.

Згідно з ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При цьому дані докази повинні бути належними та достовірними, як це передбачено ст. ст. 77-79 ЦПК України.

Як видно з досліджених судом письмових доказів, наданих позивачем в ході розгляду справи на підтвердження заявлених позовних вимог, такі отримані у порядку встановленому Законом, стосуються безпосередньо обставин справи та підтверджують покликання позивача на на існуючі обставини справи, а відтак беруться судом до уваги, як належні та допустимі докази в процесі доказування. У свою чергу, відповідач не надав суду жодних доказів на спростування вимог позивача.

З огляду на наведене, оцінивши докази по справі в їх сукупності, беручи до уваги вищенаведені встановлені під час розгляду справи обставини, суд доходить до висновку, що позовні вимоги звернені до відповідача є обґрунтованими та підтверджуються матеріалами справи, оскільки обов`язок виплати різниці страхового відшкодування за наслідками ДТП, яка мала місце 27.12.2017 покладений саме на відповідача.

Суд вважає, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути заподіяну матеріальну шкоду в сумі 49600,00 грн. - страхового відшкодування; 1500,00 грн. та 2500,00 грн. - витрати за проведення по справі експертних досліджень №168, №15/20; 500,00 грн. - витрати за транспортування транспортного засобу з місця ДТП до місця стоянки; 1000,00 грн. - витрати за транспортування транспортного засобу з місця стоянки до місця проведення експертизи; 356,40 грн. - вартість поштового повідомлення відповідача про проведення автотоварознавчої експертизи, а всього 55516,40 грн.

Вирішуючи питання про відшкодування ОСОБА_1 моральної шкоди у заявленому позивачем розмірі, суд доходить таких висновків.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Згідно із п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

У пункті 5 вищевказаної Постанови зазначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Статтею 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Враховуючи встановлені обставини та докази подані позивачем, суд приходить до висновку, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, вчиненої з вини ОСОБА_2 , позивач втратив можливість користуватись належним йому автомобілем «Audi A4» д.н.з. НОМЕР_2 упродовж тривалого часу, був позбавлений звичного способу життя, а також зазнав душевних страждань внаслідок пошкодження належного йому транспортного засобу, вимушених обмежень та змін у повсякденному житті.

При цьому, визначений позивачем розмір моральної шкоди в сумі 20000,00 грн. суд вважає надмірним, таким, що не відповідає тяжкості та характеру правопорушення, глибині душевних страждань потерпілого, а також принципам розумності і справедливості.

З урахуванням зазначених вище обставин, засад розумності та справедливості, суд визначає розмір грошового відшкодування моральної шкоди у сумі 5000 грн., яка підлягає стягненню з відповідача як винної особи, на користь позивача.

Отже, позов підлягає частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Положеннями п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частинами 2,3 статті 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Разом з цим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Суду заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування позивачем надано: договір про надання правової допомоги від 03.12.2019, укалдений між ОСОБА_1 та адвокатом Куксовом В.Г., актом від 12.07.2021 виконаних робіт (надання послуг) за Договором від 03.12.2019 та детальним описом виконаних робіт від 12.07.2021. Загальний розмір витрат на правничу допомогу, які понесені позивачем, становить 15000,00 грн.

Згідно приписів ч. 6 ст. 137 ЦПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Представник відповідача подав клопотання про відмову представнику позивача у у стягненні витрат на професійну правничу допомогу, зазначаючи, що незрозумілим є які саме консультації надавав адвокат, а розмір наданих адвокатських послуг не є співмірним зі складністю даної справи.

Суд, розглядаючи питання про визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, з врахуванням заперечень відповідача щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу, визначає, що дійсно заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та їх стягнення становитиме надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат, а тому приходить висновку про зменшення заявлених до стягнення з іншої сторони судових витрат на професійну правничу допомогу.

Таким чином, з відповідача підлягають стягненню витрат на професійну правову допомогу в розмірі 7000,00 грн. Разом з цим, доводи представника відповідача щодо посилання представника позивача у заяві про стягнення витрат на правову допомогу на положення Господарського процесуального кодексу не є самостійною підставою для відмови у стягненні таких витрат.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, також необхідно стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 49600,00 грн. - страхового відшкодування; 4000,00 грн. - витрат за проведення по справі експертних досліджень; 500,00 грн. - витрат за транспортування транспортного засобу з місця ДТП до місця стоянки; 1000,00 грн. - витрат за транспортування транспортного засобу з місця стоянки до місця проведення експертизи; 356,40 грн. - вартості поштового повідомлення відповідача про проведення автотоварознавчої експертизи, а всього 55516 (п`ятдесят п`ять тисяч п`ятсот шістнадцять) гривень 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

У решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 (сім тисяч) гривень 00 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони по справі:

Позивач ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Відповідач ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 ).

Повне рішення складено 03 лютого 2022 року.

Суддя Г.П. Мигаль