Провадження № 2/752/4164/22
РІШЕННЯ

Іменем України

заочне

25.01.2022 року Голосіївський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді Чередніченко Н.П.

з участю секретаря Литвиненко Ю.С.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Моторне (транспортне) страхове бюро України про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2021 року позивач ОСОБА_1 через свого представника адвоката Василевську А.А. звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 , третя особа: Моторне (транспортне) страхове бюро України про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позову зазначено, що 26.11.2019 року в м. Києві по вул. Мала Кільцева відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , що призвело до пошкодження транспортних засобів. Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 23.12.2019 року у справі № 759/22563/19, ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди. Оскільки, автомобіль під керуванням відповідача не був застрахований, позивач звернувся до МТСБУ, яким за рахунок коштів фонду захисту потерпілих було прийнято рішення про виплату позивачу шкоди в сумі 14522,26 грн. Позивач вказує, що згідно звіту № 494/М/2019, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_2 склала суму в розмірі 28543,21 грн. без ПДВ без врахування фізичного зносу та 14522,26 грн. без ПДВ із врахуванням фізичного зносу. Позивачем було відновлено автомобіль, на що фактично витрачено суму в розмірі 28730,00 грн. З огляду на те, що вина відповідача встановлена, виплачена сума страхового відшкодування в розмірі 14522,26 грн. не в повній мірі покрила понесені позивачем витрати, пов`язані із фактичним відновленням автомобіля, а тому різниця між фактичним розміром шкоди і регламентною виплатою підлягає стягненню із відповідача, як винуватця ДТП, на користь позивача. Посилаючись на викладене, позивач вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав та просить суд стягнути в примусовому порядку із відповідача на його користь матеріальну шкоду в сумі 14207,74 грн., а також судові витрати.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 25.11.2021 року, у справі було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Представник позивача після відкриття провадження з будь-якими клопотаннями до суду не зверталась. Від відповідача відзив на позов до суду не надходив, із будь-якими клопотаннями сторона відповідача до суду не зверталась. Третя особа надіслала до суду письмові пояснення, в яких просила суд постановити у справі рішення на підставі чинного законодавства.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, а також суд ухвалив про заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що автомобіль «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_2 на праві власності належить позивачу ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

26.11.2019 року о 17-20 год. в м. Києві по вул. Мала Кільцева, 4/1 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_2 , що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 23.12.2019 року у справі № 759/22563/19, ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди.

Зазначена постанова набрала законної сили 03.01.2020 р.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

В матеріалах справи наявні докази, які свідчать про те, що автомобіль «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 станом на дату дорожньо-транспортної пригоди не був застрахований.

Позивач звернувся до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування, та, на підставі наказу МТСБУ від 15.04.2020 року № 4496, позивачу було виплачено суму шкоди, заподіяну внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди в сумі 14522,26 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 1477859 від 16.04.2020 року.

Крім того, судом встановлено, що відповідно до звіту ТОВ «Незалежна експертна компанія» № 494/М/2019, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_2 склала суму в розмірі 28543,21 грн. без ПДВ без врахування фізичного зносу, 14522,26 грн. без ПДВ із врахуванням фізичного зносу, та 16943,71 грн. з урахуванням фізичного зносу із ПДВ.

Позивачем були вжиті заходи щодо фактичного відновлення транспортного засобу «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_2 , вартість якого склала суму в розмірі 28730 грн., що підтверджується замовленням-нарядом № 0008167 від 19.12.2019 р., актом виконаних робіт № 0008167 від 23.12.2019 року, та копією квитанції до прибуткового касового ордеру № 0008167/68997.

Сторона позивача в обґрунтування позовних вимог вказує, що вина відповідача встановлена, виплачена сума страхового відшкодування не в повній мірі покрила понесені позивачем витрати на відновлювальний ремонт автомобіля, а тому невідшкодована сума шкоди в розмірі 14207,74 грн. підлягає стягненню із відповідача, як винуватця ДТП, на користь позивача.

Перевіряючи обґрунтованість та доведеність позовних вимог, суд приймає до уваги те, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Згідно із ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Пунктом 36.1 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст.35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов`язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди).

Згідно із ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що розмір відновлювального ремонту автомобіля склав суму в розмірі 28730,00 грн., страховою компанією було правомірно виплачено позивачу суму страхового відшкодування в розмірі 14522,26 грн., а відтак невідшкодованою залишилась сума в розмірі 14207,74 грн. (28730,00 грн. - 14522,26 грн.).

Варто зазначити про те, що доказів на спростування доводів позивача в частині стягнення невідшкодованої суми збитків, їх розмір, стороною відповідача суду надано не було, як і не було надано доказів добровільного відшкодування позивачу завданих збитків.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що відповідача було визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, вартість фактичного відновлювального ремонту автомобіля склала суму в розмірі 28730,00 грн., розмір страхового відшкодування було виплачено в сумі 14522,26 грн., а тому суд приходить до висновку про те, що відповідач має сплатити на користь позивача різницю між фактичним розміром шкоди та і регламентною виплатою, а саме суму в розмірі 14207,74 грн. (28730,00 грн. - 14522,26 грн.), в зв`язку з чим позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

В порядку ст. 141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір, сплачений при подачі позову, в сумі 908,00 грн., а також документально підтверджені витрати на правову допомогу в сумі 4000,00 грн., оскільки, стороною позивача було надано суду достатні та належні докази на підтвердження того, що позивач фактично отримав правову допомогу від адвоката та сплатив кошти в зазначеному розмірі.

Враховуючи вищевикладене, та керуючись ст.ст. 1166, 1187 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 10, 12, 18, 81, 133, 141, 258, 259, 263-265, ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Моторне (транспортне) страхове бюро України про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 14207 (чотирнадцять тисяч двісті сім) грн. 74 коп., судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп., та витрати на правову допомогу в сумі 4000 (чотири тисячі) грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

В такому випадку рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повні ім`я та найменування сторін:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, громадянин України, РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Києва, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ;

третя особа Моторне (транспортне) страхове бюро України, , адреса: м. Київ, бульвар Русанівський, 8.

Головуючий Н.П. Чередніченко