Справа № 504/2353/15-ц
Провадження № 4-с/504/24/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" лютого 2022 р. смт. Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді - Барвенко В.К.,

секретаря- Мельникової В.М., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 10, матеріали цивільної справи за скаргою адвоката Савицької Оксани Миколаївни в інтересах Обслуговуючого кооперативу «Житлово будівельний кооператив «Південна будівельна компанія» про визнання незаконним та скасування висновку суб`єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_1 про вартість об`єкту оцінки від 30.11.2021 року, зобов`язання приватного виконавця призначити експертизу для визначення вартості майна боржника (скаржника), -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року адвокат Савицька О.М. звернулась до суду із вказаною скаргою.

На обгрунтування своєї скарги заявниця стверджує, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Г.В. від 02.11.2021 року відкрито виконавче провадження № 67359826 на виконання виконавчого листа, виданого Комінтернівським районним судом Одеської області 01.11.2021 року у справі № 504/2353/15-ц, про стягнення з ОК «Житлово будівельний кооператив «Південна будівельна компанія» на користь ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 439360,52 доларів США.

02.11.2021 року виконавцем прийнято дві постанови про арешт майна боржника, однією з яких описано та накладено арешт на все майно боржника (скаржника) у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, отже на суму 483296,57 доларів США та 1000 грн.

Другою постановою виконавець арештував індивідуально визначені 49 об`єктів нерухомого майна, що належать на праві власності боржнику (скаржнику), з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, отже на суму 483296,57 доларів США та 1000 грн.

Постановою виконавця від 29.11.2021 року призначено ФОП ОСОБА_1 , -суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, якому доручено надати звіт щодо ринкової вартості описаного майна боржника (скаржника).

Листом від 30.11.2021 року виконавець повідомив боржника (скаржника) про те, що ФОП ОСОБА_1 складений звіт про оцінку майна.

У підсумку виконавець направив до ДП «Prozorro» заяву на примусову реалізацію об`єктів нерухомого майна, щодо яких складений висновок про вартість об`єкту оцінки.

Скаржник вважає дії, вчинені зацікавленими особами протиправними, оскільки висновок про вартість об`єкту оцінки складений з порушенням вимог закону.

Зокрема, серед іншого, скаржник стверджує, що оцінка нерухомого майна боржника проведена із порушенням Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» затвердженого постановою КМУ № 1440 від 10.09.2003 року: пунктів 50, 51, 56.

Представник Обслуговуючого кооперативу «Житлово будівельний кооператив «Південна будівельна компанія» - адвокат Савицька О.М. подала заяву від 01.02.2022 року про розгляд справи у свою відсутність, доводи скарги підтримала, просила її задовольнити.

Приватний виконавець Парфьонов Г.В. подав клопотання про відкладення розгляду справи через хворобу.

Суд приймає до уваги, що виконавець 14.01.2022 року отримав ухвалу суду від 24.12.2021 року разом із матеріалами скарги, проте не надав жодних пояснень по суті, та не відправив суду матеріали виконавчого провадження.

Як вбачається зі змісту перебігу дій виконавця у цьому виконавчому провадженні, виконавець 21.01.2022 року проводив виконавчі дії, тобто мав можливість приділити увагу і матеріалам цієї скарги.

Довідка з лабораторії про наявність захворювання датована 24.01.2022 року.

ОСОБА_2 завчасно 18.02.2022 року сповіщена про дату, час та місце розгляду скарги, у судове засідання не з`явилась.

До суду надійшла телефонограма від ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи через хворобу.

Суб`єкт оціночної діяльності ФОП ОСОБА_1 сповіщений електронною поштою про дату, час та місце проведення судового засідання з розгляду скарги.

Скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду (ч.1, ч.2 ст. 450 ЦПК України).

Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 01 жовтня 2020 року у справі №361/8331/18.

Суд вважає, що у матеріалах справи достатньо доказів, на підставі яких можливо вирішити справу по суті, а неявка виконавця не є перешкодою у розгляді скарги з огляду на наведену вище норму процесуального закону.

Таким чином суд не вважає доцільним відкладати розгляд даної скарги.

Ухвалою судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 24.12.2021 року матеріали скарги прийняті до свого провадження, призначено дату судового засідання з розгляду скарги по суті.

Ухвалою судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 24.12.2021 року відмовлено у задоволенні заяви адвоката Савицької Оксани Миколаївни в інтересах Обслуговуючого кооперативу «Житлово будівельний кооператив «Південна будівельна компанія» , - суб`єкт оскарження Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Парфьонов Георгій Володимирович, стягувач (зацікавлена особа) ОСОБА_2 , зацікавлена особа- ФОП ОСОБА_1 , про зупинення стягнення на підставі виконавчого листа у справі № 504/2353/15-ц виданого Комінтернівським районним судом Одеської області 01.11.2021 року про стягнення з ОК ЖБК «Південна будівельна компанія» на користь ОСОБА_2 грошових коштів 12836632,73 грн., зупинення реалізації арештованого майна в межах виконавчого провадження ВП № 67359826.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку:

Судом встановлено, що на виконання виконавчого листа, виданого Комінтернівським районним судом Одеської області 01.11.2021 року у справі № 504/2353/15-ц, про стягнення з ОК «Житлово будівельний кооператив «Південна будівельна компанія» на користь ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 439360,52 доларів США, постановою від 02.11.2021 року приватного виконавця Парфьонова Г.В. відкрито виконавче провадження 67359826.

02.11.2021 року виконавцем прийнято дві постанови про арешт майна боржника, однією з яких описано та накладено арешт на все майно боржника (скаржника) у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, отже на суму 483296,57 доларів США та 1000 грн.

Другою постановою виконавець арештував індивідуально визначені 49 об`єктів нерухомого майна, що належать на праві власності боржнику (скаржнику), з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, отже на суму 483296,57 доларів США та 1000 грн.

Постановою приватного виконавця від 29.11.2021 року призначено ФОП ОСОБА_1 , -суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, якому доручено надати звіт щодо ринкової вартості описаного майна боржника (скаржника).

Листом від 30.11.2021 року виконавець повідомив боржника (скаржника) про те, що ФОП ОСОБА_1 складений звіт про оцінку майна, та направлено скорочений текст звіту.

09.12.2021 року скаржник отримав вказаний лист.

Скарга подана до Комінтернівського районного суду Одеської області 20.12.2021 року, тобто у межах строку оскарження.

Отже скаржником дотримано порядку та строки оскарження у межах виконавчого провадження.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку регламентуються Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

У разі незгоди з діями приватного виконавця, пов`язаного з описом та арештом нерухомого майна, або оцінкою арештованого майна, боржник має право оскаржити відповідну постанову приватного виконавця, а також будь-яку іншу постанову виконавця, оцінку майна, тобто процесуальні дії виконавця та залучених ним осіб для участі у виконавчому провадженні, що пов`язані з примусовою реалізацією майна боржника.

На таке оскарження боржник має 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення про такі результати чи дії.

Визначення вартості майна боржника є процесуальною дією державного виконавця (незалежно від того, яка конкретно особа - сам державний виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності - здійснювала відповідні дії) щодо примусового виконання рішень відповідних органів, уповноважених осіб та суду.

Тому оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців.

Аналогічний висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 березня 2019 року у справі № 821/197/18/4440/16.

При виконанні судових рішень учасники справи мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Відповідно до статті 58 Закону № 1404-VIII визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна.

Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання, який проводить свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

У разі, якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно або якщо боржник чи стягувач заперечує проти передачі арештованого майна боржника для реалізації за ціною, визначеною держаним виконавцем, державний виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна.

Витрати, пов`язані з призначенням суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання, несе сторона, яка оспорює вартість майна, визначену державним виконавцем.

Державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам.

У разі, якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення.

Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим державним виконавцем.

У разі заперечення однією із сторін проти результатів оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання, державний виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна.

Витрати, пов`язані з рецензуванням звіту, несе сторона, яка заперечує проти результатів оцінки.

У разі незгоди з оцінкою, визначеною за результатами рецензування, сторони мають право оскаржити її в судовому порядку в десятиденний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Частиною третьою статті 12 Закону України від 12 липня 2001 року № 2658-III «Про оцінку майна, майновий прав та професійну оціночну діяльність в Україні» (далі - Закон № 2658-III) встановлено, що акт оцінки майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна, здійсненої суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання, звіт про оцінку такого майна додається до акту оцінки майна.

Відповідно до статті 3 Закону № 2658-III оцінка майна - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами з оцінки майна, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Відповідно до змісту ст. 4 цього Закону, практична діяльність з оцінки майна може здійснюватися виключно суб`єктами оціночної діяльності, якими, відповідно до ст. 5 Закону, є суб`єкти господарювання зареєстровані в установленому порядку фізичні особи суб`єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб`єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону.

Відповідно до ст.12 Закону, висновки про вартість майна зазначаються у звіті про оцінку майна, який є документом, що підтверджує крім визначеної вартості також й виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності.

Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна.

Отже, суд дійшов до висновку, що за своєю суттю звіт про оцінку майна є документальним відтворенням проведених суб`єктом оціночної діяльності дій по оцінці майна, які мають відповідати встановленій процедурі.

Рецензування звіту про оцінку майна (акту оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб`єкта оціночної діяльності.

Матеріалами справи судом встановлено, що Обслуговуючий кооператив «Житлово будівельний кооператив «Південна будівельна компанія» не погодився з результатами оцінки майна та звернувся з відповідною скаргою безпосередньо до суду.

Приватний виконавець рецензування звіту про оцінку майна не призначав, і відразу передав майно на примусову реалізацію за оцінкою, яка проведена ФОП ОСОБА_1 .

Суд звертає увагу, у Постанові Верховного Суду від 13 березня 2018 року у справі №914/881/17, вказано про те, що звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності.

Згідно зі ст.9 Закону, процедура оцінки майна визначається у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом Державного майна України.

Положення (національні стандарти) оцінки майна є обов`язковими до виконання суб`єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 9 Закону, методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України. Положення (національні стандарти) оцінки майна повинні містити визначення понять, у тому числі поняття ринкової вартості, принципів оцінки, методичних підходів та особливостей проведення оцінки відповідного майна залежно від мети оцінки, вимоги до змісту звіту про оцінку майна та порядок його рецензування.

Національний стандарт №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затверджений постановою КМУ від 10 вересня 2003 року №1440, є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна.

Поняття, що вживаються у цьому Стандарті, використовуються в інших національних стандартах. В пунктах 50-55 вказаного Стандарту визначені загальні вимоги до проведення незалежної оцінки майна.

Національний стандарт №2 «Оцінка нерухомого майна», затверджений постановою КМУ від 28 жовтня 2004 року №1442, є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки нерухомого майна (нерухомості) суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна та проводять державну експертизу звітів з експертної грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної власності у разі їх продажу.

Пунктами 50 та 51 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється, зокрема, ознайомлення з об`єктом оцінки.

Незалежна оцінка майна проводиться у такій послідовності:

укладення договору на проведення оцінки, ознайомлення з об`єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки;

ідентифікація об`єкта оцінки та пов`язаних з ним прав, аналіз можливих обмежень та застережень, які можуть супроводжувати процедуру проведення оцінки та використання її результатів;

вибір необхідних методичних підходів, методів та оціночних процедур, що найбільш повно відповідають меті оцінки та обраній базі, визначеним у договорі на проведення оцінки, та їх застосування;

узгодження результатів оцінки, отриманих із застосуванням різних методичних підходів;

складання звіту про оцінку майна та висновку про вартість об`єкта оцінки на дату оцінки; доопрацювання (актуалізація) звіту та висновку про вартість об`єкта оцінки на нову дату (у разі потреби).

Пунктом 67 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» встановлено, що рецензія повинна містити висновок про відповідність звіту вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна та про можливість його використання з відповідною метою, у тому числі про достовірність оцінки майна. Звіт класифікується за такими ознаками: звіт повністю відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна; звіт у цілому відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, але має незначні недоліки, що не вплинули на достовірність оцінки; звіт не повною мірою відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна і має значні недоліки, що вплинули на достовірність оцінки, але може використовуватися з метою, визначеною у звіті, після виправлення зазначених недоліків; звіт не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, є неякісним та (або) непрофесійним і не може бути використаний.

Як вбачається з матеріалів справи, що вказано безпосередньо у звітах суб`єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_1 про проведення оцінки майна боржника земельної ділянки :02:001:0853, площею 0,2492 га, :02:001:0854, площею 0,2492 га, :02:001:0855, площею 0,2136 га, за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно, з/д № НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , склала, відповідно, 6972491 грн., або 257256 доларів США, 6972491 грн., або 257256 доларів США, 5976421 грн., або 220505 доларів США, та зазначено, що оцінка об`єктів проводилась на підставі наданої документації (постанови про призначення оцінки, виконавчих листів, акту опису й арешту майна, правовстановлюючих документів), із застосуванням методичного підходу, що ґрунтується на зіставленні цін продажу подібних земельних ділянок.

Тобто безпосередній огляд об`єкту нерухомості експертом взагалі не проводився.

Суд дійшов до висновку, що проведення оцінки без безпосереднього огляду нерухомого майна, в даному випадку не повною мірою відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна і має недоліки, які суттєво впливають на достовірність оцінки, що в свою чергу може привести до реалізації майна за ціною нижчою ніж реальна ринкова вартість, порушуються права як боржника так і кредитора.

Пунктом 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07 лютого 2014р. «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз`яснено, що у справах за скаргами стягувача чи боржника на дії державного виконавця, пов`язані з арештом і вилученням майна та визначенням вартості й оцінки цього майна, суд перевіряє відповідність цих дій положенням статей 57, 58 Закону «Про виконавче провадження». При цьому судам необхідно враховувати, що визначення вартості майна боржника проводиться самим державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості, крім випадків, коли застосовуються оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден. При складності визначення вартості майна (окремих предметів) чи наявності у боржника або стягувача заперечень проти передачі арештованого майна боржника для реалізації за ціною, визначеною державним виконавцем, до участі у виконавчому провадженні і проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден залучається суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України від 12 липня 2001р. №2658-ІІІ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»

При цьому суди мають враховувати, що суб`єкт оціночної діяльності є учасником виконавчого провадження, а не посадовою особою державної виконавчої служби і його звіт про оцінку майна є результатом практичної діяльності фахівця-оцінювача, а не актом державного органу. Тому вимоги заявника в частині оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування, підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства.

Такі вимоги сторони виконавчого провадження розглядаються не у позовному провадженні, а як оскарження рішення державного виконавця про оцінку майна в процесуальному порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, оскільки є процесуальною дією державного виконавця незалежно від того, яка конкретно особа (сам державний виконавець, залучений ним суб`єкт оціночної діяльності чи особа, яка рецензувала звіт про оцінку майна) здійснювала відповідні дії, так як виконавчо-процесуальні відносини виникли між сторонами виконавчого провадження та державним виконавцем і між державним виконавцем та суб`єктом оціночної діяльності.

Таким чином скарга є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 258-260, 353, 450 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката Савицької Оксани Миколаївни в інтересах Обслуговуючого кооперативу «Житлово будівельний кооператив «Південна будівельна компанія» - задовольнити.

Визнати незаконними та скасувати результати визначення вартості та оцінки майна, проведені Приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Парфьоновим Георгієм Володимировичем (на підставі висновків суб`єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_1 про вартість об`єкту оцінки від 30.11.2021 року) у виконавчому провадженні №67359826 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Комінтернівським районним судом Одеської області 01.11.2021 року у справі № 504/2353/15-ц, про стягнення з ОК «Житлово будівельний кооператив «Південна будівельна компанія» на користь ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 439360,52 доларів США.

Зобов`язати Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимировича визначити ринкову вартість арештованого майна ОК «Житлово будівельний кооператив «Південна будівельна компанія» у виконавчому провадженні № 67359826 відповідно до вимог діючого законодавства.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 15 днів від дня її проголошення.

Суддя В.К. Барвенко