Справа № 367/5865/20
Провадження №2-з/367/81/2022
УХВАЛА

Іменем України

28 січня 2022 року суддя Ірпінського міського суду Київської області Кравчук Ю.В., розглянувши заяву представника позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвоката Бондаренка В.Г. про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Булгак Олеся Гурамівна, Дарницький районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Печерський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання шлюбу недійсним, усунення від права на спадкування, припинення режиму спільної сумісної власності на майно, визначення частки майна померлого, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Ірпінського міського суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Булгак Олеся Гурамівна, Дарницький районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Печерський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання шлюбу недійсним, усунення від права на спадкування, припинення режиму спільної сумісної власності на майно, визначення частки майна померлого.

26 січня 2022 року представник позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвокат Бондаренко В.Г. подав заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, щодо якого вирішується питання про припинення режиму спільної сумісної власності, що зареєстроване за ОСОБА_4 на праві приватної власності, реєстрацію якого проведено в період з 30.08.2014 року по 29.12.2019 року, а саме: 1/3 земельної ділянки з кадастровим номером :72:265:0144, площею 0,1 гектари з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00); квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 175,2 кв. м., що включає 72,6 кв. м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 109); земельної ділянки з кадастровим номером :25:004:0186 площею 0,1046 гектари з цільовим призначенням для ведення індивідуального садівництва, яка знаходиться на території Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 218); земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0027 площею 1,39 гектари з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Дибинецької сільської ради, Богуславського району, Київської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 206); земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0026, площею 1,4005 гектари з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Дибинецької сільської ради, Богуславського району, Київської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 206).

Обґрунтовуючи необхідність забезпечення позову, представник позивача вказує, що невжиття такого заходу забезпечення позову може істотно ускладнити чи взагалі унеможливити виконання рішення суду, ефективно захистити або поновити порушені права та інтереси позивачів, за захистом яких вони звернулись до суду, оскільки відповідач - ОСОБА_4 , як юридичний фактичний володілець вказаного нерухомого майна, може його реалізувати (продати, подарувати тощо), тобто може відчужити на користь третіх осіб, адже у відповідності до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на вказане майна на даний час зареєстроване за останньою. Представник позивача вказує, що якщо до закінчення розгляду даної справи відповідачем буде відчужене дане нерухоме майно, то його довірителі не зможуть захистити або поновити свої права в межах одного судового провадження без нових звернень до суду, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення їх порушених та оспорюваних прав. Також, представник позивача зазначає, що наразі наявна інформація про те, що відносно квартири АДРЕСА_3 площею 175,2 кв. м. ( АДРЕСА_4 ) є оголошення ріелтора про продаж, а тому, на його переконання, наразі існує реальна загроза відчуження такого майна та відповідно наявна необхідність в забезпеченні позову.

Також, представник позивачів звертає увагу, що у відповідності до витягів з Державного реєстру прав на нерухоме майно відповідач є власником майна, щодо якого є спір, і остання має об`єктивну можливість розпорядитися спірним майном на власний розсуд у будь-який час, зокрема відчужити його, а відтак необхідним є забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне нерухоме майно. Вважає, що такий вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Також, на переконання представника позивачів, немає підстав вважати, що застосування такого заходу призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки спірне нерухоме майно залишається у його володінні та користуванні, а можливість розпоряджатися ним обмежується лише на певний час.

Представник позивачів вказує, що у разі, якщо до закінчення розгляду даної справи відповідачем буде відчужене належне йому на праві власності спірне нерухоме майно, то позивачі не зможуть захистити або поновити свої права в межах одного цього судового провадження за їх позовом без нових звернень до суду, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачів. Тому, як стверджує представник позивачів, в даному випадку застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на таке нерухоме майно с адекватним та ефективним способом забезпечення позову. Крім того, зазначає, що накладення арешту на спірне майно не порушує збалансованості інтересів сторін, а є метою ефективного захисту виконання у майбутньому рішення суду та запобігання ускладнення ефективного захисту прав позивачів у випадку задоволення їх позову.

Враховуючи викладене вважає, що наявні усі підстави вважати, що до завершення судового розгляду справи спірне майно може бути відчужене відповідачем, що в свою чергу може істотно ускладнити чи взагалі унеможливити виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Відповідно до приписів ч.1 ст.153 ЦПК України, суд розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, повно, об`єктивно та всебічно дослідивши доводи представника позивача, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно із ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пунктом першим ч.1 ст.150 ЦПК України передбачено, що позов може забезпечуватися шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Згідно із п.п. 4, 5, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може бути захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Також, Верховний Суд у постанові від 20 травня 2020 року у справі №640/13156/18 (провадження №61-7314св19) зробив правовий висновок, що обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер. Під час оцінки такої співмірності суду необхідно враховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявленій вимозі, необхідність вжиття забезпечувальних заходів. При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників справи.

Дослідивши матеріали цивільної справи та заяви про забезпечення позову, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду із позовом до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Булгак Олеся Гурамівна, Дарницький районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Печерський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання шлюбу недійсним, усунення від права на спадкування, припинення режиму спільної сумісної власності на майно, визначення частки майна померлого.

Позивачі просять: визнати шлюб між громадянином Федеративної республіки Німеччини ОСОБА_5 та громадянкою України ОСОБА_6 , зареєстрований 30.08.2014 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис за № 1964 недійсним з моменту його укладення та скасувати актовий запис у Книзі реєстрації актів про шлюб. Застосувати наслідки недійсності шлюбу: вважати ОСОБА_6 такою, що іменується прізвищем ОСОБА_7 без достатньої правової підстави; припинити режим спільної сумісної власності у майні, що належить ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на праві приватної власності, реєстрацію якого проведено в ріод з 30.08.2014 року по 29.12.2019 року шляхом визначення часток спільної часткової власності у майні, а саме: визначити частку у розмірі 95% як належну на праві приватної власності ОСОБА_5 щодо 1/3 земельної ділянки з кадастровим номером :72:265:0144 площею 0,1га з цільовим значенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою по АДРЕСА_1 . Визначити частку у розмірі 5% як належну на і приватної власності ОСОБА_6 щодо 1/3 земельної ділянки з кадастровим номером :72:265:0144 площею 0,1га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою по АДРЕСА_1 ; визначити частку у розмірі 95% як належну на праві приватної власності ОСОБА_5 щодо квартири АДРЕСА_5 загальною площею 175,2кв.м., що включає 72.6кв.м. житлової площі. Визначити частку у розмірі 5% як належну на праві приватної власності ОСОБА_6 щодо квартири АДРЕСА_5 загальною площею 175,2кв.м., що включає 72.6кв.м. житлової площі; визначити частку у розмірі 95% як належну на праві приватної власності ОСОБА_5 щодо нежитлового приміщення загальною площею 73,7кв.м. в будинку АДРЕСА_6 . Визначити частку у розмірі 5% як належну на праві приватної власності ОСОБА_6 щодо нежитлового приміщення загальною площею 73,7 кв.м. в будинку АДРЕСА_6 . Визначити частку у розмірі 95% як належну на праві приватної власності ОСОБА_5 щодо квартири загальною площею 128,9 кв.м. в будинку АДРЕСА_7 . Визначити частку у розмірі 5% як належну на праві приватної власності ОСОБА_6 щодо квартири загальною площею 128,9 кв.м. в будинку АДРЕСА_7 . Визначити частку у розмірі 95% як належну на праві приватної власності ОСОБА_5 щодо квартири АДРЕСА_8 . Визначити частку у розмірі 5% як належну на праві приватної власності ОСОБА_6 щодо квартири АДРЕСА_8 . Визначити частку у розмірі 95% як належну на праві приватної власності ОСОБА_5 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:095:0387 площею 0,1га з цільовим використанням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою по АДРЕСА_9 . Визначити частку у розмірі 5% як належну на праві приватної власності ОСОБА_6 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:095:0387 площею 0,1га з цільовим використанням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою по АДРЕСА_9 . Визначити частку у розмірі 95% як належну на праві приватної власності ОСОБА_5 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :25:004:0186 площею 0,1046 з цільовим призначенням для ведення індивідуального садівництва, яка знаходиться на території Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області. Визначити частку у розмірі 5% як належну на праві приватної власності ОСОБА_6 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :25:004:0186 площею 0,1046 з цільовим призначенням для ведення індивідуального садівництва, яка знаходиться на території Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області. Визначити частку у розмірі 95% як належну на праві приватної власності ОСОБА_5 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0027 площею 1,39 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Дибинецької сільської ради Богуславського району Київської області. Визначити частку у розмірі 5% як належну на праві приватної власності ОСОБА_6 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0027 площею 1,39 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Дибинецької сільської ради Богуславського району Київської області. Визначити частку у розмірі 95% як належну на праві приватної власності ОСОБА_5 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0026 площею 1,4005га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Дибинецької сільської ради Богуславського району Київської області. Визначити частку у розмірі 5% як належну на праві приватної власності ОСОБА_6 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0026 площею 1,4005га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Дибинецької сільської ради Богуславського району Київської області. Усунути ОСОБА_6 від права спадкування майна за законом після смерті ОСОБА_5 .

Судом встановлено, що 30 серпня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб між ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянином Федеративної Республіки Німеччини, та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянкою України, про що 30 серпня 2014 року складено відповідний актовий запис №1964, відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 .

Відповідно до копії Витягу з актового запису про смерть №000100/2020 від 10.01.2020, виданого Відділом РАГС Об`єднання відділів РАГС та громадянства м. Ландек, Республіка Австрія, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Санкт-Антон-ам-Арльберг.

Згідно із інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованою 11 січня 2022 року, ОСОБА_3 , є власником: 1/3 земельної ділянки з кадастровим номером :72:265:0144, площею 0,1 гектари з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00), право власності зареєстроване з 01.09.2015; квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 175,2 кв. м., що включає 72,6 кв. м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 109) - право власності зареєстроване з 14.10.2016; земельної ділянки з кадастровим номером :25:004:0186 площею 0,1046 гектари з цільовим призначенням для ведення індивідуального садівництва, яка знаходиться на території Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 218) - право власності зареєстроване з 20.12.2016; земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0027 площею 1,39 гектари з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Дибинецької сільської ради, Богуславського району, Київської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 206) - право власності зареєстроване з 20.03.2017; земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0026, площею 1,4005 гектари з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Дибинецької сільської ради, Богуславського району, Київської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 206) - право власності зареєстроване з 11.05.2017.

Враховуючи, що заявником обґрунтовано наявність зв`язку між заходом забезпечення позову та предметом позовних вимог, суд приходить до висновку, що між сторонами дійсно існує спір і невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивачів, за захистом яких вони звернулися до суду.

Таким чином, вимоги позивача є співмірними із предметом позову, а вид такого забезпечення відповідає позовним вимогам повністю, тому вимоги про забезпечення позову є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що належить на праві приватної власності відповідачу ОСОБА_3 , до набрання рішенням суду законної сили.

При цьому, суд зауважує, що таке забезпечення позову має тимчасовий характер і спрямоване лише на запобігання розпорядженню майном та жодним чином не обмежує ОСОБА_3 у праві користування майном.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів представника позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову у зазначений спосіб, з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, які заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, суд приходить до висновку про задоволення заяви про забезпечення позову.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 149-153, 260-261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвоката Бондаренка В.Г. про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Булгак Олеся Гурамівна, Дарницький районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Печерський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання шлюбу недійсним, усунення від права на спадкування, припинення режиму спільної сумісної власності на майно, визначення частки майна померлого - задовольнити.

До набрання рішенням суду законної сили у цивільній справі №367/5865/20 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Булгак Олеся Гурамівна, Дарницький районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Печерський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання шлюбу недійсним, усунення від права на спадкування, припинення режиму спільної сумісної власності на майно, визначення частки майна померлого, накласти арешт на:

-1/3 земельної ділянки з кадастровим номером :72:265:0144, площею 0,1 гектари з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00), яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3 ;

-квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 175,2 кв. м., що включає 72,6 кв. м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 109), яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3 ;

-земельну ділянку з кадастровим номером :25:004:0186 площею 0,1046 гектари з цільовим призначенням для ведення індивідуального садівництва, яка знаходиться на території Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 218), яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3 ;

-земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0027 площею 1,39 гектари з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Дибинецької сільської ради, Богуславського району, Київської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 206), яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3 ;

-земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0026, площею 1,4005 гектари з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Дибинецької сільської ради, Богуславського району, Київської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 206), яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3 .

Копію ухвали суду направити до відома учасникам справи, а державному реєстратору для виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів із дня її складення до Київського апеляційного суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.В. Кравчук