Справа № 666/4269/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2022 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючої судді: Іванцової Н.К.,

за участю секретаря: Шевченко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну стягувача його правонаступником, -

встановив:

До суду надійшла заява від Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну стягувача, якою заявник просить замінити вибулого стягувача ПАТ «Альфа-Банк» на правонаступника ТзОВ «Вердикт Капітал» щодо виконання рішення у справі № 666/4269/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договром № 500947245.

Заява обґрунтована тим, що рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 12.11.2015 року у справі № 666/4269/15-ц з ОСОБА_1 стягнуто на користь публічного акціонерного товариства «АльфаБанк» заборгованість за кредитним договором №500947245 від 16.06.2014 року у розмірі 67 021,44 грн., з якої: 57 210,97 грн. сума основного боргу, 5 324,67 грн. проценти за користування кредитом, 3 285,80 грн.- комісії та 1200 грн.- штрафу. Судові витрати в сумі 670,21 грн.

Заявник також вказує, що 2.06.2016 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено Договір факторингу №1, відповідно до якого ПАТ «Альфа-Банк» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи», та набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 500947245. 26.12.2018 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА» було укладено Договір факторингу № 2019 - 1КІ/Веста, відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» відступило, ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 500947245. 16.01.2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено Договір про відступлення прав вимоги № 16-01/19/1, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», а останнє набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 500947245.

Заявник в судове засідання не з`явився, однак в поданій заяві просив розгляд справи здійснювати без його участі, а заяву задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про час, день та місце розгляду заяви були повідомлені у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.3 ст. 433 ЦПК України, неявка учасників справи не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Дослідивши матеріали заяви, цивільної справи, перевіривши доводи заявника, викладені ним в поданій заяві, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 12.11.2015 року у справі № 666/4269/15-ц з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «АльфаБанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором №500947245 від 16.06.2014 року у розмірі 67 021,44 грн., з якої: 57 210,97грн. сума основного боргу, 5 324,67 грн. проценти за користування кредитом, 3 285,80 грн.- комісії та 1200 грн.- штрафу. Відшкодовано на користь позивача судові витрати в сумі 670,21 грн.

Згідно договору факторингу №1 від 21.06.2016 року вбачається, що ТОВ «Кредитні ініціативи» купило у ПАТ «АльфаБанк» права на кредитний портфель, який включає в себе і кредитний договір № 500947245 (додаток 1 до договору відступлення прав вимоги), укладений між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем ОСОБА_1 .

Відповідно до договору факторингу №2019-1КІ/Веста від 26.12.2018 року ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА» купило у ТОВ «Кредитні ініціативи» права на кредитний портфель, який включає в себе кредитні договори (перелік яких міститься в додатку № 1-1 до цього договору). Відповідно до п.2.2.1. договору факторингу від 26.12.2018 року, загальна сума заборгованості за основними кредитними договорами складає 58 579,36 доларів США, 327,68 євро та 1 281 446 733,14 грн.

16.01.2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено Договір про відступлення прав вимоги № 16-01/19/1, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», а останнє набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 500947245 ( додаток 1-1 до договору відступлення права вимоги №16-01/19/1).

Як вбачається з платіжного доручення за № 10 від 22.01.2019 року ТОВ «Вердикт Капітал» сплатила грошові кошти на користь ТОВ «ФК Вест» за договором факторингу, на підставі чого ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право кредитора до ОСОБА_1 .

Згідно частини п`ятої статті 15Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа, мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно вимог чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до частини першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За змістом статті 512ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13 та постановах Верховного Суду, зокрема від 30 січня 2019 року у справі № 2-230/11, від 19 лютого 2020 року у справі №2-3897/10 та інших.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512,514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статями 6,13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 129-1Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 грудня2018 року у справі № 643/4902/14-ц ,від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц та інших постановах.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи, що ТОВ «Вердикт Капітал» набуло всіх прав первісного кредитора ПАТ «Альфа Банк», у тому числі й на отримання виконання зобов`язань за кредитним договором, де боржником є ОСОБА_1 , суд дійшов висновку про те, що його звернення як правонаступника кредитора із заявою про надання статусу сторони виконавчого провадження відповідає вимогам статей 512,514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», а заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.18, 260, 263, 352-355, 442 ЦПК України, суд,-

постановив:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну стягувача його правонаступником - задовольнити.

Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (, місце знаходження: вул. Кудрявський Узвіз, буд. 5-Б. м. Київ, 04053) щодо виконання рішення Дніпровського районного суду м. Херсона у справі № 666/4269/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 500947245.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяН.К.Іванцова