Справа №303/2386/20
УХВАЛА

І М ЕН Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2022 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді Монич В.О.

за участю секретаря судових засідань Годьмаш О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Ярошевського Дмитра Андрійовича, Державного підприємства «Сетам», ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідачів акціонерне товариство «Альфа Банк» про визнання електронних торгів щодо нерухомого майна недійсними,-

в с т а н о в и в :

В провадженні Мукачівського міськрайонного суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Ярошевського Дмитра Андрійовича, Державного підприємства «Сетам», ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідачів акціонерне товариство «Альфа Банк» про визнання електронних торгів щодо нерухомого майна недійсними.

В матеріалах справ міститься клопотання представника позивача про залучення до участі у справі у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 , оскільки рішення в даній справі може вплинути на її права та інтереси, як співвласника нерухомого майна відносно якого було проведено торги.

Дослідивши матеріали справи, суд констатує наступне.

На підставі ч. 1, 5 ст. 53 ЦПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи. Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

Представник позивача посилається на те, що нерухоме майно відносно якого було проведено торги, а саме домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 придбано у шлюбі, а отже є спільною сумісною власністю подружжя.

Приписами ст.60 СК України встановлена презумпція спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Однак, ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку.

Частиною 3 ст.57 СК України передбачено, що майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто, є особистою приватною власністю дружини (чоловіка).

Таким чином, сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя. При розгляді таких спорів судам необхідно з`ясовувати за які кошти придбавалось спірне майно: особисті чи спільні. Або як було набуте спірне майно: внаслідок спільної чи особистої праці. І тільки після цього ухвалювати рішення.

Згідно із частиною четвертою статті 65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

З наявного в матеріалах справи іпотечного договору № 305/39-Ж-07, укладеного 28.03.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та громадянином України ОСОБА_1 , вбачається, що іпотечний договір був укладений з метою забезпечення вимог іпотекодержателя - за кредитним договором №305-39-Ж-07 від 28.03.2007 року. Предметом договору іпотеки виступало домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить іпотекодавцю ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 07.03.2007 року, виданого Управлінням міського господарства за рішенням МВК від 27.02.2007 року № 37, про що зроблено запис за реєстровим №702 (а.с.56-57)

Статтею 1 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

З огляду на вищенаведене, беручи до уваги, що власником майна відносно якого було проведено торги є ОСОБА_1 з яким було укладено іпотечний договір, сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя, представником позивача не наведено аргументів на які саме права та обов`язки ОСОБА_3 може вплинути рішення по даній справі, відтак не знаходить підстав для задоволення вказаного клопотання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 53, 55, 258-261 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні клопотання представника позивача про залучення до участі у справі у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Монич