Провадження №2/337/225/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2022 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді - Сидорової М.В.

за участю секретаря - Сабліної А.А.

позивачки - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

16.11.2021 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що вона з відповідачем ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка наразі є повнолітньою, проживає разом з нею, є студенткою 1 курсу факультету реабілітаційної педагогіки та соціальної роботи Комунального закладу вищої освіти «Хортицька національна навчально-реабілітаційна академія» ЗОР, навчається на денній формі навчання, стипендію не отримує. Донька не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток, тому вона повністю перебуває на утриманні позивачки. Вважає, що відповідач, як батько, зобов`язаний утримувати доньку у період її навчання і він може надавати матеріальну допомогу на утримання доньки, оскільки працездатний, офіційно працює, має дохід у вигляді заробітної плати.

Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача, щомісячно починаючи з дня звернення до суду з позовною заявою та до закінчення навчання.

Ухвалою суду від 17.11.2021р. відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні з викликом сторін.

12.01.2022р. від відповідача ОСОБА_3 до суду надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що вимоги позивачки є необґрунтованими та такими, що не підтверджуються ніякими доказами, зокрема, не доведений факт проживання доньки з позивачкою після досягнення повноліття та що донька потребує матеріальної допомоги. Він ніколи не відмовлявся від допомоги та участі у додаткових витратах, пов`язаних з донькою та допомагає їй, коли вона до нього звертається. Вважає, що якщо вона у зв`язку з навчанням потребує допомоги у вигляді аліментів, то вона сама могла звернутись до суду або до нього у досудовому порядку. Він, як і позивачка, несе значні витрати, а саме вимушений орендувати житло, нести витрати на своє лікування, сплату комунальних послуг. Просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково пояснила, що донька проживає постійно разом з нею, є студенткою денної форми навчання, стипендію не отримує, у зв`язку з навчанням донька потребує матеріальної допомоги від батька, оскільки сама можливості працювати не має. Добровільно батько таку допомогу не надає, хоча має таку можливість. На даний час донька повністю знаходиться на її утриманні, вона самостійно та повністю її утримує, несе витрати на її обстеження, лікування, купує одежу, продукти харчування. Донька власних доходів немає, а її дохід на місяць складає в середньому 20 тис грн., це заробітна плата, яку вона отримує працюючи директором інклюзивно-ресурсного центру Департаменту освіти та науки ЗМР. Вказаних коштів не вистачає, щоб повністю утримувати і себе, і доньку. Вважає, що відповідач, як батько, повинен сплачувати їй на утримання повнолітньої доньки аліменти. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача - ОСОБА_2 в судовому засіданні надав пояснення аналогічні тим, що викладені у відзиві на позовну заяву та додатково пояснив, що відповідач не відмовляється від надання допомоги доньці у зв`язку з тим, що вона продовжує навчання. Проте, визначений позивачкою розмір аліментів вважає необґрунтованим. Відповідач ОСОБА_3 дійсно офіційно працює, отримує заробітну плату на ПрАТ «Укрграфіт», розмір якої в середньому становить 19-20 тис. грн. на місяць, одружений, інших утриманців та аліментних зобов`язань не має, проте орендує житло, сплачує комунальні послуги. Відповідач не заперечує щодо стягнення з нього на користь позивачки аліментів на утримання повнолітньої доньки в розмірі 1/8 частини всіх видів його доходу (заробітку).

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не прибула, про час та місце проведення судового засідання повідомлялась належним чином, надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги ОСОБА_1 підтримує в повному обсязі.

Суд вважає можливим провести судовий розгляду у відсутність третьої особи.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню за такими підставами.

Суд встановив, що сторони є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка наразі є повнолітньою, зареєстрована та проживає разом з позивачкою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

На даний час ОСОБА_4 є студенткою 1-го курсу факультету реабілітаційної педагогіки та соціальної роботи Комунального закладу вищої освіти «Хортицька національна навчально-реабілітаційна академія» ЗОР, навчається на денній формі навчання, бюджет. Термін навчання з 01.09.2021р. по 30.06.2025р.

Відповідно до ст.4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з ст.12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд вважає доведеною ту обставину, що повнолітня донька сторін по справі - ОСОБА_4 у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги з боку батьків, оскільки форма навчання є денною, що, в свою чергу, виключає можливість власного працевлаштування, джерел доходу немає, потребує матеріальних витрат на їжу та одяг, придбання необхідних предметів та матеріалів для навчання.

Відповідач матеріальної допомоги у добровільному порядку повнолітній доньці, яка продовжує навчання, не надає, фактично переклавши обов`язок піклуватися та матеріально забезпечувати повнолітню доньку, яка навчається, винятково на мати - ОСОБА_1 , що не відповідає нормам закону.

Також суд враховує, що мати ОСОБА_4 - ОСОБА_1 , з якою вона разом мешкає та на утриманні якої після досягнення повноліття фактично знаходиться, інших неповнолітніх дітей на утриманні не має, працює, отримує дохід у вигляді заробітної плати, розмір якої за її поясненнями становить близька 20 тис. грн. на місяць, але вона в повному обсязі не має можливість надавати доньці достатню матеріальну допомогу, оскільки її доходів для цього недостатньо.

Суд вважає, що відповідач ОСОБА_3 , як батько, може надавати доньці матеріальну допомогу, оскільки він працездатного віку, належних та допустимих доказів на підтвердження того, що за станом здоров`я або з інших причин не має можливості сплачувати аліменти, суду не надав. Відповідно до пояснень представника відповідача, ОСОБА_3 одружений, отримує стабільний дохід у вигляді заробітної плати, розмір якої становіть теж близька 20 тис. грн. на місяць.

Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд відповідно до ст.182, 200 СК України також враховує те, що донька сторін фізично здорова, але матеріально не забезпечена, а відповідач працездатний, інших утриманців немає, про свій незадовільний стан здоров`я не повідомив, не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження переліку та розміру своїх витрат, а відповідно не довів суду обставин, які б свідчили про його скрутне матеріальне становище та неможливість сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки у зв`язку з її навчанням.

Враховуючи зазначені обставини, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд відповідно до вимог ст.182, 200 СК України, вважає доцільним визначити розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно на увесь період навчання доньки.

Такий розмір аліментів, з урахуванням можливостей позивачки надавати доньці посильну матеріальну допомогу, на думку суду, забезпечить ОСОБА_4 достатній рівень життя на час навчання.

Розмір аліментів, що визначений позивачкою - 1/4 частина заробітку відповідача щомісячно, суд вважає перебільшеним і таким, що не відповідає фактичним обставинам справи та вимогам ст.182, 200 СК України.

Також суд вважає недоведеним і таким, що не відповідає встановленим судом конкретним обставинам справи та вимогам ст.182, 200 СК України, визначений представником відповідача в судовому засіданні розмір аліментів, які відповідач не заперечує сплачувати на користь позивачки, а саме у розмірі 1/8 частини його заробітку (доходу).

Доводи відповідача та його представника про оренду відповідачем житла та необхідність оплати комунальних послуг не звільняють останнього, як батька, від обов`язку надавати допомогу повнолітній доньці, яка продовжує навчання.

Крім того, матеріальне становище не оцінюється тільки виходячи з розміру заробітку (доходу) платника аліментів. До уваги слід брати рівень життя відповідача, які оцінюються і непрямими методами (зокрема, за його витратами та наявністю певного майна).

На підставі вищевикладеного, позовні вимоги слід задовольнити частково.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір за ставками, які діяли на час звернення до суду з вказаним позовом, тобто в розмірі 908,00 грн.

Згідно зі ст.430 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.182, 199-201 СК України, ст.2,4,5,12,13,76-82,89,141, 258, 263-265 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) у зв`язку з продовженням навчання в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 16.11.2021 року і до закінчення навчання, тобто до 30.06.2025 року.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь держави (Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Отримувач: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; Код ЄДРПОУ отримувача: 37993783; Номер рахунку отримувача: UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір в сумі 908,00 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 03 лютого 2022 року.

Суддя М.В.Сидорова

03.02.2022