№ провадження 2/208/287/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 січня 2022 року м. Кам`янське
Суддя Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області Івченко Т.П., вирішуючи питання передбачені главою 2 розділу ІІІ ЦПК України за матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 «про усунення від права на спадкування», -
28 грудня 2021 року до провадження Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_4 , який зазначив свій статус представник позивача, подано позов ОСОБА_1 заявленого до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 «про усунення від права на спадкування».
Згідно до прохальної частини позову, позивачем заявлені наступні позовні вимоги:
-усунути від права на спадщину сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого: АДРЕСА_1 ;
-усунути від права на спадщину дружину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року, оскільки певна визначена процедура звернення за захистом свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права повинна бути передбачена нормами національного законодавства. І за таких обставин кожна особа, звертаючись до суду із позовом, повинна дотримуватись норм процесуального законодавства.
За змістом положень статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, зокрема, є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем є фізична особа ОСОБА_1 .
Предметом спору за заявленим позовом є усунення від права на спадкування.
Так, згідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, передбачено що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи:
1) малозначні справи;
2) що виникають з трудових відносин;
3) про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд.
Згідно до ч. 2 ст. 274 ЦПК України передбачено, що у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Ч. 3 ст. 274 ЦПК України визначено, що при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує:
2) значення справи для сторін;
3) обраний позивачем спосіб захисту;
4) категорію та складність справи;
5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо;
6) кількість сторін та інших учасників справи;
7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес;
8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.
При вирішенні питання в порядку ст. 274 ЦПК України, суддею враховується п. 2 ч. 4 - в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах щодо спадкування.
Згідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України, сторона по справі може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника (ч. 2 ст. 58 ЦПК України).
Ч. 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.
Згідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України, під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.
Але як вже встановлено вище, дана справа не є малозначною, та з врахуванням приписів ст. 274 ЦПК України, не вбачається підстав для здійснення спрощеного провадження за заявленим позовом, а тому представництво сторони в суді під час здійснення загального позовного провадження, здійснюється у відповідності до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, а саме адвокатом або законним представником.
Як вбачається зі змісту позовної заяви, позовна заява підписана ОСОБА_4 , який на підтвердження своїх повноважень як представника позивача долучив копію нотаріально посвідченої довіреності від 17.05.2021 року, приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Сухопаровою С.Г., в реєстрі за № 295.
Згідно до ч. 4 ст. 62 ЦПК України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".
Повноваження законних представників підтверджуються документами, що засвідчують факт (наявність) родинних, опікунських, чи інших відносин з особою, інтереси якої вони представляють.
Законні представники можуть доручати ведення справи в суді іншим особам, які відповідно до закону мають право здійснювати представництво в суді.
Тобто особа, набуває право на здійснення представництво сторони по справі, з на підставах та у спосіб передбачений нормами ЦПК України, що надає право представнику, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснювати від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.
Так, згідно до ч. 5 ст. 175 ЦПК України, у разі пред`явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення.
Відповідно до ч. 7 ст. 177 ЦПК України, До позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.
Як встановлено в ході вивчення матеріалів позовної заяви ОСОБА_1 , поданої ОСОБА_4 , статус якого зазначено як представник, матеріали позовної заяви не містять підтверджень прав на здійснення представництва ОСОБА_4 , в розумінні ч. 1 ст. 60 ЦПК України, з врахуванням порядку розгляду даного позову за загальним позовним провадження.
Таким чином, ОСОБА_4 на час звернення із позовом не підтвердив процесуальну дієздатність представництва інтересів позивача ОСОБА_1 , так як заявлена справа не віднесена до малозначної.
У відповідності до п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, заява повертається у випадках, коли:
1)заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.
З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.
На підставі вище зазначеного, позовна заява ОСОБА_1 , подана ОСОБА_4 в статусі представника, без підтвердження повноважень на здійснення представництва у справі за загальним позовним провадженням, в порядку ч. 1 ст. 60 ЦПК України, підлягає поверненню заявнику з підстав передбачених п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України.
Керуючись п. 1 ч. 4 185 ЦПК України, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 «про усунення від права на спадкування» - повернути позивачу.
Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
Роз`яснити позивачам, що згідно ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.
Суддя Івченко Т. П.