УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2022 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Булах Є.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), в інтересах якої на підставі ордеру діє адвокат Петрова Олена Олександрівна (місцезнаходження: м. Херсон, вул. П. Орлика, буд. 30) про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 про припинення права на частку у праві спільної часткової власності та визнання права власності, -

в с т а н о в и в :

28 грудня 2021 року представник ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до відповідачів про припинення права на частку у праві спільної часткової власності та визнання права власності, у якому просила:

- припинити право власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на належні їм 13/100 часток кожної у спільній частковій власності на квартиру АДРЕСА_2 ;

- визнати за позивачкою право власності на 26/100 частин квартири АДРЕСА_2 , які належали ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ;

- стягнути з відповідачів судові витрати.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 10.01.2022 року позовну заяву залишено без руху, позивачу/представнику позивача надано п`ятиденний строк на усунення недоліків позову з дня отримання ухвали суду про залишення позову без руху.

21.01.2022 року на виконання вимог ухвали суду стороною позивача подано заяву про усунення недоліків позову.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 24 січня 2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

01 лютого 2022 року ОСОБА_6 діючи в інтересах ОСОБА_1 подала заяву про застосування заходів забезпечення позову, у якій просила накласти арешт на частки у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_2 , належні ОСОБА_2 у розмірі 13/100 часток та ОСОБА_3 у розмірі 13/100 часток.

В обґрунтування необхідності забезпечити позов заявник зазначає, що предметом позовних вимог є припинення права спільної часткової власності у об`єкті нерухомого майна: квартири АДРЕСА_2 та визнання права власності за позивачем на спірний об`єкт нерухомості із виплатою компенсації відповідачам вартості належних їм часток.

У вказаній квартирі співвласниками майна є позивач та відповідачі у справі, оскільки відповідачам належать частки у спільній власності у розмірі по 13/100 частині кожній, вони мають право розпорядитися належними їм частками у будь-який спосіб та час. У разі продажу або у інший спосіб відчуження відповідачами належних їм часток квартири на користь інших осіб до вирішення даного позову, буде суттєво ускладнено або унеможливлено, як вирішення даного спору так і виконання рішення суду.

З огляду на зазначене просила заяву задовольнити та забезпечити позов.

Відповідно до Журналу реєстрації вхідної кореспонденції суду заява з протоколом передачі справи раніше визначеному складу суду від 01.02.2022 року передана головуючому судді 02.02.2022 року.

Відповідно до статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи, крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Обставин для застосування ч. 5 статті 153 ЦПК України не встановлено.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи в межах заявленої заяви, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує, зокрема те, що відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Відповідно до вимог п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Отже, цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питання про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи взагалі стане не можливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути ухваленим тільки у відповідності до заявлених позовних вимог.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів, щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути спів мірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідальності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснити певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

Матеріалами заяви та цивільної справи встановлено, що між сторонами дійсно існує спір між власниками нерухомого майна - квартири. Предметом позивних вимог є питання припинення спільної часткової власності, з виплатою грошової компенсації. Заявник, вважає, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на належне відповідачам майно може вплинути на ефективність захисту порушених прав позивача та унеможливить виконання рішення суду в майбутньому у разі позитивного вирішення спору.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №297586697 від 02.02.2022 року квартира АДРЕСА_2 перебуває у спільній частковій власності, а саме:

13/100 частки на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 09.12.2021 року Першою Херсонською ДНК належить ОСОБА_2 ;

13/100 частки на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 29.11.2021 року Першою Херсонською ДНК належить ОСОБА_3 ;

52/100 частки на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 29.11.2021 року Першою Херсонською ДНК належить ОСОБА_1 ;

22/100 частки на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 24.12.2004 року приватним нотаріусом Нестерович О.І. належить ОСОБА_4 .

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини.

Так, згідно п. 43 рішення по справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Аналіз норм ЦК України вказує на те, що право власності це сукупність правових норм, які регулюють відносини, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням власником належним йому майном на свій розсуд і в своїх інтересах, усунення третіх осіб від протиправного втручання у сферу його володіння цим майном, а також обов`язки власника не порушувати прав та законних інтересів інших осіб.

З матеріалів справи вбачається, що позовна заява містить вимоги про припинення права власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на належні їм 13/100 часток кожної у спільній частковій власності та визнання за позивачкою право власності на 26/100 частин квартири АДРЕСА_2 , які належали ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а отже обраний позивачем такий вид забезпечення позову як накладення арешту на майно, що належить відповідачам на праві власності є співмірним із заявленими вимогами і може бути застосований.

Враховуючи, що за загальним правилом забезпечення позову може стосуватися не будь-якого майна, а лише того, право на яке стверджується відповідними доказами, які наявні в матеріалах справи на час вирішення питання про забезпечення позову, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню у повному обсязі.

Обставин, які відповідно до частини третьої статті 154 ЦПК України зобов`язують суд застосувати зустрічне забезпечення щодо позивача на час розгляду заяви не встановлено.

За приписами ч. 1 ст. 156 ЦПК України за клопотанням учасника справи суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову на інший.

Роз`яснити, що за приписами ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 153, 258, 259, 260, 261, 352, 354, 355, п. 15.5 ч. 1 розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), в інтересах якої на підставі ордеру діє адвокат Петрова Олена Олександрівна (місцезнаходження: м. Херсон, вул. П. Орлика, буд. 30) про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 про припинення права на частку у праві власності та визнання права власності задовольнити.

Накласти арешт на належне ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ; місце проживання: АДРЕСА_3 ) на праві власності нерухоме майно, а саме:

13/100 часток квартири АДРЕСА_2 , належної на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 09.12.2021 року Першою Херсонською ДНК.

Накласти арешт на належне ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 ) на праві власності нерухоме майно, а саме:

13/100 часток квартири АДРЕСА_2 , належної на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 29.11.2021 року Першою Херсонською ДНК.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали направити для негайного виконання та вжиття відповідних заходів державному (приватному) виконавцю, до державного реєстратора, до Другої Херсонської державної нотаріальної контори та сторонам у справі.

Суд роз`яснює, що у відповідності до ч. 4 ст. 157 ЦПК України, особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення (проголошення) до Херсонського апеляційного суду в порядку ст. 355 ЦПК України. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п.3 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Відповідно до вимог ст. 153 ЦПК України, подання апеляційної скарги не зупиняє виконання ухвали про забезпечення позову.

Текст ухвали складено та підписано 02.02.2022 року.

Суддя Є.М. Булах