Постанова

Іменем України

13 січня 2022 року

м. Київ

справа № 311/1797/17

провадження № 61-15098св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Калараша А. А. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Ткачука О. С.,

учасники справи:

позивач (відповідач за зустрічним позовом) ? акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз»,

відповідач (позивач за зустрічним позовом) - ОСОБА_1 ,

треті особи: ОСОБА_2 , південно-східне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України, яке є правонаступником Запорізького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, Головне управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області, Інспекція з питань захисту прав споживачів у Запорізькій області,

розглянувши у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» на рішення Василівського районного суду Запорізької області від 12 лютого 2020 року у складі судді Сидоренко Ю. В. та постанову Запорізького апеляційного суду від 13 липня 2021 року у складі колегії суддів: Крилової О. В., Кухаря С. В., Полякова О. З., у справі за позовом акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого природного газу та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз», треті особи: ОСОБА_2 , південно-східне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України, яке є правонаступником Запорізького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, Головне управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області, Інспекція з питань захисту прав споживачів у Запорізькій області, про захист прав споживачів,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2017 року акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» (далі - АТ «Запоріжгаз») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого природного газу.

Позов мотивовано тим, що 28 березня 2016 року відповідачем підписано та повернуто заяву-приєднання до договору розподілу природного газу. Об`єкт споживання відповідача не забезпечений вузлом обліку газу АТ «Запоріжгаз», тому визначення об`єму спожитого природного газу здійснюється за даними вузла обліку газу споживача. Пунктом 5.2. договору, укладеного між сторонами, передбачено, що визначення об`єму розподілу та споживання природного газу по споживачу здійснюється на межі балансової належності між оператором ГРМ та споживачем на підставі даних комерційного вузла обліку (лічильника газу), визначеного в заяві-приєднанні, та з урахуванням регламентних процедур, передбачених Кодексом газорозподільних систем (далі - Кодекс ГРС) та цим договором.

19 січня 2017 року контролерами служби інспектування Токмацького відділення АТ «Запоріжгаз» при проведенні інвентаризації газових приладів у помешканні ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що лічильник газу некоректно визначає обсяги спожитого газу, у зв`язку із чим складено акт про порушення № 064, який підписаний ОСОБА_1 та 23 січня 2017 року, на підставі акта про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи № 046 лічильник газу було демонтовано та направлено для проведення експертизи.

За результатами проведеної експертизи встановлено, що несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ не виявлено, лічильник працює в позаштатному режимі, газ пропускає, лічильний механізм не працює. Зазначені факти підтверджують, що побутовий лічильник газу ОСОБА_1 працював у позаштатному режимі внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковувалася або обліковувалася некоректно. За фактом вчинення правопорушення не з вини споживача, що виразилося в позаштатному режимі роботи лічильника газу, 10 лютого 2017 року на засіданні комісії з розгляду актів про порушення прийняте рішення про задоволення акта про порушення від 19 січня 2017 pоку № 0064 та 27 лютого 2017 року здійснено розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості. У зв`язку з допущенним порушенням розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості за необліковане використання природного газу здійснено відповідно до пункту 8 глави 3 розділу XI Кодекс ГРС, тобто у разі виявлення Оператором ГРМ пошкодження лічильника газу та/або його позаштатного режиму роботи, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу лічильником газу не обліковується або обліковується некоректно (не в повному обсязі), та за умови відсутності несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу визначення об`єму спожитого природного газу здійснюється, виходячи з 70 відсотків граничних пристроїв за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням терміну на його усунення.

Відповідачу нараховано 70 відсотків граничних об`ємів за період із 08 вересня 2016 року по 19 січня 2017 року з урахуванням підключених газових приладів (газова плита - 2 шт., газова колонка, опалювальний прилад - 2 шт.), зареєстровано 4 особи, опалювальна площа 187,7 кв. м. Згідно з пунктом 11 Розділу 5 Глави XI Кодексу ГРС розрахунок здійснюється за цінами закупівлі природного газу протягом періоду необлікованого природного газу. За період із 08 вересня 2016 року по 30 вересня 2016 року об`єм в неопалювальний період становив: 23,6 куб. м х 4 особи = 94,4 м (за місяць). Нарахування за користування опалювальними газовими приладами в неопалювальний період здійснюються в обсязі 30 % від норми, що діє в опалювальний період 187,8 кв. м х 11 куб. м х 0,3 = 619,74 куб. м + 94,4 куб. м = 714,14 куб м(за місяць); об`єм в опалювальний період із 01 жовтня 2016 року по 18 січня 2017 року становив: 187,8 кв. мх 11 куб. м+ 23,6 куб. м x 4 особи = 2 065,80 куб. м + 94,4 куб. м= 2 160,20 куб. м (за місяць).

Таким чином, сума необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу становить 45 930,27 грн. У добровільному порядку відповідачем борг не сплачено.

Із урахуванням наведених обставин, АТ «Запоріжгаз» просило суд стягнути із відповідача донарахований необлікований об`єм та обсяг природного газу і його вартості на користь АТ «Запоріжгаз» у сумі 45 930,27 грн (а. с. 4, т. 1).

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до АТ «Запоріжгаз» про захист прав споживачів.

Свої вимоги ОСОБА_1 обґрунтовував тим, що контролерами АТ «Запоріжгаз» покази газового лічильника періодично перевірялися, при цьому ніяких питань щодо показань лічильника, виконання ним зобов`язань щодо сплати за газ та послуги з газопостачання зі сторони АТ «Запоріжгаз» до нього не було.

01 квітня 2013 року газовий лічильник типу G-4 із заводським номером 002379831, 1995 року випуску, АТ «Запоріжгаз» знятий для проведення держповірки, що підтверджується актом від 01 квітня 2013 року. На момент зняття лічильника його покази були зафіксовані в акті - 99664.

18 квітня 2013 року після повірки лічильник газу типу G-4 заводський номер 02379831, 1995 року випуску, покази лічильника не змінилися (99664), лічильник опломбований пломбою № 10037396, про що складений відповідний акт. 01 січня 2014 року працівниками АТ «Запоріжгаз» складено акт звірки взаєморозрахунків за спожитий природний газ у 2013 році, який він підписав та не мав до нього жодних заперечень. Відповідно до цього акта у 2013 році ним спожито 2228 куб. м газу (покази лічильника станом на 31 січня 2013 року становили 402 куб. м). Із 2015 року він користується субсидією на оплату житлових послуг, в тому числі і за газ та послуги з газопостачання. Опалювальна площа у його домоволодінні становить 187,80 кв. м, субсидія призначена на опалювальну площу 89,82 кв. м. Крім газового опалення у його домоволодінні є електроопалення та котел для опалення дровами.

19 січня 2017 року представниками відповідача складено акт про порушення, відповідно до якого: «Встановлено порушення Кодексу ГРС Розділ І Глава ІІ пункт 3.2 Фіксація коректором чи обчислювачем об`єму газу щодо збоїв комерційного ВОГ або його складових, внаслідок чого об`єм розподіленого (спожитого) природного газу за період визначений некоректно». Покази лічильника на дату складання акта були - 3175». Його було зобов`язано надати доступ для демонтажу лічильника з метою проведення перевірки та з`явитися на засідання комісії оператора ГРМ з розгляду акта на 20 лютого 2017 року.

При складанні акта про порушення 19 січня 2017 року він не був присутнім, підпис в акті про порушення в графі «споживач» не його. В акті про порушення не зазначено суті його дій чи бездіяльності, що призвели до збоїв у роботі лічильника, а тому його вини в нібито некоректному визначенні об`єму спожитого газу немає. Крім того, у працівників АТ «Запоріжгаз» не було підстав як для складання акта про порушення, так і для зняття лічильника та проведення його експертизи.

23 січня 2017 року газовий лічильник працівниками АТ «Запоріжгаз» демонтований для проведення експертизи, про що складено акт та в ньому зазначено покази лічильника - 03210,7, лічильник упакований у пакет С 35181369 та його запрошено на проведення експертизи 26 січня 2017 року.

Відповідно до акта про порушення від 19 січня 2017 року покази лічильника зафіксовані - 3175; в акті про демонтаж лічильника від 23 січня 2017 року покази лічильника зафіксовані - 3210,7. Отже, із 19 по 23 січня 2017 року різниця в показах лічильника становить 35 куб м, тобто до останнього дня зняття лічильника для проведення експертизи покази змінювалися, а тому висновок експертизи про непридатність лічильника для експлуатації (про що відсутня відповідна довідка) про те, що лічильник працює в позаштатному режимі, об`єктивно не підтверджується.

В акті про порушення від 19 січня 2017 року не вказано, які саме контрольні ЗВТ чи пересувні вимірювальні комплекси використані при перевірці лічильника. Різниця в показах лічильника за період з 19 по 23 січня 2017 року, яка становила 35 куб. м свідчить про те, що обліковий механізм лічильника працював.

ОСОБА_1 просив суд визнати незаконними та скасувати складені відповідачем акт про порушення від 19 січня 2017 року, акт експертизи лічильника від 26 січня 2017 року № 27, акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості від 27 лютого 2017 року, рахунок на оплату необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу та його вартості від 27 лютого 2017 року, вимогу про сплату рахунку на суму 45 930,27 грн від 13 березня 2017 року. У задоволенні первісного позову ОСОБА_1 просив відмовити та покласти судові витрати на позивача за первісним позовом (а. с. 15, т. 2).

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 12 лютого 2020 року у задоволенні позову АТ «Запоріжгаз» відмовлено. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Відмовляючи у задоволенні позову АТ «Запоріжгаз», суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 не було здійснено жодного порушення, зокрема пошкодження пломб, втручання у роботу лічильника та інших умисних дій, які мали наслідком несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (порушення позаштатного режиму роботи лічильника), внаслідок чого витрата природного газу лічильником не обліковувалася. Позивач був позбавлений будь-якої можливості самостійно встановити некоректне облікування витрат природного газу, оскільки відповідно до акта про порушення від 19 січня 2017 року № 064 саме спеціалістом не було виявлено таке порушення роботи лічильника, натомість встановлено, що лічильник газу некоректно визначає обсяги спожитого газу. Позивачем не подано жодного доказу на підтвердження неправомірності дій ОСОБА_1 , а тому застосування до нього санкцій у вигляді стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу, передбачених Розділом XI Кодексу ГРС, є незаконним.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суд першої інстанції виходив із того, що оскарження дій лише щодо факту складення акта, незаконність рішення комісії з розгляду акта та проведення на підставі цього рішення розрахунку заборгованості, як і самого акта та розрахунку, які не встановлюють для позивача за зустрічним позовом будь-яких обов`язків, крім рекомендації сплатити нараховані збитки, що є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 13 липня 2021 року апеляційну скаргу АТ «Запоріжгаз» залишено без задоволення. Рішення Василівського районного суду Запорізької області від 12 лютого 2020 року залишено без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що жодними доказами позивачем за первісним позовом не підтверджено та не доведено, що ОСОБА_1 будь-яким чином були порушені норми законодавства або правила споживання газу, також конкретно не зазначено, в чому проявилося порушення, яке зумовило б настання наслідків у вигляді додаткових витрат, а тому суд першої інстанції правильно відмовив у задоволенні позову.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У вересні 2021 року АТ «Запоріжгаз» звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Василівського районного суду Запорізької області від 12 лютого 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 13 липня 2021 року, у якій просить суд скасувати оскаржувані судові рішення у частині відмови у задоволенні первісного позову та ухвалити нове рішення про задоволення первісного позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що дії АТ «Запоріжгаз» щодо складення акта про порушення, проведення засідання із розгляду та затвердження акта про порушення є правомірними та узгоджується із правовими позиціями Верховного Суду, викладеними у постановах від 08 квітня 2020 року у справі № 360/2194/16-ц (провадження № 61-14542св18), від 15 квітня 2020 року у справі № 401/1453/18 (провадження № 61-12577св19), від 01 червня 2020 року у справі № 361/4563/17 (провадження № 61-47360св18), від 17 червня 2020 року у справі № 303/7792/16-ц (провадження № 61-20605св18), від 11 вересня 2019 року у справі № 335/14057/17-ц (провадження № 61-5388св19). Висновок судів про недоведеність, що саме на споживача покладається обов`язок контролювати коректність роботи вимірювальних приладів та втручатися у їх роботу у разі виявлення їх позаштатної роботи, спростовуються правовою позицією Верховного Суду, що викладена у постанові від 11 грудня 2019 року у справі № 321/1287/18, щодо обов`язку саме споживача стежити за збереженням ЗВТ, пломб на ньому та коректність його роботи. Стороною відповідача не надано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 04 жовтня 2021 року відкрито касаційне провадження та витребувано матеріали справи із суду першої інстанції.

У жовтні 2021 року справу № 311/1797/17 передано до Верховного Суду.

Межі та підстави касаційного перегляду

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої статті 389 ЦПК України, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

В ухвалі Верховного Суду від 04 жовтня 2021 року про відкриття касаційного провадження вказано, що касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Доводи інших учасників справи

ОСОБА_1 у відзиві на касаційну скаргу АТ «Запоріжжгаз» просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін. ОСОБА_1 зазначає, що ним не здійснено будь-якого порушення, зокрема, пошкодження пломб, втручання в роботу лічильника та інших умисних дій, які мали наслідком несанкціоноване втручання в ЗВТ (порушення позаштатного режиму роботи лічильника), внаслідок чого витрати природного газу лічильника не обліковувалися. Суди дійшли правильного висновку про те, що позивачем не доведено факту втручання ОСОБА_1 чи будь-кого із членів його сім`ї в роботу газового лічильника, яке призвело до заниження його показань, а тому нарахування збитків є безпідставним.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судами встановлено, що ОСОБА_1 проживає та є власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а. с.18, 19-21, т. 2).

Між сторонами у цій справі існують договірні правовідносини з надання послуг з газопостачання житлового будинку на АДРЕСА_1 .

Згідно із заявою-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача) споживачу ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , присвоєно персональний ЕІС-код № 56XM14F28289028Y, облік постачання (розподілу) природного газу на об`єкті споживача здійснюється комерційним вузлом обліку газу на базі лічильника газу типу 4 «GALLUS» G4, заводський номер 002379831 (а. с. 8, т. 1).

19 січня 2017 року представниками АТ «Запоріжгаз», а саме: контролером Кліпіліною С. А. , слюсарем Лисенко В. М. , складено акт про порушення № 064, яким встановлено за адресою: АДРЕСА_1 , порушення, передбачене абзацом 2 пункту 3 глави 2 розділу XI Кодексу ГРМ, а саме: фіксація коректором чи обчислювачем об`єму газу, щодо збоїв в роботі комерційного ВОГ або його складових, внаслідок чого об`єм розподіленого (спожитого) природного газу за попередній період визначений некоректно (а. с. 7, т. 1).

23 січня 2017 року представниками АТ «Запоріжгаз» у присутності споживача ОСОБА_1 лічильник газу було знято та упаковано в пакет, який опломбовано пломбою оператора ГРМ № С35181369, що підтверджується актом про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи від 23 січня 2017 року (а. с.10, т. 1).

26 січня 2017 року складений акт № 27 експертизи лічильника газу типу «GALLUS 2000» G4, заводський номер 002379831, та відповідно до висновків комісії: несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ не виявлено; лічильник працює в позаштатному режимі, газ пропускає, лічильний механізм не працює (а. с. 11, т. 1).

10 лютого 2017 року відбулося засідання комісії з розгляду актів про порушення АТ «Запоріжгаз», відповідно до якого акт про порушення від 19 січня 2017 року № 064 задоволено повністю, що підтверджується протоколом від 10 лютого 2017 року № 181 (а. с. 12, т. 1).

На підставі задоволеного акта про порушення від 19 січня 2017 року № 064 складено акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості від 27 лютого 2017 року, в якому вказано, що відповідно до пункту 2 глави 3 розділу ХІ Кодексу ГРМ за наслідками несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу був проведений перерахунок необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості, завданого порушенням споживача, у розмірі 45 930,27 грн (а. с. 13, т. 1).

Крім того, було складено розрахунок об`єму необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості за граничними об`ємами з 08 вересня 2016 року по 19 січня 2017 року з урахуванням підключення газових приладів (газова плита - 2 штуки, газова колонка, опалювальний прилад - 2 штуки), зареєстровано 4 особи, опалювальна площа 187,8 куб. м, - сума необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу становить 45 930,27 грн (а. с.14, 15, т. 1).

15 березня 2017 року на адресу ОСОБА_1 рекомендованим поштовим відправленням за № 749 із супровідним листом направлено акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу від 27 лютого 2017 року та рахунок на оплату необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу та його вартості від 27 лютого 2017 року на оплату протягом 10 календарних днів із дати отримання цього рахунку вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу на суму 45 930,47 грн (а. с. 21, т. 1).

Вказаний акт-розрахунок та рахунок на сплату ОСОБА_1 отримав 18 березня 2017 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення (а. с. 22, т. 1).

Згідно з висновком експерта Харківського НДІСЕ від 27 червня 2019 року № 11387 на лічильнику газу «GALLUS 2000» G4, заводський номер 002379831, 1995 року випуску, сліди втручання у роботу лічильного механізму відсутні (а. с. 38-43, т. 3).

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги у межах та з підстав касаційного перегляду, вивчивши аргументи, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до пунктів 2, 3 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний своєчасно вживати заходів до усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини; забезпечувати цілісність обладнання приладів (вузлів) обліку комунальних послуг відповідно до умов договору та не втручатися в їхню роботу.

Згідно з пунктом 3 частини другої, частини третьої статті 13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач зобов`язаний, зокрема, не допускати несанкціонованого відбору природного газу.

У разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом.

Суб`єкти ринку природного газу, які порушили законодавство, що регулює функціонування ринку природного газу, несуть відповідальність згідно із законом.

Правопорушеннями на ринку природного газу зокрема є: несанкціонований відбір природного газу; використання приладів обліку природного газу, не повірених або не атестованих в установленому порядку; несанкціоноване втручання в роботу газової інфраструктури (частина перша, пункти 2, 5, 7 частини другої статті 59 Закону «Про ринок природного газу»).

Кодексом ГРМ, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494, визначано взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначено правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем.

Згідно з положеннями, визначеними пунктами 4-6 глави 6 розділу Х Кодексу ГРМ, споживач відповідає за збереження і цілісність комерційних та дублюючих ВОГ та пломб (відбитків їх тавр).

Засоби вимірювальної техніки, які є складовими комерційного ВОГ, підлягають періодичній повірці відповідно до вимог чинного законодавства та з урахуванням вимог глав 7 та 8 цього розділу.

У разі виявлення позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ чи його складових, пошкодження ЗВТ або пошкодження пломб чи захисних елементів власник (користувач), на території або у приміщенні якого встановлений комерційний ВОГ чи його складові, має терміново поінформувати про це оператора ГРМ та за потреби вжити заходів для недопущення аварійної ситуації з урахуванням техніки безпеки.

Згідно з пунктами 1, 3 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРМ до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать, зокрема, несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу).

До порушень (за умови відсутності несанкціонованого втручання в ГРМ або роботу ЗВТ), що сталися внаслідок пошкодження чи позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ або його складових (які кваліфікуються як «не з вини споживача»), але внаслідок яких споживачу здійснюється перерахунок розподіленого (спожитого) об`єму природного газу, належать: 1) пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або робота комерційного ВОГ чи його складових у позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно; 2) фіксація коректором чи обчислювачем об`єму газу даних щодо збоїв в роботі комерційного ВОГ або його складових, внаслідок чого об`єм розподіленого (спожитого) природного газу за попередній період визначений некоректно; 3) виявлення помилок в конфігурації даних обчислювача об`єму газу, що були введені при його первинному програмуванні, чи в протоколі параметризації (діаметр газопроводу звужуючого пристрою, кількість імпульсів, параметрів ФХП тощо), внаслідок чого об`єм розподіленого (спожитого) природного газу за попередній період визначений некоректно; 4) перевищення діапазону обчислення вузла обліку тощо.

Перерахунок (донарахування) об`ємів природного газу здійснюється у випадку доведеності факту пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або роботи комерційного ВОГ чи його складових у позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ необліковується або обліковується некоректно, що є предметом доказування по справі.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частинах першій та другій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Встановивши, що роботу лічильника газу типу «GALLUS 2000» G4, заводський номер 002379831, який визнаний непридатним, позивачем кваліфіковано як позаштатний режим роботи лічильника газу, проте факт наявності порушень вимог щодо експлуатації ЗВТ зі сторони споживача ОСОБА_1 , які можуть вплинути на результати вимірювання, що згідно з пунктом 6 глави 6 розділу Х Кодексу ГРМ кваліфікується як позаштатний режим роботи комерційного ВОГ, позивачем доведено не було, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про відсутність правових підстав для застосування до ОСОБА_1 санкцій у вигляді стягнення вартості необлікованого об`єму природного газу, у зв`язку із чим обґрунтовано відмовили АТ «Запоріжгаз» у задоволенні позову.

Судами попередніх інстанцій правильно зазначено, що ОСОБА_1 не мав можливості виявити порушення у роботі лічильника при візуальному огляді, не будучи фахівцем у галузі стандартизації та метрології, тоді як сам ОСОБА_1 розраховувався за надані послуги та не допускав будь-яких порушень правил експлуатації лічильника газу, не здійснював втручань у роботу приладу обліку газу, які б мали наслідком некоректний облік спожитого природного газу, що підтверджується актом експертизи лічильника газу від 26 січня 2017 року № 27, висновком експерта Харківського НДІСЕ від 27 червня 2019 року № 11387.

Подібні за змістом висновки зроблені Верховним Судом у постановах від 30 вересня 2019 року у справі 531/1101/18 (провадження № 61-13803св19), від 13 серпня 2020 року у справі № 535/746/18 (провадження № 61-7114св19).

Однакове застосування закону забезпечує загальнообов`язковість закону, рівність перед законом та правову визначеність у державі, яка керується верховенством права. Єдина практика застосування законів поліпшує громадське сприйняття справедливості та правосуддя, а також довіру до відправлення правосуддя.

Доводи касаційної скарги про те, що судами не враховано висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, які викладені у постановах Верховного Суду від 11 грудня 2019 року № 321/1287/18 (провадження № 61-10949св19), від 08 квітня 2020 року у справі № 360/2194/16-ц (провадження № 61-14542св18), від 15 квітня 2020 року у справі № 401/1453/18 (провадження № 61-12577св19), від 01 червня 2020 року у справі № 361/4563/17 (провадження № 61-47360св18), від 17 червня 2020 року у справі № 303/7792/16-ц (провадження № 61-20605св18), є необґрунтовані, оскільки встановлені обставини у зазначених справах та у цій справі є різними. Так, у справах № 321/1287/18,№ 360/2194/16-ц, № 401/1453/18, № 361/4563/17, № 303/7792/16-ц встановлено факт вчинення споживачами несанкціонованого відбору природного газу з ГРМ (крадіжка газу), внаслідок чого здійснено нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, тоді як у цій справі встановлено, що споживач не здійснював несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу.

Доводи касаційної скарги про те, що судами не враховано висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, які викладені у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року у справі № 335/14057/17-ц (провадження № 61-5388св19), є необґрунтованими, оскільки у зазначеній справі та у цій справі різні предмети спорів.

Доводи касаційної скарги про те, що стороною відповідача не надано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи, у яких міститься розрахунок розміру витрат на правову допомогу (а. с. 105, т. 3), у якому визначено обсяг послуг та час, витрачений представником відповідача, а також розрахунок вартості наданих послуг.

Наведені у касаційній скарзі АТ «Запоріжгаз» інші доводи є аналогічними доводам його апеляційної скарги та були предметом дослідження у судах попередніх інстанцій із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах законодавства, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення в оскаржуваних судових рішеннях, питання вичерпності висновків судів попередніх інстанцій, Верховний Суд виходить із того, що ухвалені у справі судові рішення відповідають вимогам вмотивованості.

Рішення судів попередніх інстанцій у частині відмови у задоволенні зустрічного позову сторонами не оскаржуються, а тому не є предметом касаційного перегляду.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Згідно з частиною третьою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення - без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки касаційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» залишити без задоволення.

Рішення Василівського районного суду Запорізької області від 12 лютого 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 13 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: А. А. Калараш

Є. В. Петров

О. С. Ткачук