ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1190/22 Справа № 199/7390/21 Суддя у 1-й інстанції - БОГУН О. О. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів: Лаченкової О.В., Петешенкової М.Ю.,

при секретарі Панасенко С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 30 вересня 2021 року про відмову у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Територіальна громада міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради, Четверта дніпровська державна нотаріальна контора про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту її постійного проживання разом з матір`ю ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, з якої вбачається, що встановлення вказаного факту необхідне заявниці для отримання спадщини.

Ухвалою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 30 вересня 2021 року відмовлено у відкритті провадження по справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Територіальна громада міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради та Четверта дніпровська державна нотаріальна контора, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Зобов`язано ГУ ДКС України в Дніпропетровській області повернути ОСОБА_1 , сплачений нею 31 серпня 2021 року судовий збір в розмірі 454 грн 00 коп. Також роз`яснено заявниці її право звернення до суду із заявою в порядку позовного провадження.

Не погодившись з такою ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить її скасувати та направити справу для розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що у поданій нею заяві відсутня будь-яка інформація чи обставини щодо наявності спору про право, адже вона єдина спадкоємиця та доводила певні факти проживання, від встановлення яких залежить виникнення права на спадкування, тому суд не мав ніяких підстав вбачати спір про право.

Інші учасники процесу своїм правом, передбаченим положеннями ст. 360 ЦПК України щодо подання відзиву на апеляційну скаргу, не скористалися.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін, з наступних підстав.

Відповідно до статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За загальним правилом, окреме провадження - це самостійний вид цивільного судочинства, у якому суд при розгляді безспірних справ встановлює юридичні факти або обставини з метою захисту охоронюваних законом інтересів громадян і організацій.

Відповідно до частини шостої статті 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

У порядку окремого провадження суд може розглянути і вирішити питання, зокрема, встановлення фактів, що мають юридичне значення, при цьому у заяві про встановлення такого юридичного факту обов`язково має бути зазначено, з якою метою заявнику необхідно встановити такий факт (пункт 1 частини першої статті 318 ЦПК України).

У порядку окремого провадження суд може вирішити спір про факт, про стан, але не спір про право цивільне, оскільки метою такого судового розгляду є лише встановлення наявності або відсутності самого факту, і факт, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення і безспірний характер, оскільки якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується у порядку позовного провадження, суд повинен залишити заяву без розгляду і роз`яснити заявнику право подачі позову на загальних підставах.

Відповідно до положень частини четвертої статті 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Звертаючись із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, особа вказує мету встановлення юридичного факту, яка дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи зумовлює він правові наслідки. У заяві необхідно також вказати причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, та надати докази його існування.

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний із порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

У справі, що переглядається, звертаючись до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, у порядку статей 315-319 ЦПК України, заявниця просила суд встановити факт постійного проживання разом із померлою матір`ю ОСОБА_2 , оскільки Четвертою дніпропетровською державною нотаріальною конторою їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері у зв`язку з пропуском строку на прийняття спадщини згідно ст. 1272 ЦК України та оскільки на момент відкриття спадщини заявниця не була зареєстрована разом з померлою на момент її смерті.

Встановлення факту проживання однією сім`єю заявниця обґрунтовувала необхідністю довести, що вона фактично прийняла спадщину після смерті матері, оскільки доглядала за нею та постійно проживала із померлою однією сім`єю у житловому будинку АДРЕСА_1 . При цьому зазначала, що вона є єдиним спадкоємцем після смерті матері, оскільки її брат ОСОБА_3 не приймав спадщину та помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, у постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії також зазначено, що ОСОБА_1 не подано правовстановлюючі документи на спадкове майно, а згідно довідки КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» ДОР №12072 від 31 жовтня 2014 року реєстрацію права власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , не проведено, тобто, право власності на зазначений будинок у спадкодавця відсутнє.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з пунктами 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість відмови у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Територіальна громада міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради, Четверта дніпровська державна нотаріальна контора про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, на підставі ч. 4 ст. 315 ЦПК України, оскільки вбачається спір про право, а тому в даному випадку заява не підлягає розгляду в окремому провадженні.

Ухвала суду постановлена на повно з`ясованих обставинах справи з дотриманням норм процесуального права, а тому підлягає залишенню без змін, враховуючи, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду. Суд не допустив порушень процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування ухвали суду.

Колегія суддів звертає увагу та роз`яснює, що відмова у відкритті провадження за заявою про встановлення юридичного факту не позбавляє ОСОБА_1 можливості звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Таким чином, суд першої інстанції при вирішенні даного питання дотримався вимог процесуального закону, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 30 вересня 2021 року про відмову у відкритті провадження у справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.В. Лаченкова

М.Ю. Петешенкова