ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

іменем України

04 лютого 2022 року

м. Харків

справа № 643/8879/21

провадження № 22ц/818/803/22

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Котелевець А.В.,

суддів Бурлака І.В., Маміної О.В.,

імена (найменування) сторін:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Акціонерне товариство «ОТП Банк»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 23 липня 2021 року в складі судді Афанасьєва В.О.,

у с т а н о в и в:

В травні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «ОТП Банк» (далі АТ «ОТП Банк») про захист прав споживачів.

Позовна заява мотивована тим, що 12 жовтня 2016 року між нею та банком укладено договір шляхом підписання Заяви-анкети про надання банківських послуг АТ`ОТП Банк» № 654/980/011397976/16, відповідно до умов якого вона отримала кредит зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36% на рік.

Зазначає, що за рахунок кредитної лінії банком стягувались платежі, які не були погоджені між сторонами, а саме:

- нарахування щомісячної плати за користування кредитними коштами в розмірі 20,00 грн: за період з 12 жовтня 2016 року по 30 листопада 2018 року - на загальну суму 500,00 грн; за період з 03 грудня 2018 року по 17 травня 2021 року - на загальну суму 580,00 грн; всього 1 080,00 грн;

- плата за користування кредитним лімітом: за період з 12 жовтня 2016 року по 30 листопада 2018 року - на загальну суму 284,56 грн; за період з 03 грудня 2018 року по 17 травня 2021 року на загальну суму 3 282,08 грн; всього 3 566,64 грн;

- погашення відсотків за кредит (покупки) з СКР: за період з 12 жовтня 2016 року по 30 листопада 2018 року на загальну суму 817,56 грн; за період з 03 грудня 2018 року по 17 травня 2021 року на загальну суму 4 415,76 грн; всього 5 233,62 грн;

- погашення відсотків за кредит з СКР: за період з 12 жовтня 2016 року по 30 листопада 2018 року на загальну суму 58,26 грн; за період з 03 грудня 2018 року по 17 травня 2021 року на загальну суму 5 984,70 грн; всього 6 043,96 грн;

- комісія за переказ/видачу кредитних коштів 30 листопада 2020 року на суму 83,66 грн.

Вказаними діями банку їй завдано моральних страждань, оскільки вона змушена нервувати з приводу незаконних нарахувань та необхідності сплачувати додаткові плати, не обумовлені договором та всупереч закону.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_1 просила стягнути з АТ «ОТП Банк» на її користь матеріальну шкоду в розмірі 16 077,88 грн (1 080,00 грн + 3 566,64 грн + 5 233,62 грн + 6 043,96 грн + 83,66 грн) та моральну шкоду в розмірі 15 000,00 грн.

29 червня 2021 року Кременецька Олена Леонтіївна представник АТ «ОТП Банк» подала відзив на позовну заяву, в якому просила залишити позов без задоволення.

Відзив мотивовано тим, що укладення кредитного договору між сторонами відбулося на підставі статті 634 ЦК України шляхом приєднання ОСОБА_1 до запропонованих банком Умов та Тарифів, що розміщені на офіційному сайті банку. В Заяві-анкеті сторонами були узгоджені суттєві умови договору, зокрема розмір процентів за користування кредитною лінією. ОСОБА_1 на протязі п`яти років користувалася кредитними коштами, використала кредитні кошти на суму 450 509,60 грн, тому банком були нараховані проценти за користування кредитним коштами в розмірі 16 222,26 грн. Доказів заподіяння позивачу моральних страждань з боку банка ОСОБА_1 не надано.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 23 липня 2021 року позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що 12 жовтня 2016 року між банком та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір шляхом підписання Заяви-анкети про надання банківських послуг в АТ «ОТП Банк» № 654/980/011397976/16, відповідно до умов якого позивачка отримала кредит зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36% на рік. Відповідачка підтвердила, що вона, попередньо ознайомившись зі всіма умовами надання банківських послуг, правилами, тарифами, в тому числі із положеннями договорів та всіх додатків до них, невід`ємною частиною яких є ця Заява-анкета про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк», та які розміщені на офіційному сайті банку www.otpbank.com.ua, бажає оформити поточний (картковий) рахунок та отримати електронний платіжний засіб МС Gold Pay Pass, валюта рахунку UAH, номер рахунку НОМЕР_1 . В Заяві-анкеті вказаний розмір процентної ставки 36% річних та 0,01% річних протягом пільгового періоду. При цьому факт надання кредитних коштів, їх використання або заборгованість за договором не оспорюється сторонами.

28 липня 2021 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову про задоволення позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції немотивовано належним чином, оскільки не надана відповідь на всі доводи позовної заяви. Зазначає, що банком безпідставно стягнуто вказані платежі, які сторонами не узгоджувались. Посилається на правові позиції, що містяться:

- в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, відповідно до якої Тарифи банку, Умови та правила надання банківських послуг, які не підписувались при заповненні заяви-анкети позичальником, не можуть вважатись складовою частиною кредитного договору, а встановлені цими документами відсоткова ставка, пеня та штрафи не можуть бути застосовані при визначенні кредитної заборгованості;

- в постанові Великої Палати Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 216/3521/16-ц, відповідно до якої Закон України «Про захист прав споживачів» не містить застережень про те, що моральна шкода споживачу відшкодовується лише у разі завдання шкоди його життю чи здоров`ю.

АТ «ОТП Банк» рішення суду першої інстанції не оскаржило, правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалось.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційних скарг має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (пункт 1 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України в межах доводів і вимог апеляційної скарги - судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Матеріали справи свідчать, що 12 жовтня 2016 року між банком та ОСОБА_1 укладено договір шляхом підписання Заяви-анкети про надання банківських послуг в АТ «ОТП Банк» № 654/980/011397976/16, відповідно до умов якого позивачка отримала кредит зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36% на рік. Відповідачка підтвердила, що вона, попередньо ознайомившись зі всіма умовами надання банківських послуг, правилами, тарифами, в тому числі із положеннями договорів та всіх додатків до них, невід`ємною частиною яких є ця Заява-анкета про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк», та які розміщені на офіційному сайті банку www.otpbank.com.ua, бажає оформити поточний (картковий) рахунок та отримати електронний платіжний засіб МС Gold Pay Pass, валюта рахунку UAH, номер рахунку НОМЕР_1 . В Заяві-анкеті вказаний розмір процентної ставки 36% річних. На дату укладення Заяви-анкети розмір процентної ставки продовж пільгового періоду становить 0,01% річних (а. с. 10).

Згідно з Випискою з рахунку приватного клієнта № 654/980/011397976/16 банком були нараховані платежі:

- за користування кредитними коштами в розмірі 20,00 грн: за період з 12 жовтня 2016 року по 30 листопада 2018 року - на загальну суму 500,00 грн; за період з 03 грудня 2018 року по 17 травня 2021 року - на загальну суму 580,00 грн; всього 1 080,00 грн;

- за користування кредитним лімітом: за період з 12 жовтня 2016 року по 30 листопада 2018 року - на загальну суму 284,56 грн; за період з 03 грудня 2018 року по 17 травня 2021 року на загальну суму 3 282,08 грн; всього 3 566,64 грн;

- за погашення відсотків за кредит (покупки) з СКР: за період з 12 жовтня 2016 року по 30 листопада 2018 року на загальну суму 817,56 грн; за період з 03 грудня 2018 року по 17 травня 2021 року на загальну суму 4 415,76 грн; всього 5 233,62 грн;

- за погашення відсотків за кредит з СКР: за період з 12 жовтня 2016 року по 30 листопада 2018 року на загальну суму 58,26 грн; за період з 03 грудня 2018 року по 17 травня 2021 року на загальну суму 5 984,70 грн; всього 6 043,96 грн;

- комісія за переказ/видачу кредитних коштів 30 листопада 2020 року на суму 83,66 грн.

У позовній заяві ОСОБА_1 зазначила, що сторонами договору не було досягнуто згоди з істотних умов договору, а саме щодо сплати вказаних платежів.

Здійснення платежів на погашення заборгованості за кредитом позивачкою не заперечується.

Згідно з частинами першою, другої статті 207 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Аналіз змісту цієї норми дозволяє визначити ряд умов, за наявності яких цивільно-правовий договір можна вважати укладеним: 1) сторони повинні досягти згоди з усіх істотних умов договору; 2) сторони мають досягти такої згоди у передбаченій законом формі.

У статті 640 ЦК України встановлені додаткові критерії, за якими договір може визнаватись укладеним.

Крім вимог про узгодження сторонами істотних умов, висуваються вимоги до форми договорів або щодо виконання певних умов (дій), які становлять сам зміст цих договорів.

Відповідно до частин першої, другої статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Статтею 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства (пункт 3 частини першої статті 3 ЦК України).

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 цього Кодексу).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Отже, якщо сторони досягли домовленості згідно з положеннями статей 207, 640 ЦК України та уклали кредитний договір, у якому передбачили умови його виконання, то ці умови мають виконуватись і свідчать про те, що момент досягнення домовленості настав.

ОСОБА_1 , зокрема, посилається на те, що суд першої інстанції не врахував висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19), відповідно до яких Тарифи банку, Умови та правила надання банківських послуг, які не підписувались при заповненні заяви-анкети позичальником, не можуть вважатися складовою частиною кредитного договору, а встановлені цими документами відсоткова ставка, пеня та штрафи не можуть бути застосовані при визначенні кредитної заборгованості.

Проте предметом спору у даній справі є вимоги про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 16 077,88 грн у зв`язку з нарахуванням банком платежів за користування кредитними коштами, за користування кредитним лімітом, за погашення відсотків за кредит (покупки) з СКР, за погашення відсотків за кредит з СКР, комісії за переказ/видачу кредитних коштів з урахуванням обізнаності з Умовами та правилами надання банківських послуг, їх підписання чи непідписання у конкретному випадку.

Водночас у цій справі чинність чи нечинність Умов та правил надання банківських послуг не є самостійним предметом позову. При цьому даних про існування заборгованості за Договором, укладеним між банком та ОСОБА_1 12 жовтня 2016 року шляхом підписання Заяви-анкети про надання банківських послуг в АТ «ОТП Банк» № 654/980/011397976/16, матеріали справи не містять.

Установивши вказані обставини, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 375 ЦПК України).

Доводи апеляційної скарги щодо неврахування правової позиції, що міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 216/3521/16-ц, відповідно до якої Закон України «Про захист прав споживачів» не містить застережень про те, що моральна шкода споживачу відшкодовується лише у разі завдання шкоди його життю чи здоров`ю, на висновки суду про відсутність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_1 не впливають.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність оскаржуваного судового рішення не впливають, зводяться до власного тлумачення норм права, необхідності переоцінки доказів, яким судом першої інстанції надана належна оцінка.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Оскільки позов задоволенню не підлягає, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч. 1 п.1, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 23 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 04 лютого 2022 року.

Головуючий А.В.Котелевець

Судді І.В.Бурлака

О.В.Маміна