ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/447/22 Справа № 210/1273/19 Суддя у 1-й інстанції - Сільченко В. Є. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2022 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

сторони:

позивач: Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа»

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, у порядку ч.13 ст. 7, ч.1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 вересня 2019 року, яке ухвалено суддею Сільченко В.Є. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, відомості щодо дати складання повного тексту рішення суду матеріали справи не містять, -

ВСТАНОВИВ:

В березні 2019 року Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» (надалі КПТМ «Криворіжтепломережа») звернулось з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, КПТМ «Криворіжтепломережа» здійснює постачання теплової енергії для опалення житла населенню, яке відповідно з вимогами ЖК України, зобов`язане робити оплату за отриману теплову енергію, згідно особового рахунку і встановлених тарифів.

Позивачем на виконання своєї статутної мети здійснюється постачання теплової енергії відповідачам за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначений будинок є багатоповерховим, опалення до квартири відповідачів здійснюється від транзитних трубопроводів житлового будинку, які є невід`ємною частиною системи опалення вказаного будинку, що свідчить про те, що відповідачі фактично отримують теплову енергію.

КПТМ «Криворіжтепломережа» виконуючи свої обов`язки, постійно надавав послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, але відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не здійснювали у повному обсязі оплату за отримані послуги, у зв`язку з чим виникла заборгованість за період з січня 2014 року по березень 2018 року у розмірі 18 690,23 грн.

Тому, на підставі вищевикладеного КПТМ «Криворіжтепломережа» просили суд стягнути, солідарно, з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованість за постачання теплової енергії в сумі 18 690,23 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 921 грн.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 вересня 2019 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» заборгованість за централізоване опалення за період з 01 січня 2014 року по 01 квітня 2018 рокув сумі 18690,26 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» суму сплаченого судового збору у розмірі 640,34 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» суму сплаченого судового збору у розмірі 640,34 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» суму сплаченого судового збору у розмірі 640,34 грн.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 вересня 2021 року ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову у задоволення позову, посилаючись на те, що про розгляд справи він належним чином не був повідомлений та справу було розглянуто за його відсутності.

Також відповідач ОСОБА_1 посилається на те, що суд першої інстанції не врахував, що позивачем заявлено вимоги про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії за період з січня 2014 року по березень 2018 року, натомість відповідач ОСОБА_1 лише в березні 2016 року набув повноліття.

ОСОБА_1 вказує на те, що за адресою: АДРЕСА_1 він не мешкає з 2006 року, а лише зареєстрований, тому послугами КПТМ «Криворіжтепломережа» він не користується.

Крім того, апелянтом в апеляційній скарзі заявлено клопотання про застосування строку позовної давності до спірних правовідносин.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 позивач зазначає про те, що рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому просить апеляційну скаргу залишити без задволення.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню, з ухваленням нового рішення по справі, з наступних підстав.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час та місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Апеляційна скарга відповідача ОСОБА_1 обґрунтована тим, що справу розглянуто судом за його відсутності, без належного повідомлення про дату, час та місце розгляду справи.

Згідно ч. 2 ст. 128 ЦПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання, якщо їх явка є не обов`язковою.

Відповідно до ч.6 ст. 128 ЦПК України, судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Згідно ж ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи;3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Матеріали справи не містять доказів вручення відповідачу ОСОБА_1 судової повістки про призначення справи до розгляду на 25 вересня 2019 року, що не відповідає ч.5 ч. ст. 128 ЦПК України, згідно якої судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права та розгляду справи за відсутності відповідача, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції, на підставі п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення по справі по суті позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами виникли правовідносини по наданню з боку КПТМ «Криворіжтепломережа» та споживанню, з боку відповідачів за адресою: АДРЕСА_1 , комунальних послуг з надання теплової енергії.

За період з 01 січня 2014 року по 31 березня 2018 року за адресою: АДРЕСА_1 обліковується заборгованість по оплаті послуг за постачання теплової енергії в розмірі 18 690,26 грн.

КПТМ «Криворіжтепломережа», відповідно до тарифів на теплову енергію, постачається централізоване опалення до житла відповідачів, однак відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 зобов`язання по оплаті за надані послуги здійснюють неналежним чином.

Звертаючись до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за послуги за постачання теплової енергії, позивач посилався на те, що на відповідачів, які зареєстровані в кв. АДРЕСА_2 , покладено обов`язок сплати заборгованості за надані позивачем послуги опалення за період з 01 січня 2014 року по 31 березня 2018 року в розмірі 18 690,26 грн.

Проте, колегія суддів не може погодитись з позовними вимогами, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Пунктом 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до частини шостої статті 19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку.

Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 525 ЦК України передбачено що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, КПТМ «Криворіжтепломережа» є постачальником послуг централізованого опалення у період виникнення заборгованості за адресою: АДРЕСА_1 , а відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 є споживачами послуг за постачання теплової енергії, які надаються КПТМ «Криворіжтепломережа».

Так, згідно з наданим до суду розрахунком заборгованості, сума боргу по оплаті за постачання теплової енергії квартири в кв. АДРЕСА_2 за період з 01 січня 2014 року по 31 березня 2018 року становить 18 690,26 грн. (а.с. 9).

Однак, колегія суддів не може погодитися з визначеним позивачем періодом та розміром заборгованості, з наступних підстав.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що «позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасників Конвенції, виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу» (пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Частиною четвертою статті 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Частинами першою, п`ятою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Позовна давність, відповідно до частини першої статті 260 ЦК України, обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього кодексу.

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (частини перша та друга статті 264 ЦК України). Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (частина третя вказаної статті).

Аналіз зазначених норм цивільного права визначає, що за щомісячними платежами перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, з урахуванням конкретних обставин справи, можуть належати: визнання пред`явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій, такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 27 квітня 2020 року у справі № 3-269гс16.

У Постанові Верховного Суду від 08 листопада 2020 року у справі № 6-2891цс18 вказано, що відповідно до частин першої, третьої статті 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку; після переривання перебіг позовної давності починається заново. Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. Вчинення боржником дій з виконання зобов`язання вважається таким, що перериває перебіг позовної давності лише за умови, якщо такі дії здійснено самим боржником або за його згодою чи дорученням уповноваженою на це особою».

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Створення рівних можливостей учасникам процесу у доступі до суду та до реалізації і захисту їх прав є частиною гарантій справедливого правосуддя, зокрема принципів рівності та змагальності сторін.

Згідно правового висновку, викладено у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 200/11343/14-ц, провадження № 14-59цс18, якщо суд першої інстанції, не повідомивши належно відповідача справи, ухвалить у ній заочне рішення, відповідач вправі заявити про застосування позовної давності у заяві про перегляд такого рішення. У разі відмови суду першої інстанції у задоволенні цієї заяви, відповідач може заявити про застосування позовної давності в апеляційній скарзі на заочне рішення суду першої інстанції.

З наведеного слідує, що відповідачі вправі заявити про застосування позовної давності у суді апеляційної інстанції лише у випадку неналежного повідомлення судом першої інстанції про час і місце розгляду справи та ухвалення заочного рішення.

Звертаючись до апеляційного суду із апеляційною скаргою, відповідачем ОСОБА_1 , заявлено клопотання про застосування строку позовної давності, тому колегія суддів вважає за необхідне застосувати до спірних правовідносин наслідки спливу строку позовної давності у зв`язку з чим період, за який з відповідачів на користь повивача підлягає стягненню заборгованість за послуги з постачання теплової енергії, має становити з 13 березня 2016 року по 13 березня 2019 року, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 , в цій частині заслуговують на увагу.

У зв`язку з наведеним вище, колегія суддів вважає, що із застосуванням до спірних правовідносин наслідків спливу строку позовної давності, період, за який з відповідачів на користь повивача підлягає стягненню заборгованість за послуги з постачання теплової енергії, має становити з 13 березня 2016 року по 13 березня 2019 року та заборгованість за послуги з постачання теплової енергії становить 14 172 грн. 07 коп., відповідно до розрахунку заборгованості КПТМ «Криворіжтепломережа» яка і підлягає солідарному стягненню з відповідачів на користь позивача.

При цьому колегія суддів вважає, що не можуть бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 про те, що за адресою: АДРЕСА_1 він не мешкає з 2006 року, а лише зареєстрований, тому послугами КПТМ «Криворіжтепломережа» він не користується, оскільки, не проживання відповідача не дає підстав позивачу для зменшення розміру плати за надані послуги з 2016 року, оскільки саме в цей період відповідач ОСОБА_1 , повинен був такий факт довести та надати відповідні докази позивачу.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у Постановах від 10 липня 2019 року у справі № 208/3050/15-ц та від 02 вересня 2019 року у справі № 335/479/17.

Колегія суддів вважає, що заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що позивачем заявлено вимоги про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії за період з січня 2014 року по березень 2018 року, натомість відповідач ОСОБА_1 лише в березні 2016 року набув повноліття, оскільки судом апеляційної інстанції визначено період, за який з відповідачів на користь повивача підлягає стягненню заборгованість за послуги з постачання теплової енергії, а саме з 13 березня 2016 року по 13 березня 2019 року, тобто станом на березень 2016 року відповідач ОСОБА_1 набув повноліття.

Колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Елементом права на справедливий судовий розгляд є право на доступ до суду.

Згідно частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат, а саме судового збору в сумі 1 921 грн. сплаченого при подачі позову (а.с. 1), тому оскільки позов підлягає частковому задоволенню, колегія суддів, з врахуванням положень статті 141 ЦПК України, вважає за необхідне відшкодувати позивачу понесені витрати в сумі 1 456,62 грн. (14 172,07 грн. (сума боргу, стягнута судом) * 1 921 грн. (сума судового збору, сплачена позивачем) / 18 690,26 грн. (сума боргу, заявлена до стягнення), тобто по 485,54 грн. з кожного з відповідачів.

Крім того, з позивача на користь відповідача ОСОБА_1 , за подання апеляційної скарги, пропорційним задоволених позовних вимог, підлягає стягненню 728,31 грн. (485,54 *1,5 = 728,31).

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення по справі про часткове задоволення позовних вимог КПТМ «Криворіжтепломережа» та стягнення, солідарно, з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь позивача 14 172,07 грн. заборгованості за послуги з постачання теплової енергії за період з 13 березня 2016 року по 13 березня 2019 року та 1 456,62 грн. судового збору в рівних частинах, тобто по 485,54 грн. з кожного з відповідачівза подання позовної заяви та 728,31 грн. судового збору з позивача на користь відповідача ОСОБА_1 , за подання апеляційної скарги.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Заочне рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 вересня 2019 року скасувати та постановити нове рішення.

Позовні вимоги Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» заборгованість за послуги з постачання теплової енергії за період з 13 березня 2016 року по 13 березня 2019 року в сумі 14 172 (чотирнадцять тисяч сто сімдесят дві) гривні 07 (сім) копійок.

Стягнути в рівних частках ізОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» судовий збір в сумі 1 456 (одна тисяча чотириста п`ятдесят шість) гривень 62 (шістдесят дві) копійки, тобто по 485 (чотириста вісімдесят п`ять) гривень 54 (п`ятдесят чотири) копійки, з кожного.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.

Стягнути з Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 728 (сімсот двадцять вісім) гривень 31 (тридцять одна) .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне рішення суду складено 03 лютого 2022 року.

Головуючий:

Судді: