Провадження № 2-сз/522/4/22
УХВАЛА

03 лютого 2022 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Федчишена Т. Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1 про повернення сплаченого судового збору, -

ВСТАНОВИЛА:

До Приморського районного суду м. Одеси через підсистему «Електронний суд», надійшло клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Галайчук Г. С., про повернення йому сплаченого судового збору згідно квитанції від 21.12.2021 № 6Т6М-ССТ2-Е990-3Т9В на суму 3 632 грн із посиланням на п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Дослідивши подану заяву, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що до Приморського районного суду м. Одеси через підсистему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування майном.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 13 грудня 2021 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачу десятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків поданої позовної заяви, а саме для подання доказів на підтвердження сплати судового збору у розмірі 3 632 гривні.

На виконання вимог вищевказаної ухвали суду, позивачем, в інтересах якого діє представник адвокат Галайчук Г. С., через підсистему «Електронний суд» подано заяву про усунення недоліків із долученням квитанції від 21.12.2021 № 6Т6М-ССТ2-Е990-3Т9В на суму 3 632 грн.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 11 січня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачу з підстав, передбачених ч. 3 ст. 185 ЦПК України, оскільки при дослідженні поданої на виконання вимог ухвали суду від 13 грудня 2021 року квитанції № 6Т6М-ССТ2-Е990-3Т9В від 21.12.2021 на суму 3 632 грн, судом встановлено, що платником судового збору є ОСОБА_6 , який не є позивачем у даній справі чи його представником, а відтак указана квитанція не може вважатися належним доказом на підтвердження сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

З квитанції № 6Т6М-ССТ2-Е990-3Т9В від 21.12.2021 на суму 3 632 грн слідує, що платником коштів є ОСОБА_6 , який не є позивачем у справі або його представником.

Враховуючи, що ОСОБА_1 не є платником судового збору за квитанцією № 6Т6М-ССТ2-Е990-3Т9В від 21.12.2021, правові підстави для повернення суми сплаченого судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» відсутні, тому у задоволенні клопотання позивача про повернення сплаченої суми судового збору слід відмовити.

Між тим суд зауважує, що повернення помилково або надміру зарахованих коштів до бюджету особі, яка їх сплатила, врегульовано наказом Міністерства фінансів України «Про затвердження Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів» від 03.09.2013 № 787.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 7 Законом України «Про судовий збір»,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про повернення сплаченого судового збору відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Т. Ю. Федчишена