Ухвала

01 лютого 2022 року

м. Київ

справа № 297/1673/19

провадження № 61-12045св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Ступак О. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

третя особа - Служба у справах дітей виконавчого комітету Берегівської міської ради Закарпатської області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Берегівського районного суду Закарпатської області від 05 лютого 2020 року у складі судді Ільтьо І. І., та постанову Закарпатського апеляційного суду від 14 червня 2021 року у складі колегії суддів: Готри Т. Ю., Собослоя Г. Г., Мацунича М. В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів

У серпні 2019 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6 , третя особа - Служба у справах дітей виконавчого комітету Берегівської міської ради Закарпатської області, про розірвання шлюбу, відновлення дошлюбного прізвища, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на утримання дитини.

Позов обґрунтовано тим, що 03 лютого 2018 року між позивачкою та громадянином Угорщини ОСОБА_1 у селі Нодькорачонь (Угорська Республіка) укладено шлюб, який зареєстрований у Дунауйварошській міській раді Угорщини, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 02 січня 2019 року, серії НОМЕР_1 . Від даного шлюбу в них народився син - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Однак через систематичне фізичне насильство, реальну небезпеку життю і здоров`ю їй та сину з боку відповідача, вимушена покинути Угорщину разом із дитиною.

Зазначала, що з грудня 2018 року з відповідачем фактично не проживають, спільне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер, подальше з ним сумісне життя є несумісним, суперечить інтересам подружжя і дитині, та збереження шлюбу є недоцільним.

Вказувала, що ОСОБА_8 неодноразово приїжджав до неї в Україну та мав намір без її згоди забрати сина та вивести його до Угорщини, а тому з відповідачем існує спір щодо місця проживання дитини.

Також зазначала, що дитина знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги не надає.

За наведених обставин просила: розірвати укладений між нею та ОСОБА_1 шлюб від 03 лютого 2018 року у селі Нодькорачонь (Угорщина), зареєстрований в Дунауйварошській міській раді (свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 02 січня 2019 року); відновити її дошлюбне прізвище - ОСОБА_1 ; 3) визначити місце проживання малолітнього сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із нею; стягнути із ОСОБА_6 на її користь аліменти на утримання дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно у твердій грошовій сумі в розмірі 3 000,00 грн, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення ним повноліття.

Рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області від 05 лютого 2020 року, залишеним без змін постановою Закарпатського апеляційного суду від 14 червня 2021 року, позов ОСОБА_1 задоволено. Розірвано шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_1 , укладений 03 лютого 2018 року у селі Нодькорачонь (Угорщина), зареєстрованого у Дунауварошській міській раді; змінено прізвище позивачки при оформленні розірвання шлюбу з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 »; визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з його матір`ю ОСОБА_1 ; стягнуто на користь позивачки з відповідача ОСОБА_6 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 3 000,00 грн щомісячно, починаючи з 12 серпня 2019 року і до досягнення ним повноліття; стягнуто на корись ОСОБА_1 з відповідача 1 536,80 грн понесених судових витрат по сплаті судового збору; допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги, позиції інших учасників справи

Представник ОСОБА_6 - ОСОБА_4 17 липня 2021 року засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Берегівського районного суду Закарпатської області від 05 лютого 2020 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 14 червня 2021 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення процесуальних норм, просить оскаржувані судові рішення скасувати та закрити провадження у справі.

Як підставу касаційного оскарження заявник зазначає неправильне застосування судами норм статті 75 Закону України «Про міжнародне приватне право» та статті 16 Конвенції про цивільно-правові аспекти міжнародного викрадення дітей та відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування зазначених норм.

У вересні 2021 року ОСОБА_13 подала до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_4 , в якому, посилаючись на її необґрунтованість, просить залишити скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Верховного Суду від 19 липня 2021 рокукасаційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_4 на рішення Берегівського районного суду Закарпатської області від 05 лютого 2020 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 14 червня 2021 року, передано на розгляд судді-доповідачу Гулейкову І. Ю.

Ухвалою Верховного Суду від 05 серпня 2021 року відкрито касаційне провадження у цій справі за касаційною скаргою представника ОСОБА_6 - ОСОБА_4 з підстав, передбачених пунктом 3 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України); витребувано матеріали справи № 297/1673/19 із Берегівського районного суду Закарпатської області; надано учасникам справи строк для подання відзивів на касаційну скаргу.

У листопаді 2021 року матеріали справи № 297/1673/19 надійшли до Верховного Суду.

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України, у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду.

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - Служба у справах дітей виконавчого комітету Берегівської міської ради Закарпатської області, про розірвання шлюбу, відновлення дошлюбного прізвища, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на утримання дитини, за касаційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Берегівського районного суду Закарпатської області від 05 лютого 2020 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 14 червня 2021 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 09 лютого 2022 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. Ю. Гулейков С. О. Погрібний О. В. Ступак