Провадження № 2/161/306/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2022 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючого - судді Філюк Т.М.,

за участю секретаря судових засідань Денисюка І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ДП «Чортківського комбінату хлібопродуктів» Державного агентства резерву України про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, -

В С Т А Н О В И В :

18 листопада 2021 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Плечук Олег Петрович звернувся до суду з позовом до відповідача ДП «Чортківського комбінату хлібопродуктів» Державного агентства резерву України про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати.

Позов обґрунтовує тим, що чоловік позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з ДП «Чортківський комбінат хлібопродуктів» Державного агентства резерву України з 08.04.2019 року по 03.08.2020 року.

Відповідач, починаючи з жовтня 2019 року по серпень 2020 року не виплатив заробітну плату ОСОБА_2 ,чим допустив грубе порушення перед останнім його права на отримання винагороди за виконану роботу,гарантовану законодавством. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.07.2021 року позивач, яка є дружиною ОСОБА_2 , отримала право на спадщину у вигляді нарахованої, але не виплаченої заробітної плати від ДП «Чортківського комбінату хлібопродуктів» Державного агентства резерву України в сумі 41087,78 грн.

На підставі наведеного просить: визнати протиправною бездіяльність ДП «Чортківського комбінату хлібопродуктів» Державного агентства резерву України щодо невиплати нарахованої, та невиплаченої заробітної плати на загальну суму 41087,78 грн., стягнути з Державного підприємства "Чортківський комбінат хлібопродуктів" Державного агентства резерву України на користь ОСОБА_1 невиплачену заробітну плату у розмірі 41087,78 грн. та 5000 грн. витрат, понесених на професійну правничу допомогу.

Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 листопада 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, відповідач відзив на позовну заяву не подав.

Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановивши і факти та відповідні їм правовідносини, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть, виданого виконавчим комітетом Гіркополонківської сільської ради Луцького району Волинської області від 03.11.2020 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12).

Спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його дружина ОСОБА_1 . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Луцької районної державної нотаріальної контори Волинської області Кірічек О.Ю. від 15.07.2021 року, до складу спадщини входить недоотримана заробітна плата від ДП «Чортківського комбінату хлібопродуктів» Державного агентства резерву України в сумі 41087,78 грн, яка належить спадкодавцю на підставі Довідки №102, виданої 30.04.2021 року ДП «Чортківський комбінат хлібопродуктів» Державного агентства резерву України (а.с.14).

Звертаючись до суду із даним позовом позивач зазначила, що сума недоотриманої заробітної плати ОСОБА_2 , яка входить до складу спадщини, на даний час не сплачена.

У відповідності до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Стаття 1218 ЦК України встановлює, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

У відповідності до ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 43 Конституція України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Суд встановив, що ОСОБА_2 з 08 квітня 2019 року по 03 серпня 2020 року працював на ДП «Чортківський комбінат хлібопродуктів» Державного агентства резерву України на посаді апаратник борошномельного виробництва ЦВБ по 5 розряду. Наведене підтверджується копією трудової книжки (а.с.8,9).

Довідкою про нараховану та не виплачену заробітну плату, виданої ДП «Чортківський комбінат хлібопродуктів» Державного агентства резерву України підтверджується, що невиплачена заробітна плата ОСОБА_2 , звільненого 03.08.2020 року, у період з жовтня 2019 року по серпень 2020 року становить 41087,78 грн. (а.с. 6,7) .

Конституція України гарантує кожному громадянину право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Основними законодавчими актами, які регулюють питання оплати праці є Закон України «Про оплату праці» та Кодекс законів про працю України.

Конституція України гарантує право кожному громадянину на звернення до суду за вирішенням порушених прав.

Тому, у разі порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Статтею 141 КЗпП встановлено, що обов`язок неухильного додержання законодавства про працю лежить на власнику або уповноваженому ним органі.

Заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу ( ст. 94 КЗпП України).

Аналогічні положення передбачені в ЗУ «Про оплату праці».

Згідно з ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Відповідно до статті 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем були порушені права ОСОБА_2 , передбачені ст. 115 КЗпП України,а саме: право на оплату праці та своєчасне отримання заробітної плати, дане право підлягає захисту.

Відповідно до ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Отже, оскільки відповідач не виплатив недоотриману заробітну плату, що належала померлому ОСОБА_2 від підприємства при звільненні, а тому з відповідача на користь спадкоємця ОСОБА_1 слід стягнути нараховану, але невиплачену заробітну плату за період з жовтня 2019 року по серпень 2020 року в розмірі 41087,78 гривень.

Щодо вимоги про визнання протиправною бездіяльність ДП «Чортківського комбінату хлібопродуктів» Державного агентства резерву України щодо невиплати нарахованої, та невиплаченої заробітної плати суд зазначає наступне.

Статтею 15 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно положень статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права або інтересу залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Вимога про визнання протиправною бездіяльність ДП «Чортківського комбінату хлібопродуктів» Державного агентства резерву України щодо невиплати нарахованої, та невиплаченої заробітної плати не відповідає ефективному способу захисту прав та інтересів у цих правовідносинах. Зважаючи на характер спірних відносин, належному способу захисту інтересу позивача відповідає позовна вимога про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати.

Щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3ст.133 ЦПК України)

Частиною 1 статті 137 ЦПК України, визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Зазначена правова позиція також викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, позивачем було долучено до матеріалів справи копію договору про надання правової допомоги від 05 листопада 2020 року, додаток № 1 до договору від 05 листопада 2020 року, акт прийому-передачі наданих послуг від 15.11.2021 року (а.с. 26-30).

Проте позивачем та її представником не надано належних доказів, що підтверджують сплату ОСОБА_1 гонорару адвокату.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що відсутність документального підтвердження про понесені позивачем витрати на правову допомогу є підставою для відмови у стягненні таких витрат з відповідача.

Разом з тим, згідно положень ч.6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення заробітної плати на підставі ч.1 .п.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", тому судовий збір в сумі 992,40 грн.слід стягнути з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 27, 77, 81, 141, 263-265, 280-284, 288, 354, 430 ЦПК України, на підставі ст.ст. 94, 115 Кодексу законів про працю України, ст. 21 Закону України «Про оплату праці», суд -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ДП «Чортківського комбінату хлібопродуктів» Державного агентства резерву України про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати - задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Чортківський комбінат хлібопродуктів» Державного агентства резерву України на користь ОСОБА_1 , в порядку спадкування, заборгованість по заробітній платі за період з жовтня 2019 року по серпень 2020 року в сумі 41087 ( сорок одна тисяча вісімдесят сім) гривень 78 копійок.

Стягнути з Державного підприємства «Чортківський комбінат хлібопродуктів» Державного агентства резерву України в дохід держави в дохід держави 992 ( дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок судового збору.

В решті вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач: Державне підприємство «Чортківський комбінат хлібопродуктів» Державного агентства резерву України ( адреса місцезнаходження: Тернопільська область, м. Чортків, вул. Білецька, 2-А, ).

Дата складення повного тексту рішення 25 січня 2022 року.

Суддя

Луцького міськрайонного суду Т.М.Філюк