Справа № 310/794/22
РІШЕННЯ

Іменем України

02 лютого 2022 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Мариніна О.В.

за участі секретаря судового засідання Лаптійчук К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , який діє в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту смерті, заінтересована особа - Бердянський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України ( м. Дніпро),

В с т а н о в и в:

ОСОБА_1 який діє в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулася до Бердянського міськрайонного суду Запорізької області з заявою, в якій просить встановити факт смерті його колишньої дружини - матері його неповнолітніх дітей, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Горлівка Донецької області. В обґрунтування заяви вказує на те, що він звернувся до Бердянського відділу ДРАЦС, який за результатами розгляду цієї заяви відмовив у проведенні реєстрації смерті його колишньої дружини з тих підстав, що пред`явлені ним документи про смерть ОСОБА_5 видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Встановлення факту смерті колишньої дружини необхідно йому для державної реєстрації смерті в державному органі України, отримання відповідного свідоцтва про смерть.

Заявник в судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Суд, відповідно до ст.ст. 223, 247 ЦПК України розглядає справу за відсутності заявника і представника заінтересованої особи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та надані суду докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення факту смерті особи у певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного факту смерті.

Частиною 3 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Згідно пункту 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5, підставою для державної реєстрації смерті є:

а) лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть);

б) фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть);

в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть;

г) рішення суду про оголошення особи померлою;

ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час;

д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів;

е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 є колишнім чоловіком померлої ОСОБА_5 що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища.

Заявник ОСОБА_1 та померла ОСОБА_5 є батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей.

Відповідно ч.1, ч.2 ст. 59 ЦПК України права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом. Права, свободи та інтереси неповнолітніх осіб віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть захищати у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, піклувальники чи інші особи, визначені законом.

Отже, заявник є батьком малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а тому може захищати у суді їх права.

Згідно копії паспорту ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 є громадянкою України, уродженкою міста Калінінград Росія, яка була зареєстрована по АДРЕСА_1 .

Заявник вказує на те, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Горлівка Донецької області.

Постановою Верховної ради України №254-УІІІ від 17.03.2015р. «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, у тому числі і м. Горлівка.

На підтвердження факту смерті заявник надав суду копію довідки про причини смерті № 442 від 07.04.2021 року.

Згідно довідки про причини смерті судом встановлено, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Причина смерті: «Дрібновузловий цироз печінки».

При розгляді цієї справи суд враховує практику Європейського Суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права.

Так, у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republico f Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення.

Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту смерті особи для реалізації особистих немайнових прав заявника, суд оцінюючи докази у їх сукупності, в тому числі з урахуванням медичних документів, які видані медичною установою, що знаходиться на тимчасово окупованій території України, приходить до висновку, що факт, про встановлення якого просить заявник, знайшов своє підтвердження.

За таких обставин, заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню, оскільки він є громадянином України, його відносини із померлою громадянкою України підтверджені документами, які є в матеріалах справи.

Таким чином, заявник не має документу, передбаченого діючим законодавством України, для реєстрації смерті колишньої дружини - матері неповнолітніх дітей, що унеможливлює отримання свідоцтва про смерть в органах державної реєстрації актів цивільного стану України.

Встановлення факту смерті ОСОБА_5 має для дітей заявника юридичне значення, так як дозволяє реалізувати їх спадкові права.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 81, 263-265, 315-319 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву задовольнити.

Встановити факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянки України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Місце народження: місто місто Калінінград Росія. Причина смерті: «Дрібновузловий цироз печінки». Місце проживання зареєстроване АДРЕСА_1 .

Рішення суду допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду суд протягом 30 днів з дня його підписання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя Бердянського міськрайонного суду

Запорізької області О. В. Маринін