Справа № 446/1635/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2022 м. Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області у складі

головуючого-судді Котормус Т.І.;

за участі секретаря судового засідання Карпа Г.М.;

Справа № 446/1635/21

учасники справи:

позивачка ОСОБА_1 ;

представник позивачки ОСОБА_2 ;

відповідач ОСОБА_3 ;

третя особа без самостійних

вимог на предмет спору орган опіки та піклування

Шевченківської районної адміністрації

Львівської міської ради;

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

02 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 в якому просила суд, з врахуванням заяви від 12.11.2021 (а.с. 81-84), позбавити батьківських прав відповідача відносно його доньки ОСОБА_4 .

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що між сторонами був укладений шлюб і від якого у них народилася донька ОСОБА_4 . Згодом шлюб між сторонами був розірваний, а донька залишилася проживати з матір`ю. Вказувала, що батько з моменту коли залишив сім`ю, а саме з 24.04.2017 жодного разу не навідував дитину та не цікавився її життям, не вітав з днем народження тощо. Також зазначила, що з 14.02.2018 відповідач сплачує аліменти на утримання дитини. Позивачка вважала, що оскільки батько не виконує свої батьківські обов`язки, то його необхідно позбавити таких батьківських прав.

Ухвалою суду від 18.08.2021 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

08.09.2021 до суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача ОСОБА_3 у якому він просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, так як він виконує рішення про стягнення з нього аліментів, вказав, що він займався вихованням дитини, однак позивачка після подачі заяв змінила номер телефону і він не має можливості спілкуватися з дитиною. Також вказав, що орган опіки та піклування відмовив позивачці у наданні висновку про доцільність позбавлення його батьківських прав.

Ухвалою суду від 13.09.2021 зобов`язано орган опіки та піклування Шевченківської РА Львівської міської ради надати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно його доньки.

16.11.2021 до суду надійшов висновок опіки та піклування Шевченківської РА Львівської міської рад відповідно до якого, опіки та піклування вважає за недоцільне позбавлення батьківських прав відповідача відносно його доньки.

Ухвалою суду від 29.11.2021 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

У судове засідання прибула позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Думич І.І., які підтримали пред`явлені позовні вимоги з підстав наведених у позовній заяві. Зокрема позивачка пояснила, що відповідач з моменту коли пішов з сім`ї жодного разу не бачив доньки, а вона відповідно зовсім його не знає. Не заперечила, що відповідач сплачує аліменти у примусовому порядку, однак вказала, що це не свідчить про його участь у вихованні диьтини, оскільки більше нічого він не робить.

Представник позивачки адвокат Думич І.І. також просила задовольнити позовні вимоги вважаючи, що наявні для цього всі правові підстави. Щодо висновку органу опіки та піклування вказала, що такий є явно не обґрунтований і суд не може взяти його до уваги. Зазначила, що відповідач навіть не з`явився на засідання комісії, а тому такий висновок комісії є формальним.

Відповідач в судове засідання не прибув, хоча про час та місце судового слухання був повідомлений належним чином неодноразово, що доводиться повідомленнями про вручення поштового відправлення 16.11.2021, 04.12.2021, 23.12.2021 (а.с. 110, 119, 123). Крім того, у заяві від 25.09.2021 відповідач вказав, що призначену до розгляду справу на 30.09.2021 просив розглядати без його участі, так як він зайнятий на роботі (далекобійник) (а.с. 57).

Представник третьої особи також не прибув у судове засідання, про причини неявки суд не повідомив, однак попередньо, а саме 27.10.2021 (а.с. 65) просив справу розглядати без його участі.

Враховуючи наведене, а також те, що відповідач надав відзив на позовну заяву, а третя особа надала висновок щодо даного питання, то суд вважав за можливе проводити судове засідання на підставі наявних у справі доказів, без участі відповідача та представника третьої особи.

Заслухавши учасників процесу, допитавши свідків, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

19.10.2013 року між позивачкою та відповідачем було укладено шлюб, який розірвано рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 16.04.2018 (а.с. 9).

Як доводиться копією свідоцтва про народження ОСОБА_4 , вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 і її батьками є сторони у справі (а.с. 10).

Відповідно до довідки від 26.06.2019 №74 Закладу дошкільної освіти №14 Львівської міської ради, дитина ОСОБА_4 відвідувала заклад з 01.11.2016 і всі режимні моменти закладу виконують мама, бабуся, дідусь (приводять і забирають, вносять плату за харчування, цікавляться життям дитини). Батько дитини жодного разу не навідувався у садок (а.с. 24).

Згідно характеристики учениці 1-Є класу СЗШ №97 м. Львова ОСОБА_4 , вона старання, активна, відповідальна та творча, завжди вчасно приходить у школу, не пропускає уроків без поважних причин, забезпечена всім шкільним приладдям. Мама постійно цікавиться навчанням дочки, бере активну участь у житті класу. Батько жодного разу у школі не з`являвся, дитиною не цікавиться (а.с. 18).

Як доводиться психологічною характеристикою учениці 2-Є класу СЗШ №97 м. Львова ОСОБА_4 , вона оточена увагою мами, бабусі і дідуся, за проективними малюнками «Моя сім`я» дитина зображає маму, себе і більше нікого (а.с. 91).

Згідно довідки ОСОБА_5 №1 від 22.06.2021, ОСОБА_4 відвідує заняття з черлідингу два рази на тиждень починаючи з 17.11.2020, її забирає мама, яка регулярно цікавиться її досягненнями, контролює виконання нею вправ, здійснює оплату та всі необхідні витрати. Контакти батька дитини невідомі, участі у спортивному житті дитини він не приймає (а.с. 19).

Відповідно до довідки ОСОБА_7 від 24.06.2021, ОСОБА_4 займається англійською з листопада 2017 року і на заняття її приводять мама, дідусь, бабуся. Батько дитини ніколи цікавиться успіхами дитини (а.с. 23).

Висновком спеціаліста №161 від 12.11.2021 стверджується, що техніка діагностики дитячо-батьківських відносин виявила нульовий результат для групи речень «батько» - система відносин оцінюється як нецікава для ОСОБА_4 . Зі слів дитини- від батька вона не отримувала привітань та подарунків навіть на свій день народження. Не змогла згадати жодного татового подарунку. Можна констатувати, що батько не включається також у матеріальну сторону, навіть коли у дівчинки день народження. Для групи речень «матір» виводиться характеристика, що оцінює систему відносин як позитивну (а.с. 101-103).

Відповідно до характеристики ОСОБА_1 , виданої 23.06.2021 за місцем її праці, вона працює на посаді бухгалтера і за час роботи зарекомендувала себе як відповідальний і дисциплінований працівник (а.с. 12). А як видно з довідки про доходи ОСОБА_1 її дохід складає 6300,0 грн. на місяць (а.с. 13).

Згідно довідки ТзОВ «Лембергміт» від 08.09.2021 ОСОБА_3 працює у товаристві з 01.04.2021 та займає посаду водія автотранспортних засобів (а.с. 58).

Як вказано у відповіді Шевченківської РА Львівської міської ради від 12.11.2021, ОСОБА_3 запрошувався на засідання комісії з прав дитини, які відбувалися 06.10.2021, 20.10.2021, 03.11.2021, однак не з`явився. Заяви про усунення перешкод у спілкування з дитиною протягом 2017-2021 років до органу опіки не надходило (а.с. 99).

Висновком орану опіки та піклування Шевченківської РА Львівської міської ради від 10.11.2021 констатується недоцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно його доньки (а.с. 108).

Показами свідка ОСОБА_9 доводиться, що вона є бабусею відносно малолітньої ОСОБА_4 і вона підтверджує, що батько дитини - відповідач ОСОБА_3 після того, як пішов з дому не бачився з дитиною, а дитина його не знає зовсім.

Свідок ОСОБА_10 суду повідомив, що він є близьким другом сім`ї де проживає дитина і часто буває у них на святкові та вихідні дні. Підтвердив, що батько дитини ніколи не був присутній на будь-якому святі чи дні народженні, а сама дитина ніколи його не згадувала.

Даний спір стосується позбавлення відповідача батьківських прав відносно його малолітньої доньки, вирішуючи його суд виходив з таких мотивів та положень закону.

Як вказано у ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

А відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він зокрема ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

Відтак, предметом доказування у даній справі є наявність чи відсутність факту ухилення відповідача від виконання ним своїх обов`язків щодо виховання дитини.

Пленум Верховного Суду України у п. 16 Постанови від 30.03.2007 № 3 роз`яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Як видно з встановлених судом обставин справи, що підтвердили також допитані судом свідки, відповідач після припинення шлюбних відносин з позивачкою не здійснює жодного спілкування з дитиною, не цікавиться її навчанням та життям, що відбувається вже на протязі 4 років.

Із наданих суду доказів видно, що відповідач жодного разу не відвідував дитину у дитячому садку, не відвідував жодного разу дитину у школі та зовсім не цікавиться її інтересами у позашкільний час (англійська мова та черлідинг).

В результаті такого ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків, а саме відсутності спілкування з дитиною, не відвідування її навіть на день народження, дитина немає досвіду та розуміння ролі і присутності батька (а.с. 102).

Суд також оцінюючи поведінку відповідача під час судового розгляду зважає на те, що він хоч і заперечив проти задоволення позову, однак участі у справі не взяв, будь-яких доказів виконання ним батьківських обов`язків не надав, не з`являвся на виклики і до органу опіки та піклування, що суд розцінює як байдуже відношення до дитини та наслідків даної справи.

Також суд відзначає, що позивачка не вперше звертається до суду з вимогами позбавити відповідача батьківських прав. Так як видно з її пояснень та даних з ЄРСР, попередні аналогічні позовні вимоги були залишені судом без розгляду за заявою позивачки, що свідчить про те, що відповідач не змінює своєї поведінки відносно дитини та у нього відсутній будь-який інтерес до неї.

Тому, суд вважає, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками відносно дитини, а його поведінку суд оцінює як винну, оскільки він достеменно знає про свій батьківський обов`язок піклуватися про дитину, проте не виконує такий протягом тривалого часу, що у свою чергу вказує на ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків та наявність підстав для позбавлення його батьківських прав.

Суд також у цій справі відзначає, що стороною позивачки визнається факт отримання аліментів від відповідача у зв`язку з їх примусовим виконанням на підставі рішення суду, проте дана обставина не може свідчити про належне виконання батьківських обов`язків відповідачем, за умов встановлених обставин будь-якої іншої участі батька у вихованні дитини та його абсолютною незацікавленістю життям дитини.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Тобто, обов`язок батька щодо утримання дитини шляхом сплати аліментів не є взаємопов`язаний із його батьківськими правами, а тому сама лише сплата аліментів не свідчить про належне виконання батьківських обов`язків.

Оцінивши зібрані у справі докази, суд за своїм внутрішнім переконанням, у даному, конкретному випадку, вважає, що позбавлення батьківських прав відповідача є доцільним та необхідним. І суд не вбачає якоїсь іншої можливості вирішення даного спору, який би призвів до подальшого належного виконання батьком своїх обов`язків відносно його дитини.

Також суд відзначає, що як вказав Верховний Суд у постанові від 29.09.2021 № 459/3411/18, позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Іншими словами, відповідач навіть після винесення даного рішення суду матиме змогу змінити свою поведінку щодо виконання батьківських обов`язків та поновити його батьківські права у відповідності до ст. 169 СК України.

Даючи оцінку висновку орану опіки та піклування щодо недоцільності позбавлення відповідача батьківських прав, суд керуються тим, що такий висновок не є обов`язковим для суду і суд може з ним не погодитися.

Так, як видно з даного висновку, орган опіки та піклування дійшов до такого рішення навіть за відсутності будь-яких пояснень батька дитини та оцінки обставин виконання ним батьківських обов`язків. У висновку лише зазначено, що не вбачається свідомого ухилення батьком своїх батьківських обов`язків.

Такий висновок органу опіки та піклування суд вважає необґрунтованим і таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, які судом встановлені.

А тому, позовні вимоги необхідно задовольнити повністю і одночасно вирішити питання судових витрат у відповідності до положень ст. 140 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про позбавлення батьківських прав задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно його доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 908,00 грн.

Повний текст рішення складено 04 лютого 2022 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду, який обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Т.І. Котормус