КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

Справа №761/13970/19 Головуючий у 1 інстанції: Юзькова О.Л.

Провадження №22-з/824/173/2022 Суддя доповідач: Гаращенко Д.Р.

31 січня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Гаращенка Д.Р.

суддів Сліпченка О.І., Сушко Л.П.

розглянувши у порядку письмового провадження заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу витрат на правничу допомогув справі за апеляційною скаргою адвоката Самойленка Петра Миколайовича представника Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 січня 2021 року в справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 12 січня 2021 року позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу залишено без задоволення.

Постановою Київського апеляційного суду від 29 листопада 2021 року апеляційну скаргу адвоката Самойленка Петра Миколайовича представника Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 січня 2021 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.

Позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу задоволено у повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 шкоду в порядку в регресу в розмірі 6 124 грн 90 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 1 000 грн та сплачений судовий збір у розмірі 2029 грн 60 коп.

22 грудня 2021 року ФОП ОСОБА_1 подав заяву про ухвалення додаткового рішення суду, в якій просив стягнути з ОСОБА_2 додатково понесені витрати на правову допомогу.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

Враховуючи положення ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України учасники процесу не викликалися.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи заяви і надані заявником документи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення заяви про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу витрат на правничу допомогу без розгляду виходячи із наступного.

Частиною першою статті 270 ЦПК України визначено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Отже, передбачені такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи і наданих послуг та фінансового стану учасників справи.

Подібні правові висновки наведені у постанові Верховного Суду від 12 травня 2021 року у справі №873/79/20.

Разом із цим, частиною восьмою статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні. Така практика запроваджена у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду, зокрема у постанові від 16 квітня 2019 року у справі №817/1889/17.

Велика Палата Верховного Суду, приймаючи додаткову постанову від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), залишила без розгляду заяву відповідачки про стягнення понесених нею витрат на професійну правничу допомогу з огляду на пропуск нею строку для подання доказів понесених витрат. При цьому, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що у своєму клопотанні відповідачка не просила поновити пропущений процесуальний строк та не вказала про поважність причин його пропуску,що є підставою для застосування частини восьмої статті 141 ЦПК України (див. пункт 53, 57 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц).

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (стаття 126, частина перша статті 127 ЦПК України).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що постанова Київського апеляційного суду прийнята 29 листопада 2021 року, а з заявою про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу витрат на правничу допомогу ФОП ОСОБА_1 звернувся 22 грудня 2021 року, тобто після закінчення п`ятиденного строку, передбаченого частиною восьмою статті 141 ЦПК України, заявник не просив поновити пропущений процесуальний строк та не вказав про поважність причин його пропуску.

За таких обставин суд апеляційної інстанції доходить висновку про залишення без розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу витрат на правничу допомогу, оскільки докази на підтвердження цих витрат були надані заявником поза межами строку, встановленого частиною восьмою статті 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 141, 270 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ЗаявуФізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу витрат на правничу залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена протягом тридцяти днів безпосередньо до Верховного суду.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді О.І. Сліпченко

Л.П. Сушко