Справа № 317/4383/18
Провадження №/п 4-с/317/ 4/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2022 року

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - Ачкасова О.М.,

при секретарі - Ільченко К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя скаргу боржника ОСОБА_1 на дії державного виконавця Запорізького відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Мантули Вікторії Миколаївни, заінтересована особа (стягувач): ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Запорізького відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Мантули Вікторії Миколаївни, заінтересована особа (стягувач): ОСОБА_2 . Скарга мотивована тим, що рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 29.03.2019 р. у цивільній справі №317/4383/18 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 27.12.2018 р. до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Про дане рішення суду боржник не знав, продовжував жити разом з дітьми та стягувачем ОСОБА_2 за однією адресою та приймав участь у вихованні та утриманні дітей. З кінця 2020 р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стали проживати окремо, діти залишились проживати разом із матір`ю, зазначив, що це підтверджується розпискою боржника від 22.10.2020 р., яку стягувач ОСОБА_2 долучила до матеріалів виконавчого провадження. З грудня 2020 р. боржник проживає окремо від дітей та стягувача та утримував дітей у добровільному порядку. Стягувач звернулася до Запорізького районного суду Запорізької області із заявою про видачу дублікату виконавчого листа та відповідно до ухвали суду від 10.02.2021 р. отримала виконавчий лист, який пред`явила до примусового виконання. 04.03.2021 р. державним виконавцем було відкрито виконавче провадження №64681647. На запит представника боржника 22.11.2021 р. державним виконавцем було проведено та надіслано розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, який який представник боржника вважає протиправним та таким, що не відповідає дійсності, а тому підлягає скасуванню, оскільки вважає, що аліменти мали стягуватись з лютого 2021 р., однак державний виконавець нарахувала заборгованість з грудня 2018 р. Боржник вважає, що розрахунок заборгованості нарахований за період з грудня 2018 р. по лютий 2021 р. є необгрунтованим та таким, що суперечить матеріалам виконавчого провадження та грубо порушує права боржника, оскільки ВП №64681647 було відкрито лише 04.03.2021 р. Крім того, вважає, що державний виконавець невірно зазначив, що аліменти стягуються протягом всього періоду, на який присуджені платежі. Вважає, що звернувши стягнення в липні 2021 р. на заробітну плату боржника, виконавець позбавляється права нараховувати заборгованість, у зв`язку з її погашенням, шляхом відрахувань з заробітної плати, проте в данному випадку продовжує її необгрунтовано нараховувати з суми доходу, що перевищує фактичний розмір доходів боржника і призводить до накопичення заборгованості. Стягнення необгрунтованого та протиправного розміру заборгованості за місцем роботи в розмірі 1/2 частини доходів ставить боржника в критичне фінансове становище, оскільки сплата аліментів на дітей і стягнення заборгованості за місцем роботи становить 100% від доходів. У зв`язку із чим, заявник був вимушений звернутися до суду із скаргою, у якій просив суд визнати неправомірними дії державного виконавця в частині розрахунку заборгованості за аліментами ОСОБА_1 , скасувати розрахунок заборгованості від 18.11.2021 р. №35242/2, як протиправний та необгрунтований, зобов`язати державного виконавця усунути допущене порушення. Заявник у судове засідання не з`явився, до суду від його представника надійшла заява, у якій зазначено, що у випадку наявності технічних проблем зі зв`язком, з метою уникнення затягування розгляду справи, просив суд розглянути скаргу за відсутності заявника- боржника ОСОБА_1 та його представника, наполягав на задоволенні скарги у повному обсязі. До суду по електронній пошті надійшло додаткове пояснення до скарги та надано розрахунок боржника ОСОБА_1 у якому зазначено, що скаржником протягом 2021 р. було сплачено та утримано з його заробітної плати 60612,44 грн., що значно перевищує його фактичні доходи протягом 2021 р., вважає, що заборгованість за цей період взагалі відсутня, проте з оскаржуваного розрахунку вбачається протилежне, тобто накопичення заборгованості, вважає, що поведінка скаржника доводить належне виконання ним батьківських обов`язків з участі в утриманні неповнолітніх дітей.

Стягувач- ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, у якій просила суд розглянути справу за її відсутності та відмовити у задоволенні скарги у повному обсязі.

Державний виконавець Запорізького відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Мантула В.М., у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, у якій просила суд розглянути справу за її відсутності, зі скаргою не погодилась, заявлені вимоги вважала безпідставними.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Крім того, провести судове засідання в режимі відеоконфереції з представником заявника не виявилося можливим у зв`язку з наявними технічними проблемами.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні скарги має бути відмовлено, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 26.02.2019 р. у справі №317/4383/18 провадження №2/317/405/2019 був задоволений позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, згідно якого з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 27.12.2018 р. до досягнення найстаршою дитиною повноліття. З рішення суду вбачається, що відповідач ОСОБА_1 позов визнав у повному обсязі, просив суд його задовольнити, що також підтверджується його клопотанням, яке міститься в матеріалах справи від 26.02.2019 р., тому посилання скаржника у скарзі на те, що боржник про дане рішення суду не знав спростовується зазначеним рішенням суду та його клопотанням про визнання позову. Рішення суду набрало законної сили 29.03.2019 р.

08.02.2021 р. стягувач ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа. 10.02.2021 р. Запорізьким районним судом Запорізької області заява про видачу дубліката виконавчого листа була задоволена.

23.02.2021 р. стягувач ОСОБА_2 отримала виконавчий лист.

Відповідно до долучених державним виконавцем матеріалів виконавчого провадження, які були витребувані судом у державного виконавця, вбачається що 02.03.2021 р. ОСОБА_2 звернулася до Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) із заявою про долучення до матеріалів виконавчого провадження виконавчого листа №317/4383/18 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 27.12.2018 р. до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Постановою державного виконавця від 04.03.2021 р. було відкрито виконавче провадження №64681647.

30.04.2021 р. державним виконавцем у виконавчому провадженні №64681647 була винесена постанова про арешт коштів боржника.

Згідно розрахунку заборгованості №13698/2 від 30.04.2021 р. період нарахування заборгованості по аліментам згідно виконавчого документу державним виконавцем нараховується з грудня 2018 р. та станом на 30.04.2021 року становив 122961,79 грн.

08.07.2021 р. та18.11.2021 р. державним виконавцем у виконавчому провадженні №64681647 були винесені постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

18.11.2021 р. державним виконавцем у виконавчому провадженні №64681647 були винесені такі постанови: постанова про арешт майна боржника, постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання, постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською , пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

Крім того, 18.11.2021 р. за №35212/2 боржнику ОСОБА_1 державним виконавцем було направлено повідомлення про внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників.

З оскаржуваного скаржником розрахунку №35242/2 від 18.11.2021 р. , складеного державним виконавцем Запорізького відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Мантулою В.М., вбачається, що розрахунок заборгованості був зроблений державним виконавцем за період з грудня 2018 року по 31.10.2021 р. включно, з якого вбачається, що сума заборгованості складає 147992,75 грн.

Як вбачається із зазначеного розрахунку та матеріалів виконавчого провадження, боржником до виконавчої служби не було надано жодного доказу (квитанції) про сплату аліментів на утримання дітей за період з грудня 2018 р. по березень 2021 р.(включно), а долучені квитанції (чеки), починаючи з квітня 2021 року були враховані державним виконавцем у розрахунку заборгованості.

Як вбачається з розпоряджень, які містяться в матеріалах виконавчого провадження боржником було частково сплачено аліменти на утримання неповнолітніх дітей.

Правильність розрахунку, наданого представником скаржника 26.01.2022 р. не знайшла свого підтвердження та спростовуються матеріалами виконавчого провадження.

З відзиву, наданого стягувачем ОСОБА_2 вбачається, що за період з грудня 2018 р. по березень 2021 р. боржник не сплачував аліменти жодним чином, однак отримує дохід від оренди земельної ділянки у Товариства з обмеженою відповідальністю «БІ- ПРАЙМ-3». Крім того, ОСОБА_1 жодним чином не спілкується з дітьми, їх долею не цікавиться, не телефонує та не виявляє бажання зустрітися з ними. Зокрема, зазначила, що представник боржника (скаржника) у скарзі вдається до трактування норм права на власний розсуд, а посилання його на те, що стягнення аліментів в розмірі 1/2 частини доходів ставить боржника в критичне фінансове становище, оскільки сплата аліментів на дітей і стягнення заборгованості за місцем роботи становить 100% від доходів є необгрунтованими, безпідставними та не знаходить підтвердження.

Згідно ч.1 ст.194 Сімейного кодексу України, аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за десять років, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання.

Положення ч.1 ст.194 Сімейного кодексу України, які застосовані державним виконавцем, що перебачають стягнення аліментів за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за десять років, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання, набрало чинності з 28.08.2018 року згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» від 03.07.2018 року.

Суд критично оцінює розписку ОСОБА_1 , на яку він посилається у скарзі, про те, що він зобов`язується виплачувати грошові кошти на трьох дітей в розмірі по 1000,00 грн. на кожну дитину з 25.10.2020 р., тому що до цього часу у їхніх стосунках було все добре. Усі твердження не знайшли свого підтвердження при розгляді скарги, адже відсутні будь- які докази того, що до зазначеного часу боржник та стягувач проживали однією сім`єю, адже шлюб між ними був розірваний 06.11.2011 року, що підтверджується рішенням Запорізького районного суду Запорізької області у справі №2-1910/2011 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Згідно довідки про склад сім`ї №009538 від 12.12.2018 р., виданої виконавчим комітетом Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, яка міститься в матеріалах цивільної справи №317/4383/18 №2/317/1562/2018 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, вбачається, ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_1 та разом із нею зареєстровані та проживають її діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відомості про проживання боржника ОСОБА_1 разом із ОСОБА_1 у зазначеній довідці відсутні.

Крім того, як вбачається з копії трудової книжки серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 весь період часу з 05.09.2018 року по 24.07.2020 року працював водієм на різних підприємствах. Не працював лише з 25.07.2020 р. по 27.01.2021 р. З 14.05.2021 р. ОСОБА_2 працює водієм у Комунальному підприємстві «Київтранс» Автобусний парк №8 водієм.

Згідно звіту про здійснення відрахування та виплати наданого Комунальним підприємством «Київтранс» Автобусним парком №8 з заробітної плати ОСОБА_1 з липня 2021 р. по жовтень 2021 р. було утримано 50 відсотків стягнення (за кожний місяць).

Згідно довідки №204 від 30.11.2021 р., виданої Комунальним підприємством «Київтранс» Автобусним парком №8 з ОСОБА_1 за період з липня 2021 р. по жовтень 2021 р. було нараховано 40123,02 грн. заробітної плати, а утримано і перераховано по виконавчому листу 16395,76 грн., що спростовує викладені факти боржником у скарзі, що сплата аліментів і стягнення заборгованості за місцем роботи становить 100% від доходів.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно зі ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З огляду на вищевикладене судом встановлено, що в діях державного виконавця Запорізького відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Мантули Вікторії Миколаївни, дії є законними, оскільки викладені обставини у скарзі спростовуються матеріалами виконавчого провадження, наданими державним виконавцем, а розрахунок заборгованості від 18.11.2021 р. є законним, тому суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні скарги, як безпідставної.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 58 Конституції України, ст.ст. 71, 74 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 247, 258-260, 447-452 ЦПК України, ч.1 ст.194 Сімейного кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги боржника ОСОБА_1 на дії державного виконавця Запорізького відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Мантули Вікторії Миколаївни, заінтересована особа (стягувач): ОСОБА_2 , відмовити у повному обсязі.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів.

Дата складення повного судового рішення 26.01.2022 року.

Суддя: О.М. Ачкасов