КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2022 року місто Київ.

Справа 361/5965/20

Апеляційне провадження № 22-ц/824/3625/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Судді-доповідача: Желепи О.В.,

суддів: Кравець В.А., Мазурик О.Ф.

за участю помічника судді, який за дорученням головуючого здійснює повноваження секретаря судового засідання Гордійчук Ж.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 грудня 2021 року ( у складі судді Радзівіл А.Г., інформація про дату складення повного тексту ухвали відсутня) про витребування доказів

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Броварська районна нотаріальна контора Київської області, ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним,-

в с т а н о в и в :

04 вересня 2020 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом до ОСОБА_3 , в якому просив визнати заповіт складений ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 , посвідчений 11 травня 2018 року приватним нотаріусом Іваненком О.В.

Позивач свій позов обґрунтував тим, що ОСОБА_4 заповідала йому земельну ділянку розміром 0,8112 га, яка розташована на території Княжицької сільської ради Броварського району Київської області, яка належала їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 316730 зареєстрований за № 96 від 16.12.2005 року, кадастровий номер земельної ділянки :04:013:0055 (копія державного акту додається). Заповіт посвідчено 12.05.2006 р. приватним нотаріусом Бурлакою О.В. та зареєстровано в Спадковому реєстрі 12.05.2006 р. за № 39689329 (копія заповіту та Витягу про реєстрацію додається). Після смерті ОСОБА_4 він звернувся до Броварської районної державної контори із заявою про прийняття спадщини на земельну ділянку за заповітом. На свою заяву 07 серпня 2020 р. він отримав лист завідуючої Броварської районної державної контори Юхта Л.М. № 2508/0214, із якого дізнався, що ОСОБА_3 прийняла спадщину після померлої ОСОБА_4 за заповітом посвідченим 11.05.2018 р. за № 917, приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Іваненком О.В., згідно якого ОСОБА_4 заповідала їй все своє майно.

Позивач зазначив, що вважає заповіт складений ОСОБА_4 на ім`я ОСОБА_3 , який був посвідчений 11 травня 2018 р. приватним нотаріусом Іваненком О.В., недійсним, оскільки на час складання заповіту 11 травня 2018 року ОСОБА_4 знаходилась у важкому стані пов`язаному із чисельними хворобами, які спричинили провали пам`яті, не сприйняття дійсних подій, не усвідомлення дійсних обставин та вчинених дій. У ОСОБА_4 ще задовго до дня посвідчення заповіту на користь ОСОБА_3 , спостерігався процес психічного розладу, провали пам`яті та втрата орієнтації, що засвідчують сусіди та свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , які разом із позивачем були присутні при його спілкуваннях з ОСОБА_4 . Особливо це проявилось під час спілкуванні з ОСОБА_4 22 серпня 2017 року, при якому були присутні ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 та ОСОБА_7 . В цей раз ОСОБА_4 знаходилась в явно хворобливому стані. Вона не впізнавала осіб, з якими зустрічалась багато разів, бурмотіла щось сама до себе. Не пам`ятала обставин, не орієнтувалась у часі, погано розуміла звернення та слова, постійно перепитувала, погано розуміючи зміст розмови, не могла зрозуміти сказане, навіть після неодноразових пояснень та роз`яснень та прочитання документів, зокрема написаних самою ОСОБА_4 . Це спілкування зайняло багато часу та свідчило про значні проблеми з пам`яттю та психічні розлади, які призводили до того, що громадянка ОСОБА_4 погано усвідомлювала дійсні обставини та свої дії, не могла самостійно керувати ними.

Все вищенаведене беззаперечно підтверджується також тим фактом, що невдовзі ОСОБА_4 у зв`язку із тяжкою хворобою, провалами пам`яті, психічними розладами та безпорадним станом була вивезена ОСОБА_3 до Російської Федерації, де ОСОБА_4 померла у 2019 році.

Таким чином позивач вважає, що нотаріально посвідчений заповіт, складений особою, яка через власний фізичний та психічний стан не усвідомлювала значення своїх дій.

В судовому засіданні третя особоа ОСОБА_1 заявив клопотання про витребування доказів, в якому просив: витребування у Адміністрації Державної прикордонної служби України, , що розташована за адресою 01034, місто Київ вул. Володимирська, 26 відомостей про перетин державного кордону України спадкодавцем, громадянкою України ОСОБА_4 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 та яка постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 та відповідачем ОСОБА_3 ; зобов"язати відповідача повідомити суд про дату та місце перетину Державного кордону України при вивезенні відповідачем громадянки ОСОБА_8 до Російської Федерації; витребувати у ОСОБА_3 документи, що підтверджують реєстрацію громадянки України ОСОБА_4 в Російській Федерації; витребувати у ОСОБА_3 всі медичні документи, за період починаючи з 11.05.2018 р. по день смерті громадянки України ОСОБА_4 , що народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 та яка постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 , що стосуються її лікування та обстеженн; зобов`язати ОСОБА_3 надати всю інформацію за період з 11.05.2018 р по день смерті громадянки України ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , про лікарів, до яких вона зверталась за допомогою та перелік всіх медичних послуг та обстежень, що були надані їй за цей період.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 грудня 2021 року в задоволенні клопотання третьої особи ОСОБА_1 про витребування доказів, а саме з Адміністрації Державної прикордонної служби України відомостей про перетин державного кордону України спадкодавцем, громадянкою України ОСОБА_4 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 та яка постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 та відповідачем ОСОБА_3 ; зобов`язання відповідача повідомити суд про дату та місце перетину Державного кордону України при вивезенні відповідачем громадянки ОСОБА_8 до Російської Федерації; витребування у ОСОБА_3 документів, що підтверджують реєстрацію громадянки України ОСОБА_4 в Російській Федерації; витребування у ОСОБА_3 всіх медичних документів, за період починаючи з 11.05.2018 р. по день смерті громадянки України ОСОБА_4 , що народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 та яка постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 , що стосуються її лікування та обстеження; зобов`язання ОСОБА_3 надати всю інформацію за період з 11.05.2018 р по день смерті громадянки України ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , про лікарів, до яких вона зверталась за допомогою та перелік всіх медичних послуг та обстежень, що були надані їй за цей період - відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, 16.12.2021 року ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою направити справу для подальшого розгляду до суду першої інстанції. Вважає, що ухвала не відповідає фактичним матеріалам справи, порушує норми матеріального та процесуального права, порушує законні права учасників спору. Відмова у клопотаннях про витребуванні доказів у справі та невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи перешкоджає подальшому повному та всебічному розгляду справи, є грубим порушенням ст. 12, 84 ЦПК України та Гарантованих Конституцією України прав учасників справи на справедливий та неупереджений розгляд справи.

Вказує, що відмова у задоволенні клопотання про витребування інформації про дату вивезення відповідачем спадкодавця ОСОБА_8 до Російської Федерації та приховування цієї інформації відповідачем за умови заборони отримання цих доказів іншим способом відповідно до вимог чинного законодавства України не тільки перешкоджає подальшому повному та всебічному розгляду справи, а приводить до неможливості повного та всебічного розгляду справи бо це є базовим доказом, без якого неможливо відновити всі обставини та події пов`язані із спірним заповітом від 11.05.2018 р..

Звертає увагу на те, що відповідачу вдалось приховати від учасників справи та суду абсолютно всю інформацію про стан здоров`я та обставини смерті ОСОБА_8 , яка має бути у відповідача та навіть ту яку суд витребував своєю ухвалою від 15.09.2021 року. Відповідач не тільки сам не надає ці докази у справі та інформацію, які є у нього, але й навмисно приховує та спотворює їх, а також навмисно приховує та спотворює будь-яку правдиву інформацію по справі. Чим грубо порушує норми ЦПК, намагається ввести суд в оману та перешкоджає правосуддю.

26 січня 2023 року ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_3 подав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, обґрунтовуючи його тим, що відповідач та його представник не згодні з твердженнями апелянта, викладеними в апеляційній скарзі, вважаємо, що Броварський міськрайонний суд Київської області всебічно розглянув дане клопотання та постановив вірну по суті ухвалу. Таким чином, просить суд залишити ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 грудня 2021 року без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та позивач ОСОБА_2 підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_9 заперечував проти задоволені апеляційної скарги, просив ухвалу суду залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Вислухавши доповідь судді, пояснення учасників справи, дослідивши надані матеріали, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про витребування доказів та зобов`язання відповідача надати медичну документацію, суд першої інстанції виходив з того, що докази про перетин кордону України та місце реєстрації особи в РФ не мають правового значення для вирішення спору з огляду на підставу заявленого позову, а в частині клопотання про зобов`язання відповідача надати медичну документацію, суд виходив з пояснень представника відповідача про відсутність такої документації у відповідача .

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 84 ЦПК України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 84 ЦПК України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Звертаючись до суду з позовом, позивач посилався на те, що оспорюваний заповіт є недійсним, оскільки волевиявлення спадкодавця на час складання заповіту не було вільним, не відповідало її внутрішній волі, внаслідок захворювання.

ОСОБА_1 подаючи клопотання про витребування доказів, просив: витребувати у Адміністрації Державної прикордонної служби України, , що розташована за адресою 01034, місто Київ вул. Володимирська, 26 відомостей про перетин державного кордону України спадкодавцем, громадянкою України ОСОБА_4 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 та яка постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 та відповідачем ОСОБА_3 ;

зобов"язати відповідача повідомити суд про дату та місце перетину Державного кордону України при вивезенні відповідачем громадянки ОСОБА_8 до Російської Федерації; витребувати у ОСОБА_3 документи, що підтверджують реєстрацію громадянки України ОСОБА_4 в Російській Федерації;

витребувати у ОСОБА_3 всі медичні документи, за період починаючи з 11.05.2018 р. по день смерті громадянки України ОСОБА_4 , що народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 та яка постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 , що стосуються її лікування та обстеженн; зобов`язати ОСОБА_3 надати всю інформацію за період з 11.05.2018 р по день смерті громадянки України ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , про лікарів, до яких вона зверталась за допомогою та перелік всіх медичних послуг та обстежень, що були надані їй за цей період.

Клопотання обґрунтоване тим, що самостійно надати будь-які документальні докази про стан здоров`я ОСОБА_8 може лише відповідач, яка вивозила ОСОБА_8 до Росії та забезпечувала її догляд, бо інші родичі ОСОБА_8 або близькі люди в Росії невідомі, а самостійно обслуговувати себе вона не мала можливості навіть вдома. Третя особа вважала, що інформація про реєстрацію громадянки України ОСОБА_8 в Російській Федерації має правове значення для подальшого розгляду справи, а також отримання висновків про стан її здоров`я .

Відповідно до частини першої статті 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Згідно з частиною другою статті 1257 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 16 постанови від 06 листопада 2009 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", правила статті 225 ЦК України поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо).

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини що підтверджують заявлені вимоги або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до уваги докази, що не стосуються предмету доказування.

Таким чином, зважаючи на те, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а оспорюваний правочин був посвідчений 11 травня 2018 року, доказуванню підлягає стан здоров`я ОСОБА_8 (можливість усвідомлювати нею свої дії та керувати ними) під час складання заповіту в травні 2018 року. Тому суд дійшов вірного висновку, що з урахуванням предмету та підстав позову, документи про час перетину кордону України, а також документи реєстрації місця проживання особи за кордоном після складання нею заповіту, не можуть мати правового значення для вирішення спору з заявлених в позові підстав. Також суд вірно не задовольнив клопотання в частині зобов`язання відповідача надати медичну документацію, щодо стану здоров`я ОСОБА_8 з огляду на те, що суду не було надано доказів , що така документація наявна у відповідача. Суд вірно врахував пояснення представника відповідача , що його клієнт має лише кардіограму ОСОБА_8 , а іншої медичної документації не має, так як ОСОБА_8 не перебувала в Росії в медичних закладах.

Районний суд вірно виходив з того, що суд може витребувати докази, які наявні у фізичної або юридичної особи, а не зобов`язувати збирати докази іншу сторону судового процесу.

Апеляційна скарга за своїм змістом є повторенням самого клопотання про витребування доказів, аргументи якої знайшли належну оцінку в ухвалі суду першої інстанції. Доводів на спростування висновків суду, апеляційна скарга не містить.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права.

За таких підстав, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 грудня 2021 року залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 грудня 2021 року про витребування доказівзалишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 02 лютого 2022 року.

Головуючий О.В. Желепа

Судді: В.А. Кравець

О.Ф. Мазурик