ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/627/20
Провадження № 6/210/15/22
У Х В А Л А

іменем України

"03" лютого 2022 р.

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Чайкіної О.В., за участі секретаря судового засідання Перог Р.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 про заміну сторони правонаступником у цивільній справі № 210/627/20 за позовомОСОБА_3 до Приватного підприємства «ВОСХОД» про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я,-

ВСТАНОВИВ:

В провадження судді 27 січня 2022 року надійшла вищевказана заява. В обґрунтування заяви, заявник зазначає, що Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу 22 травня 2020 року була розглянута цивільна справа № 210/627/20 за позовом чоловіка заявника ОСОБА_3 до Приватного підприємства «ВОСХОД» про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я. Вказане рішення суду по теперішній час не виконано - виконавчий лист не отримувався та не пред`являвся до виконання. Зазначила, що вона є єдиною спадкоємнею за законом після смерті чоловіка - ОСОБА_3 . Тому, просить суд про заміну сторони її правонаступником, а саме визнати правонаступником померлого ОСОБА_3 в цивільній справі №210/627/20 його дружину - ОСОБА_2 .

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу від 27.01.2022 року судом призначено судове засідання щодо розгляду питання про заміну сторони її правонаступником.

В судове засідання сторони не з`явилися, про день та час розгляду заяви були повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне заяву задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22 травня 2020 року рішенням Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області позовні вимоги ОСОБА_3 до Приватного підприємства «ВОСХОД» про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я задоволені частково. Стягнуто з Приватного підприємства «ВОСХОД» на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування моральної шкоди, внаслідок ушкодження здоров`я 35000,00 /тридцять п`ять тисяч/ гривень, без урахування податку з доходів фізичних осіб (а.с.74-75).

Вказане рішення оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 13 серпня 2020 року апеляційну скаргу відповідача ПП «ВОСХОД» залишено без задоволення. Рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.05.2020 року залишено без змін (а.с. 103-104).

Судом встановлено, що позивач по справі ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданий 07 серпня 2020 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с.102).

Відповідно до Довідки, виданої завідувачем Четвертої криворізької державної нотаріальної контори Артеменко Л.М., ОСОБА_2 є єдиною спадкоємницею за законом після смерті позивача - ОСОБА_3 .

Так, протягом усього розвитку цивільного процесу у справі, в тому числі процесі виконання рішення, можуть виникати обставини, за яких відбувається вибуття якоїсь із сторін. Таке вибуття буває двох видів: із можливістю правонаступництва і без такої.

Правонаступництво на стадії виконання - це перехід процесуальних прав та обов`язків у виконавчому провадженні від правопопередника (сторони, яка вибула із виконавчого провадження) до правонаступника (особи, яка замінює стягувача або боржника) в силу правонаступництва в матеріальних відносинах, які виступають предметом виконання.

Таким чином, підставою для правонаступництва у виконавчому провадженні є правонаступництво у матеріально-правових відносинах (смерть фізичної особи, яка була стороною у правовідносинах, в яких допускається правонаступництво, реорганізація юридичної особи, заміна кредитора чи боржника у зобов`язанні: уступка вимоги, перевід боргу; та інші форми переходу прав та обов`язків від однієї особи до іншої).

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі № 2-3627/09 (провадження № 61-16520сво18) зазначено, що «підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах. Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин. Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження». Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин».

Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Згідно статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно з частини 5 статті 442 ЦПК України, положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувана у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Виходячи із змісту цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

При вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні суд перевіряє наявність правонаступництва у матеріальних відносинах.

Відповідно до частини першої статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач та відповідач.

У частині першій, другій статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» вказано, що сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Тлумачення вказаних норм права свідчить, що після видачі виконавчого документа процесуальний статус позивача у правовідносинах, пов`язаних із примусовим виконанням судового рішення, змінюється на стягувача.

Питання заміни сторони в справі (позивача або відповідача) та третьої особи її правонаступником врегульоване положеннями статті 55 ЦПК України. Заміна ж стягувача у виконавчому провадженні або виконавчому листі передбачена статтею 442 ЦПК України.

Аналіз змісту заяви ОСОБА_2 свідчить, що заявник просить замінити саме стягувача з посиланням на положення статті 442 ЦПК України, що не суперечить чинному процесуальному законодавству.

Європейський суд з прав людини вказав, що внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (SHISHKOV v. RUSSIA, № 26746/05, § 110, ЄСПЛ, від 20 лютого 2014 року).

Так положеннями статті 55 ЦПК України передбачено, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

За змістом статей 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Тобто, від спадкодавця до спадкоємців переходять як права, так і обов`язки.

Крім того, згідно з частиною 3 статті 1230 ЦК України до спадкоємця переходить право на відшкодування моральної шкоди, яке було присуджено судом спадкодавцеві за його життя.

Таким чином, у разі смерті фізичної особи, яка є стягувачем у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, права померлої особи переходять до іншої особи - її спадкоємця. Тобто відбувається заміна стягувача у зобов`язанні. Відтак, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Відповідно до частини 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутись до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Аналогічна правова позиція висловлена у Постанові Верховного Суду України від 20.11.2013 року (справа № 6-122цс13), виходячи із змісту статей 512, 514,ЦК України, ст.378 ЦПК України, с.8 Закону України «Про виконавче провадження», заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) та й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгулу судом заяви про заміну стягувача.

Пунктом 2.13 Інструкції з організації примусового виконання рішень передбачено, що в разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження (у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, а також в інших випадках заміни сторони у виконавчому провадженні), якщо правовідносини допускають правонаступництво, державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником. На підставі постановленої судом ухвали, державний виконавець своєю постановою, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, замінює назву сторони виконавчого провадження. Ухвала суду та постанова державного виконавця долучаються до виконавчого документа при його направленні за належністю або поверненні його стягувачу чи до суду.

Вирішуючи питання про заміну сторони виконавчого провадження, слід дійти висновку про те, що заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником має відбуватись не лише у відкритому виконавчому провадженні, тому що процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувана або боржника іншою особою у зв`язку з вибуттям попередника після ухвалення щодо нього судового рішення і заміни його правонаступником, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва, в тому числі й у виконавчому провадженні, є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Питання процесуального правонаступництва у всіх випадках вирішується судом, який при вирішенні цього питання повинен дослідити по суті обставини правонаступництва та не може обмежитися встановленням формальних умов застосування відповідного припису.

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_3 , останньому присуджено стягнення моральної шкоди з Приватного підприємства «ВОСХОД» про відшкодування моральної шкоди від ушкодження здоров`я, та відповідно до ч. 3 ст. 1230 ЦК України присуджена судом грошова компенсація, з урахуванням постанови апеляційного суду, входить до складу спадщини.

Також матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_2 являється єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 .

Таким чином судом встановлено наявність правонаступництва у матеріальних відносинах, а підстави для відмови у процесуальному правонаступництві - відсутні.

З огляду на вищевказане, суд приходить до висновку про доведеність заявником своїх прав на вимогу щодо заміни сторони правонаступником у цивільній справі № 210/627/20 за позовомОСОБА_3 до Приватного підприємства «ВОСХОД» про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я.

На підставі викладеного, керуючись ст. 512 ЦК України, ст.ст. 259-261, 353-354, 442 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 про заміну сторони правонаступником у цивільній справі № 210/627/20 за позовомОСОБА_3 до Приватного підприємства «ВОСХОД» про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я - задовольнити.

Замінити сторону у виконавчому провадженні - стягувача по судовій справі № 210/627/20 Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за позовомОСОБА_3 до Приватного підприємства «ВОСХОД» про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області або безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області в порядку, передбаченому ст. 355 ЦПК України, протягом 15-ти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала складена 03 лютого 2022 року.

Суддя: О. В. Чайкіна