Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" лютого 2022 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Литвиненко Н. В., за участю секретаря судового засідання Глазістової К.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Маріуполі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ (виділ) в натурі частки майна, яке є об`єктом спільної часткової власності,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2021 року позивач звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що вона є власником 7/14 (1/2) частини будинку АДРЕСА_1 . Належна їй частина складається з житлового будинку літ. А-1, нежитлової прибудови літ. А2-1, літньої кухні літ.Е-1, сараю літ.К-1, навісу літ. Л-1, убиральні літ.З-1, огорожі №1,4, воріт №5. Також право власності частини вказаного будинку зареєстроване за відповідачем. Згідно висновку експертного дослідження №38 будівельно-технічної експертизи від 11.09.2020 року щодо технічної можливості виділу в натурі частини 1/2 частини домоволодіння АДРЕСА_1 , враховуючи конструктивну особливість будівель. На теперішній час у позивача виникла необхідність у виділенні в натурі 7/14 часток зі спільної часткової власності на частину житлового будинку, який розташований в АДРЕСА_1 як окремий об`єкт нерухомого майна згідно із висновком експертного дослідження щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна, а також припинити право спільної часткової власності.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Теліус Д.В. надала суду заяву, в якій просила розгляд справи здійснювати за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 надала суду заяву, в якій просив розгляд справи провести за його відсутності, повністю визнав позовні вимоги та не заперечував проти ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог.

Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Виходячи зі змісту загальних засад регулювання права власності, що встановлені статтею 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Норми статей 317, 319 ЦК України передбачають, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником 7/14 (1/2) частини будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно МКП «Маріупольське бюро технічної інвентаризації» від 16.10.2003 року, договором дарування від 04.03.2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Макаревич В.Г., зареєстрованого в реєстрі за № 534, рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22 червня 2021 року.

Іншим співвласником житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 11.10.2021 року.

До 7/14 (1/2) частини, які знаходяться у користуванні позивача, входять наступні споруди: житловий будинок літ. А-1, нежитлова прибудова літ. А2-1, літня кухня літ.Е-1, сарай літ.К-1, навіс літ. Л-1, убиральня літ.З-1, огорожі №1,4, ворота №5.

Відповідно до висновку експертного будівельно-технічного дослідження від 18 вересня 2020 року, проведеної судовим експертом Спиридоновим В.А., виділ в натурі 1/2 ідеальних часток, яка складається з житлового будинку літ. А-1, нежитлової прибудови літ. А2-1, літньої кухні літ.Е-1, сараю літ.К-1, навісу літ. Л-1, убиральні літ.З-1, огорожі №1,4, воріт №5 по АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , в натурі можливий.

Статтею 355 ЦК України передбачено, що майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Згідно з нормами ч. 1 ст.356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до вимог ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Таким чином, з моменту набуття позивачем та відповідачем права спільної часткової власності на нежитлову будівлю, сторони мають право лише за взаємною згодою володіти та користуються спільним майном, і за жодних правових підстав не мають права вчиняти дій, які б не були узгоджені обома співвласниками.

Тому, актами цивільного законодавства України надано право співвласникам на поділ та виділ майна, що є у їх спільній частковій власності.

Частиною 1 ст. 364 ЦК України встановлено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України у постанові № 7 від 04.10.1991 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру).

Таким чином, як випливає з приписів вищенаведених статей 358 та 364 ЦК України, виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності не є правом, що самостійно реалізується особою, яка бажає виділу, а має здійснюватися на підставі укладеного між усіма співвласниками договору.

У справі № 6-12цс13, а саме в постанові від 03 квітня 2013 року, Верховний Суд України дійшов наступних висновків щодо виділу частки із майна, що є у спільній частковій власності. Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст.183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Згідно з ч. 3 ст.364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

За таких обставин суд, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.4, 5, 76, 77, 79, 80, 83, 95, 223, 259, 263-265, 268, 273, 280-282 ЦПК України, ст.ст.355-358, 364 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ (виділ) в натурі частки майна, яке є об`єктом спільної часткової власності задовольнити.

Здійснити виділ у натурі як окремий об`єкт нерухомого майна 7/14 частки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , із спільної часткової власності на житловий будинок із господарськими будівлями, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , що складають: будова літ. А-1 (житловий будинок), будова літ. А2-1 (нежитлова прибудова), будова літ.Е-1 (літня кухня), будова літ.К-1 (сарай), будова літ. Л-1 (навіс), будова літ.З-1 (убиральня), будова літ. №1,4 (огорожа), будова літ. №5 (ворота), загальною площею 65,2 кв м, житловою 45,2 кв м, допоміжною 20,0 кв м, згідно із висновком експертного дослідження щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 на житловий будинок із господарськими будівлями, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку з виділенням частки в натурі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законно сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, повністю або частково безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Суддя: Н. В. Литвиненко