01.02.2022 Єдиний унікальний № 371/837/21
Миронівський районний суд Київської області
Провадження № 2/371/312/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

01 лютого 2022 року м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Поліщука А.С.,

при секретарі Овчаренко В.С.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 про стягнення виплаченого страхового відшкодування,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача Піщанський О.В. 18 серпня 2021 року звернувся до Миронівського районного суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення виплаченого страхового відшкодування. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 25 травня 2019 року о 11 годині 07 хвилин у м. Біла Церква, вул. Павлюченко, 14, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Opel» державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням громадянина ОСОБА_1 . Під час цієї пригоди були завдані механічні пошкодження автомобілю марки «Volkswagen» державний номерний знак НОМЕР_2 .

На момент, коли матеріальна шкода була спричинена, діяв договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-0199-2700/19-546 від 01 лютого 2019 року, укладеного Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» щодо автомобіля марки «Volkswagen» державний номерний знак НОМЕР_2 , згідно з яким Позивач прийняв на себе зобов`язання по відшкодуванню матеріальної шкоди заподіяної страхувальнику вищенаведеному транспортному засобу.

Згідно з Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 липня 2019 року, яка набрала законної сили, відповідач був визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна).

Страхувальник за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-0199-2700/19-546 від 01 лютого 2019 року звернувся до Позивача з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування.

Заяву було розглянуто, та на підставі: акту огляду транспортного засобу від 02 серпня 2019 року; акту огляду транспортного засобу від 10 вересня 2019 року; ремонтної калькуляції № СТОКА-9419 від 10 вересня 2019 року; акту наданих послуг № 307 від 11 листопада 2019 року; страхового акту № СТОКА-9419 від 19 листопада 2019 року; розрахунку суми страхового відшкодування від 19 листопада 2019 року.

Позивач, відповідно до умов договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0199-2700/19-546 від 01 лютого 2019 року виплатив страхове відшкодування за пошкоджений автомобіль марки «Volkswagen» державний номерний знак НОМЕР_2 в розмірі 30327,52 грн.

Позивачем було отримано інформацію, що цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» за полісом №АМ/5425180, який покрив суму збитків суму збитків позивача в розмірі 18705,74 грн.

Крім того, відповідач самостійно сплатив позивачу 1000,00 грн. відшкодування франшизи.

Таким чином, в межах ліміту, а також з урахуванням зносу ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» за полісом №АМ/5425180 було виплачене страхове відшкодування на користь позивача в розмірі 18705,74 грн.

Сума виплати страхового відшкодування, яке повинен сплатити відповідач позивачу складає: 30327,52 грн. - 18705,74 грн.; - 1000 грн. = 10621,78 грн.

Як вбачається з поштових довідок ф. 20, позивачу поштові листи не вручено під час доставки у зв`язку з тим, що адресат відмовився від отримання, оскільки ухвала про відкриття спрощеного провадження, копія позовної заяви з додатками відповідачу направлялося двічі. Відповідач не вжив заходів, щодо отримання вищезазначених листів, а також в установлений судом строк письмовий відзив проти позову з посиланням на докази, якими він обґрунтовується, до суду не надав.

Від сторін до суду не надійшли заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше.

Частиною 8 ст. 279 ЦПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Згідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

25 травня 2019 року о 11 годині 07 хвилин у м. Біла Церква, вул. Павлюченко, 14, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Opel» державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням громадянина ОСОБА_1 . Під час цієї пригоди були завдані механічні пошкодження автомобілю марки «Volkswagen» державний номерний знак НОМЕР_2 .

На момент, коли матеріальна шкода була спричинена, діяв договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-0199-2700/19-546 від 01 лютого 2019 року, укладеного Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» щодо автомобіля марки «Volkswagen» державний номерний знак НОМЕР_2 , згідно з яким Позивач прийняв на себе зобов`язання по відшкодуванню матеріальної шкоди заподіяної страхувальнику вищенаведеному транспортному засобу.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 липня 2019 року, яка набрала законної сили, відповідач був визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу 340 грн. (а.с. 6).

Позивач, відповідно до умов договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0199-2700/19-546 від 01 лютого 2019 року виплатив страхове відшкодування за пошкоджений автомобіль марки «Volkswagen» державний номерний знак НОМЕР_2 в розмірі 30327,52 грн.

Позивачем було отримано інформацію, що цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» за полісом №АМ/5425180, який покрив суму збитків суму збитків позивача в розмірі 18705,74 грн.

Крім того, відповідач самостійно сплатив позивачу 1000 грн. відшкодування франшизи (а.с. 34).

За полісом ТДВ «Ю.Ес.АЙ» за полісом № АМ/5425180 було виплачене страхове відшкодування на користь позивача в розмірі 18705,74 грн.

Відповідно до ст. 1994 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:

1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;

2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;

3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно ч. ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до пункту 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна на у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За ст. 9 п. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов`язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування в межах ліміту відповідальності страховика.

За ст. 22 п. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті | дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

За ст. 36 п. 4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що твердження представника позивача викладені в позовній заяві є достовірними, а обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог є обгунтованими та підтвердженими належними доказами, а тому суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача суми виплаченого страхового відшкодування в розмірі 10621,78 грн.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2270,00 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом.

Враховуючи вищевикладене, керуючись Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», 10, 11,76-84, 141 , 209, 258, 259, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, cуд

В И Р І Ш И В :

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група», , 03038, м. Київ, вул. Федорова Івана, 32, літ. А, п/р НОМЕР_3 в АТ «Укргазбанк», МФО 320478, виплачене відшкодування в розмірі 10621,78 грн. (десять тисяч шістсот двадцять одну гривню сімдесят вісім копійок) та сплачений судовий збір в розмірі 2270 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень), а всього 12891,78 грн. (дванадцять тисяч вісімсот дев`яносто одну гривню сімдесят вісім копійок).

3.Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин.

4. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

5. На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Миронівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

6. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Суддя підпис А.С. Поліщук

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ

Суддя А.С. Поліщук