РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2022 року смт Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Бочарова А.І.

при секретарі Сірман Г.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Овідіополь цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2 ,

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Горецька Валентина Миколаївна

про зміну умов договору, -

ВСТАНОВИВ:

06.12.2019 року до Приморського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про зміну умов договору, в якій просив змінити розмір аліментів, встановлених договором про сплату аліментів, посилаючись на зміну його матеріального становища, а також просив змінити спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від доходу. Судові витрати просив стягнути з відповідача.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 10.12.2020 року справу було направлено для розгляду за підсудністю до Овідіопольського районного суду Одеської області.

В обґрунтуванні своїх вимог позивач зазначив, що на момент укладення договору про сплату аліментів позивач був працевлаштований. Станом на сьогодні він звільнений з роботи та є пенсіонером, тому не має можливості сплачувати аліменти в розмірі, передбаченим договором. У зв`язку з чим просить змінити умови договору за п. 1.3 «про сплату аліментів на дітей» від 31 травня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, Горецькою В.М. , з стягнення щомісячно аліментів в розмірі еквівалентному 200 (двомстам) доларам США на стягнення щомісячно аліментів у розмірі єдиної частки від пенсії позивача на утримання двох малолітніх дітей.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, надіслала на адресу суду клопотання, в якому просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.

Третя особа в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суду не повідомила.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог має бути відмовлено з наступних підстав.

Відповідно ст. 192 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З системного аналізу норм СК України, якими визначені питання, що мають враховуватися при визначені розміру аліментів, їх зміні та інше (ст.ст. 182, 192 СК України) вбачається, що в разі вимоги позивача про зміну розміру аліментів у вигляді їх зменшення, останній має довести в суді обставини, які виникли після ухвалення попереднього рішення суду та негативно впливають на здатність сплачувати аліменти в раніше стягнутому розмірі.

Саме до такого висновку прийшов Верховний Суд України в Постанові Пленуму від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

31 травня 2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір про сплату аліментів на дітей, який було посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Горецькою В. М.

За п. 1.3-1.4 вищевказаного договору ОСОБА_1 зобов`язується сплачувати щомісяця на утримання дітей аліменти в розмірі 200 доларів США, не пізніше 25 числа поточного місяця готівкою або банківським переказом.

В обґрунтуванні своїх вимог позивач зазначив, що на момент укладення договору про сплату аліментів, позивач був працевлаштований та мав змогу сплачувати аліменти. Станом на сьогодні позивач звільнений з роботи та є пенсіонером, тому не має матеріальної можливості сплачувати аліменти у розмірі, передбаченим договором.

Натомість відповідачка у відзиві на позовну заяву зазначила, що твердження позивача є таким, що не відповідає дійсності, оскільки він на момент укладення договору про сплату аліментів вже був пенсіонером. Відповідачка з поміж іншого посилається на те, що фактично зміни матеріального стану чи суттєвої зміни стану здоров`я позивача не відбулося, що жодними доказами наданими до суду не підтверджується, а тому вважає позов ОСОБА_1 безпідставним.

Суд приймає до уваги той факт, що позивач не надав жодного документального доказу того, що він взагалі був працевлаштований на момент укладення нотаріально посвідченого договору про сплату аліментів на дітей. Також не надано жодного доказу того, що позивач звільнений з роботи через стан свого здоров`я або з інших підстав.

Жодного медичного висновку щодо суттєвого погіршення стану здоров`я, яке б призвело до вимушеної втрати працездатності, - позивачем до суду також не надано.

Натомість після звернення до суду позивач продовжував платити аліменти на утримання дітей за умовами нотаріально посвідченого договору від 31.05.2018 року, що спростовує посилання ОСОБА_1 про нібито зміну його матеріального становища.

Даний факт підтверджується тим, що позивач у грудні 2019 року за грудень 2019 року, а також у червні 2020 року за січень-березень 2020 року сплатив аліменти за договором.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що позивачу у справі належить на праві приватної власності транспортні засоби (автомобіль LINCOLN TOWN CAR, 1993 року випуску, автомобіль PEUGEOT BIPPER, 2010 року випуску, MAZDA 6, 2006 року випуску). Також позивачу на праві приватної власності належить земельна ділянка, площею 0,1029 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , а також житловий будинок, загальною площею 105,2 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, суд вважає, що позивач має можливість сплачувати аліменти в тому розмірі, який передбачено умовами договору від 31 травня 2018 року, оскільки з моменту його укладення матеріальне становище позивача суттєво не змінилось. В матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, з яких вбачається, що позивач не має можливості сплачувати аліменти в розмірі, який передбачено договором від 31 травня 2018 року. А тому позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просив суд змінити умови договору за п. 1.3 «про сплату аліментів на дітей» від 31 травня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, Горецькою В.М. , з стягнення щомісячно аліментів в розмірі еквівалентному 200 (двомстам) доларам США на стягнення щомісячно аліментів у розмірі єдиної частки від пенсії позивача на утримання двох малолітніх дітей.

Тобто позивач просить змінити розмір аліментів шляхом зміни способу їх стягнення з твердої грошової суми на частку від доходу (заробітку).

Частиною першою статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного раніше, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України).

Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу їх присудження не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

Частиною 3 статті 181 СК України визначено, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 являється платником, а не одержувачем аліментів, тому відсутні правові підстави для зміни способу стягнення аліментів за його позовом. Тому дана позовна вимога ОСОБА_1 . Також не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.12, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Горецька Валентина Миколаївна про зміну умов договору - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в Одеський апеляційний суд протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Овідіопольський районний суд Одеської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або після розгляду справи апеляційним судом і прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Повний текст рішення складено 01.02.2022 року.

Суддя А.І.Бочаров