Рішення

Іменем України

24 січня 2022 року місто Чернігів

Справа №751/7960/21

Провадження №2/751/472/22

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Ченцової С. М.

секретаря судового засідання Бережнюк О. М.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 (не прибула)

представника позивача адвокат Кушнеренко Євген Юрійович (не прибув)

відповідач ТОВ «Фінансова компанія Управління активами» (не прибув)

треті особи приватний нотаріус Київського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, старший державний виконавець Новозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Гаршина Вікторія Миколаївна (не прибули)

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Управління активами», треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович та старший державний виконавець Новозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Гаршина Вікторія Миколаївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Адвокат Кушнеренко Є.Ю., в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду із позовом до ТОВ «Фінансова компанія Управління активами» про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 27 червня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем про звернення стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія Управління активами» заборгованості у розмірі 10 501 гривні.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 22.10.2021 року з додатку «Дія» позивач дізналася про відкриття виконавчого провадження №66571978 від 19.08.2021 року старшим державним виконавцем Новозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Гаршиною В.М. Жодних документів виконавчого провадження чи документів щодо підстав відкриття такого провадження позивачу не було надано. Позивач дізналася про існування виконавчого напису нотаріуса та про наявність виконавчого провадження 23.10.2021 року.

Із даної постанови вбачається, що позивач має загальну заборгованість у сумі 10 501 гривень, виконавчий напис нотаріуса вчинено на підставі договору, укладеного між позивачем та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ».

27.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 № 1172, вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 244256, за яким нотаріус пропонує звернути стягнення з позивача, саме : заборгованість у розмірі 10 501 грн 00 коп. Виконавчий напис набрав чинності з дати вчинення - 27.06.2021 року.

19.08.2021 року на підставі даного виконавчого напису старшим державним виконавцем Новозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігів Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) відкрито виконавче провадження № 66571978.

Зазначає, що на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису, приватний нотаріус не мав права керуватись розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку та вчиняти виконавчий напис на підставі кредитного договору та виписки з рахунку боржника.

Жодних кредитних договорів, які можуть бути підставою для стягнення заборгованості, ОСОБА_1 з відповідачем не було укладено. Грошові кошти від відповідача не отримувалися. Жодних претензій, вимог про сплату боргу позивач від відповідача не отримувала. Нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не було перевірено безспірності заявлених вимог. Таким чином, боргові зобов`язання, зазначені у виконавчому написі, не є безспірними.

Зважаючи на викладене, вважає що наявність таких обставин не свідчить про безспірний характер заборгованості, оскільки її розмір не був погоджений з позивачем, а тому при вчиненні виконавчого напису від 27 червня 2021 року у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича були відсутні підстави вважати безспірною заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором, а відтак вказану нотаріальну дію приватним нотаріусом вчинено без дотримання вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та п.п.3.1 п.3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року.

30.11.2021 року відповідач ТОВ «Фінансова компанія управління активами» надіслало заяву про визнання позовних вимог, клопотання про врегулювання спору за участю судді та клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, в порядку ч. 6 ст. 137 ЦПК України (а.с.38, 39, 40-40)

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі

Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 01.11.2021 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Ш. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

Судом встановлено, що 27.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. виданий виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №244256, про стягнення із ОСОБА_1 невиплачених у строк грошових коштів на користь ТОВ «Фінансова компанія Управління активами», якому на підставі Договору факторингу № 2106 від 21.06.2021 року відступлено право вимоги за кредитним договором № 3163695 від 20.01.2021 року, укладеного між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 .

Задоволено вимоги ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за період з 20.06.2021 року по 27.06.2021 року включно у розмірі 10501 гривень : 4750 гривень заборгованість за тілом кредиту; 5726 гривень заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами; 25 гривень плата за вчинення виконавчого напису (а.с.36).

19.08.2021 року, на підставі вказаного виконавчого напису нотаріуса, який має силу виконавчого документа, старшим державним виконавцем Новозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Гаршиною В.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №66571978 про стягнення із ОСОБА_1 на користь «ФК «Управління активами» заборгованості у розмірі 10501 гривень (а.с.7).

19.08.2021 року старшим державним виконавцем Новозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Гаршиною В.М. у межах виконавчого провадження ВП № 66571978 винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, постанову про стягнення виконавчого збору та постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення, на які заборонено законом, та належить боржнику ОСОБА_1 (а.с. 8, 9, 10).

ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін

Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів визначена у Главі 14 Закону України «Про нотаріат» та Главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року (далі - Порядок).

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (надалі - Перелік документів).

На момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).

Відповідно до пункту 1 Переліку документів, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів, а перевіряє доводи боржника в повному обсязі й встановлює, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Так, відповідачем не подано доказів на підтвердження отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором № 3163695 від 20.01.2021 року.

Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

Вчинення виконавчого напису, в разі порушення основного зобов`язання, здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі № 357/12818/17 (провадження № 44380св18).

Також, зі змісту виконавчого напису вбачається, що між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (ТМ MYCREDIT) укладений договір факторингу № 2106 від 21.06.2021 року. Однак, у матеріалах справи відсутні, а відповідачем не надані докази, які б підтверджували, що саме за цим договором до ТОВ «Фінансова компанія управління активами» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 3163695 від 20.06.2021 року.

Крім того, згідно виконавчого напису заборгованість за кредитним договором стягнута з позивача за період з 20.06.2021 по 27.07.2021.

Проте, матеріали справи не містять самого кредитного договору № 3163695 від 20.06.2021 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (ТМ MYCREDIT), що позбавляє суд визначити, на який період укладався даний договір.

Разом з тим, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечується частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення грошового зобов`язання, що підтверджено висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12, провадження №14-10 цс18).

Згідно виконавчого напису, заборгованість складається, у тому числі, із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 4750 гривень та заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками за користування кредитом у розмірі 5726 гривень. Однак, на підтвердження даної суми відповідачем не подано розрахунку.

Також, 26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Зазначеною постановою були внесені зміни в Перелік та доповнено його після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Відповідно до розділу 2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» нотаріус може вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор має надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі № 826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та не чинною. Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та не чинною Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

Також, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року в справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін. Крім того, ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2018 року відмовлено у задоволенні заяви представника Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року за нововиявленими обставинами. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» залишено без задоволення. Ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2018 року в справі № 826/20084/14 залишено без змін.

Відповідно до статті 124 Конституції України, статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року №23.

Тобто, на сьогоднішній день, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору.

Однак, матеріали справи не містять копії кредитного договору, з яких можливо встановити, який саме кредитний договір був наданий приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису.

Таким чином на час вчинення виконавчого напису у розпорядженні нотаріуса не було всіх необхідних документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що виконавчий напис було вчинено з порушенням вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат», а також відсутні підстави для визнання суми заборгованості за кредитним договором № 3163695 від 20.01.2021 року як безспірної, у зв`язку з чим позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

V. Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із залученням спеціалістів, експертів та проведенням експертизи, відповідно до частини 3 статті 133 ЦПК України, відносяться до витрат пов`язаних із розглядом справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Тому, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 681 гривня.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, пов`язаних з оплатою витрат професійної правничої допомоги суд дійшов наступного висновку:

Із матеріалів справи вбачається, що між позивачем ОСОБА_1 та адвокатським об`єднанням «Кушнеренко та партнери» в особі старшого партнера Кушнеренка Є.Ю. укладений договір № 139 про надання правової допомоги від 23.10.2021 року (а.с.15)

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера № 139 від 23.10.2021 року АО «Кушнеренко та партнери» позивачем проведено оплату послуг на підставі договору про надання правової допомоги № 139 від 23.10.2021 року у розмірі 2500 грн. (а.с.17).

Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на правничу допомогу адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, виваженості та розумності, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, з урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову, суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

Ураховуючи викладене, клопотання відповідача про зменшення витрат на правову допомогу, суд дійшов висновку, що відшкодування понесених витрат на правничу допомогу за розгляд справи у суді першої інстанції у розмірі 2500 грн. не відповідає вищевказаним критеріям розумності, співмірності і, зважаючи на складність цієї справи підлягає зменшенню та стягненню на користь ОСОБА_1 у розмірі 1250 гривень.

На підставі викладеного, керуючись статтями 87, 88 Закону України «Про нотаріат», статтями 13, 43, 76-81, 141, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, суд

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Управління активами», треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, старший державний виконавець Новозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Гаршина Вікторія Миколаївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 27 червня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, зареєстрований в реєстрі за № 244256 про звернення стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія Управління активами» заборгованості у розмірі 10 501 гривні.

Стягнути із ТОВ «Фінансова компанія Управління активами» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 681 гривні.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у м. Чернігові Чернігівської області повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору у розмірі 454 гривні, сплачений при поданні позову згідно квитанції № від 23.10.2021 року (призначення платежу : судовий збір за позовом ОСОБА_1 , код бюд.кл. 22030101, *;101;), та 50 відсотків судового збору у розмірі 227 гривень, сплачений при поданні позову згідно квитанції № від 23.10.2021 року (призначення платежу : судовий збір за позовом ОСОБА_1 , код бюд.кл. 22030101, *;101;).

Стягнути із ТОВ «Фінансова компанія Управління активами» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу, надану адвокатом Кушнеренко Євгеном Юрійовичем на підставі договору про надання правової допомоги від 23.10.2021 року у розмірі 1250 гривень

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_2 (місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «УМ ФАКТОРИНГ» (04060, м. Київ, вул. Ризька, 73 Г, офіс 7/1, код ЄДРПОУ )

Третя особа: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович (10008, м. Житомир, вул. Велика Бердичівська, 35)

Третя особа: Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (14027, м. Чернігів, вул. Шевченка, 118)

Суддя С. М. Ченцова