Житомирський апеляційний суд
Категорія 16 Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Галацевич О.М.,

суддів: Григорусь Н.Й., Микитюк О.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу №760/29015/19 за позовом ОСОБА_1 до Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області, Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, третя особа - ОСОБА_2 , про скасування рішення органу місцевого самоврядування, державного акту та його державної реєстрації,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ,

на рішення Житомирського районного суду Житомирської області, ухвалене 06 жовтня 2021 року суддею Зубчук І.В. у м. Житомирі, повний текст рішення складено 19 жовтня 2021 року,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд до Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області і Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру із позовом, у якому просила: визнати недійсним та скасувати розпорядження Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області від 12.07.2005 №408 щодо видачі ОСОБА_2 державного акта про право власності на земельну ділянку площею 0,1200 га; визнати недійсним і скасувати державний акт серії ЯА № 893000 від 16.05.2006 на право власності на земельну ділянку площею 0,1200 га, виданий ОСОБА_2 ; скасувати державну реєстрацію державного акта серії ЯА № 893000 від 16.05.2006 на право власності на земельну ділянку площею 0,1200 га, виданого ОСОБА_2 .

Обґрунтовувала вимоги тим, що 21.08.2006 отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 892034, виданий згідно Рішення 22 сесії 4 скликання Буківської сільської ради від 10.11.2004 кадастровий номер ділянки :02:001:0044, площа 0,1139 га, цільове призначення - для ведення садівництва; адреса земельної ділянки: АДРЕСА_1 .

Її сусід ОСОБА_2 (третя особа у справі) також отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 893000 від 16.05.2006, виданий згідно Розпорядження Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області від 12.07.2005 № 408, кадастровий номер земельної ділянки :04:000:1155, площа 0,1200 га, цільове призначення - для ведення садівництва; адреса земельної ділянки: АДРЕСА_1 .

Зазначила, що згідно даних Національної кадастрової системи, земельна ділянка ОСОБА_2 накладається на її земельну ділянку, чим порушено її право власності на землю.

ОСОБА_1 , вважає, що розпорядження Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області від 12.07.2005 № 408 "Про безплатну передачу громадянам у власність земельних ділянок, які перебувають у їх користуванні для будівництва та обслуговування жилого будинку, ведення особистого селянського господарства та садівництва на території ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Тетерівської, та Корчацької сільських рад є незаконним, оскільки винесене з порушенням норм законодавства, щодо, процедури землевідводу, та на підставі підробленого кадастрового плану, та який не має затвердженої технічної документації на землю. Також, вважає, що оскільки технічна документація не затверджена, а її складові частини є підробленими, підготовка та видача державного акта є незаконною.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 06 жовтня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове про задоволення її позовних вимог.

На її думку суд першої інстанції не надав оцінки її аргументам про порушення відповідачами процедури приватизації земельної ділянки та відсутності факту розгляду і затвердження проектної документації на землю. Відповідачі не спростували обставини, якими вона обґрунтовувала свої позовні вимоги, не надали докази, що вони дотрималися всіх умов порядку приватизації громадянами земельної ділянки, визначених законом. Також вважає, що вона правильно визначила статус ОСОБА_2 у даній справі , а висновок суду щодо залучення ОСОБА_5 до участі у справі в якості відповідача, є помилковим. Також, вважає, що судом не враховано п.п. 47 та 48 постанови Великої Палата Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі №361/4307/16-ц щодо залучення особи, права й обов`язки якої можуть бути порушені, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, а не співвідповідача.

У своїх доводах послалася також на постанови Великої Палата Верховного Суду від 17.10.2018 у справі №380/624/16-ц та Верховного Суду від 28 березня 2018 у справі № 681/1039/15-ц.

У письмових поясненнях ОСОБА_1 просила скасувати рішення суду першої інстанції, посилаючись на обставини, якими вона обґрунтовувала позовні вимоги, показання свідка ОСОБА_6 та неправильність висновків суду (т.2 а.с.138-140).

Відзиви на апеляційну скаргу не надійшли.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник апеляційну скаргу підтримали.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи інші її учасники в судове засідання не з`явились, а тому суд апеляційної інстанції розглянув справу у їх відсутність, що відповідає положенням ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши пояснення позивачки та її представника, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що розпорядженням Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області від 12.07.2005 №408 ОСОБА_2 безоплатно передано у власність земельну ділянку, яка перебуває у його користуванні, для будівництва та обслуговування жилого будинку, ведення особистого селянського господарства та садівництва на території Буківської сільської ради. У розпорядженні міститься перелік та послідовність дій, які ОСОБА_2 необхідно було вчинити перед тим як отримати державний акт на право власності на землю (т.1 а.с. 35).

16.05.2006 ОСОБА_2 отримав державний акт серії ЯА № 893000, виданий згідно вищевказаного розпорядження, на право власності на земельну ділянку кадастровий номер :04:000:1155, площа 0,1200 га, цільове призначення - для ведення садівництва, адреса земельної ділянки: АДРЕСА_1 (т.1 а.с. 16-17).

ОСОБА_1 21.08.2006 також отримала Державний акт серії ЯА №892034, виданий згідно рішення 22 сесії 4 скликання Буківської сільської ради від 10.11.2004 на право власності на земельну ділянку кадастровий номер :02:001:0044, площа 0,1139 га, цільове призначення - для ведення садівництва; адреса земельної ділянки: АДРЕСА_1 (т.1 а.с. 14-15).

З листів Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 26.09.2019 та Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» від 24.07.2019 вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:0044 має перетин із земельною ділянкою з кадастровим номером :04:000:1155 (т.1 а.с.18-22).

Згідно Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що ОСОБА_1 09.07.2015 звернулася до Житомирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області із заявою щодо факту підробки її підпису у протоколі погодження меж земельної ділянки, яка знаходиться в Житомирському районі (ч.1 ст.358 КК України) (т.1 а.с.42, 114).

Мотивуючи своє рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою не доведені підстави для визнання недійсним та скасування розпорядження Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області від 12.07.2005 №408 щодо передачі ОСОБА_2 у власність земельної ділянки та Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА №893000 від 16.05.2006, виданого на його ім`я. Зокрема суд вказав, що ОСОБА_1 не підтвердила належними і допустимими доказами обставини, якими обґрунтовувала позовні вимоги, а саме того, що оскаржене нею розпорядження винесене з порушенням норм законодавства щодо процедури землевідводу на підставі підробленого кадастрового плану та за відсутності затвердженої технічної документації на землю. Також суд вважав, що позивачка не надала доказів щодо недійсності державного акта на право власності на земельну ділянку ОСОБА_2 чи недійсності технічної документації, на основі якої він виданий. Посилаючись на те, що позовна вимога про скасування державної реєстрації Державного акта серії ЯА № 893000 від 16.05.2006, виданого на ім`я ОСОБА_2 , є похідною вимогою від попередньої, суд також відмовив у задоволенні цієї позовної вимоги ОСОБА_1 .

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до частини першої статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Третя особа у справі не є стороною у цивільному процесі.

Відповідно до статті 51 ЦПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).

Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

У відповідності до п. 4 ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо: суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Позивачкою у даній цивільній справі статус ОСОБА_2 визначено як третя особа без самостійних вимог.

Натомість, наслідком у разі задоволення позову ОСОБА_1 про скасування розпорядження, на підставі якого ОСОБА_2 передано у власність земельну ділянку, державного акта на право власності на земельну ділянку, виданого на його ім`я, та державної реєстрації цього державного акта, буде позбавлення останнього права власності на земельну ділянку, що безпосередньо впливатиме на права та інтереси останнього.

Апеляційний суд у силу своїх процесуальних повноважень, визначених статтями 367, 374 ЦПК України, не має права на залучення на стадії апеляційного розгляду до участі у справі інших осіб, як і повноважень на скасування рішення суду з направленням справи на новий судовий розгляд. Ці недоліки не можуть бути усунені при розгляді справи апеляційним судом.

З огляду на відсутність визначених процесуальним законом підстав для залучення на стадії апеляційного розгляду у якості співвідповідача ОСОБА_2 , а також те, що суд першої інстанції розглянув справу за неналежного суб`єктного складу, апеляційний суд скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове судове рішення про відмову у задоволенні позову із зазначених правових підстав, врахувавши, що правовий статус третьої особи та відповідача є різним.

Посилання ОСОБА_1 на п.п. 47 та 48 постанови Великої Палата Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 361/4307/16-ц є безпідставними з огляду на зміст вказаної постанови (п. 1.2) та те, що у даному випадку оскаржувані позивачкою розпорядження та державний акт, як і вимоги про скасування державної реєстрації державного акту, безпосередньо стосуються прав ОСОБА_2 на земельну ділянку, яка перебуває у його власності.

Тому, даний спір має вирішуватись із залученням до участі у справі в якості співвідповідача ОСОБА_2 . Тобто, позивачка не позбавлена права на судовий захист шляхом подання позову до суду, визначивши коло всіх належних відповідачів у справі.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 06 жовтня 2021 року скасувати, ухваливши нове судове рішення про відмову у задоволенні позову з інших підстав.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений 07 лютого 2022 року.