Справа № 192/1659/21
Провадження № 2/192/81/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2022 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Тітової О.О.,

за участю секретаря - Біжко Ю.М,

пр. позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Солоне Дніпропетровської області в прядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на його утримання, як непрацездатного батька, інваліда І групи, який потребує постійного стороннього регулярного догляду, в якій просить стягувати з відповідача на його користь аліменти у твердій грошовій сумі 1500 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову довічно.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він є пенсіонером, інвалідом І групи безстроково та потребує постійного стороннього регулярного догляду, отримує пенсію в розмірі 7815,30 грн. за віком. Він проживає один, однак за місцем його проживання зареєстрований відповідач. Син проживає без реєстрації за іншою адресою разом зі своєю родиною. Він - позивач сам сплачує всі комунальні послуги і через реєстрацію відповідача за його адресою не отримує субсидію. Останні чотири роки тяжко хворіє у зв`язку чим доводиться купувати багато ліків, його матеріальне становище є нужденним. Відповідач працевлаштований, працює водієм і має дохід у розмірі 6080 грн., має на праві власності нерухоме майно - кладову площею 130,8 кв.м. та земельну ділянку площею 0,3251 га. Родина відповідача складається з трьох осіб: дружини та двох малолітніх дітей, аліменти відповідач не платить, працездатний, отримує дохід, має нерухоме майно, тому вважає, що відповідач має можливість надавати допомогу у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн.

Ухвалою суду від 29 листопада 2021 року відкрито провадження у даній справі, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного провадження.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, пояснив, що позивач мешкає один, є інвалідом І групи безстроково, потребує стороннього догляду та допомоги, витрачає багато коштів на ліки, оскільки не має кінцівок, має трьох дітей: двох дочок та сина, який повністю відмовився від спілкування з батьком, однак зареєстрований за його адресою та зареєстрував свого малолітнього сина. Дружина позивача померла давно, допомагають йому лише дочки та онука, відповідач уникає спілкування з батьком. Відповідач має двох малолітніх дітей, мешкає без реєстрації з ними та їх матір`ю у гуртожитку, працює, отримує дохід, має нерухоме майно, яке здає в оренду не офіційно без укладення договору, що свідчить про те, що відповідач має добре матеріальне становище та сума у 1500 грн. не є дуже значною для нього.

Відповідач відзив на позов не подав, про слухання справи повідомлений за місцем проживання, в судове засідання не з`явився.

Відповідно до ст. 223 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають з таких підстав.

Згідно з повторним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 20 вересня 2021 року, виданим Дніпровським відділом РАЦС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), позивач - ОСОБА_2 , є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

Згідно довідки до акта огляду МСЕК серії12ААА № 638198 від 10.02.2017, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є інвалідом 1-ї групи безстроково, він потребує постійного стороннього регульованого догляду, необхідний нагляд у хірурга.

Згідно даних паспортів позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки ДПТНЗ «Солонянський професійний аграрний ліцей» №318 від 07.06.2021 ОСОБА_3 , 1985 р.н. без реєстрації проживає по договору найму жилих приміщень у гуртожитку АДРЕСА_2 та має склад сім`ї: ОСОБА_4 , - співмешканка, 1984 р.н., ОСОБА_5 - син, 2015 р.н., ОСОБА_6 , - син, 2018 р.н.

Згідно договору купівлі-продажу будівлі від 23.06.2004 ОСОБА_3 придбав будівлю кладової, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 130,8 кв.м.

Постановою суду від 10.05.2011 у адміністративній справі №2а-556/11 частково задоволено позовні вимоги відповідача ОСОБА_3 , визнано відмову голови Солонянської селищної ради Солонянського району Дніпропетровської області про відмову у розгляді заяви про зміну цільового призначення розташованої по АДРЕСА_3 земельної ділянки незаконною та протиправною, зобов`язано розглянути заяву про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною площею0,3251 га та зміни її цільового призначення.

Згідно довідки про доходи ОСОБА_3 від 29.10.2021 він працює у ФОП ОСОБА_7 на посаді водія автотранспортних засобів. За період з квітня 2021 по червень 2021 року отримував заробітну плату у розмірі 6000 грн. щомісячно, в липні 2021 року - 6158,07 грн., у серпні-вересні 2021 року - по 6080,89 грн.

Згідно довідки про доходи ОСОБА_2 від 05.10.2021 №461402, він перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області і отримує пенсію за вислугу років. За період з січня 2021 року по червень 2021 року отримував пенсію у розмірі 5772,80 грн. щомісячно, з липня по вересень 2021 року - пенсію у розмірі 7815,30 грн. щомісячно.

Згідно копії розрахункових книжок по сплаті за воду та природний газ за адресою місця проживання позивача мешкає 1 особа.

Позивачем не надано ніяких доказів щодо отримання доходу від нерухомого майна відповідачем.

Згідно із ч.1 ст.202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Відповідно до ст. 203 СК України дочка, син крім сплати аліментів зобов`язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю.

Відповідно до ст. 205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Відповідно до ст. 206 СК України у виняткових випадках, якщо мати, батько є тяжко хворими, особами з інвалідністю, а дитина (стаття 6 цього Кодексу) має достатній дохід (заробіток), суд може постановити рішення про стягнення з неї одноразово або протягом певного строку коштів на покриття витрат, пов`язаних з лікуванням та доглядом за ними.

Право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги.

Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу.

Відповідно до ст. 46 Конституції України кожному громадянину України держава має забезпечити рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження (ч.3 ст.4 вказаного Закону).

Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 1769 гривень, з 1 липня - 1854 гривні, з 1 грудня - 1934 гривні.

Пенсія позивача на час звернення до суду та даний час становить 7815,30 грн.

Заробітна плата відповідача на час звернення до суду становить 6080,89 грн.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Згідно зі ст.ст. 76, 89 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Позивачем не надано будь-яких доказів щодо отримання відповідачем більшого від розміру заробітної плати доходу, не доведена наявність можливості надавати позивачу матеріальну допомогу, враховуючи, що розмір його пенсії більший як від прожиткового мінімуму так і від заробітної плати відповідача.

Також не надано доказів на підтвердження доводів щодо відмови в призначенні субсидії з підстави реєстрації відповідача за адресою його проживання, необхідності та покупки дорогих ліків.

Позивач не позбавлений можливості пред`явити позов до всіх дітей, надавши докази наявності у них можливості надавати йому матеріальну допомогу.

Таким чином, заявлені позовні вимоги не підтверджені належними та допустимими доказами, тому суд відмовляє в позові за недоведеністю позовних вимог.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України у зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог, судові витрати компенсуються за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 4,5, 89, 141, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, ст. 202, 203, 205, 206 СК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів- відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 02.02.2022.

Позивач - ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 .

Відповідач - ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_5 .

Суддя О.О. Тітова