Справа № 390/1434/21
Провадження № 2/390/162/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"01" лютого 2022 р. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючої судді - Бойко І.А.,

при секретарі - Пікущій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кропивницький, в заочному порядку, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дорі Фінанс», третя особа: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьова Тетяна Валентинівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась в суд до відповідача з позовом про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову позивач зазначає, що після отримання постанови приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження їй стало відомо, що 12.06.2021 року приватним нотаріусом Києва-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис № 85487 про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості у розмірі 10105,60 грн. Вчинення виконавчого напису здійснено без надання нотаріусу документів на підтвердження безспірності заборгованості, оскільки позивач не укладала договорів з відповідачем. Приватним виконавцем відкрито виконавче провадження на підставі вищевказаного виконавчого напису, в рамках якого звернено стягнення на доходи позивача, тому вона просить визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача судовий збір.

В судове засідання позивач не з`явилась, від неї надійшла заява, в якій позов підтримала, просила його задовольнити та розгляд справи провести без її участі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, місце і час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань,. Правом надання відзиву на позов відповідач не скористався, клопотання про відкладення розгляду справи ним не подано, тому розгляд справи проведено без його участі.

Треті особи: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області - Грисюк О.В., приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області - Золотарьова Т.В. в судове засідання не з`явились, про дату, місце і час розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. Письмових пояснень щодо позову від них до суду не надходило.

Судом встановлено, що 12.06.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 85487, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості, за період з 04.06.2021 по 09.06.2021 року, в сумі 9105,60 грн за кредитним договором № 001/70/155141 від 17.07.2019 року, укладеним ОСОБА_1 з ТОВ «Глобал-Кредит», правонаступником всіх прав та обов`язків якого, згідно договору відступлення права вимоги № GlobalDG-1 від 05.10.2017 року, є ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 1/2 від 04.06.2021 року є ТОВ «Дорі Фінанс». Сума заборгованості за кредитом включає в себе: прострочену заборгованість за сумою кредиту - 2400 грн, прострочена заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом - 6705,60 грн. За вчинення виконавчого напису стягнуто 1000 грн і загальна сума, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 становить 10105,60 грн.

З постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 67065781 від 06.10.2021 року вбачається, що приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьовою Т.В. на підставі виконавчого напису № 85487 від 12.06.2021 року, відкрито виконавче провадження про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дорі Фінанс» заборгованості в розмірі 10105,6 грн (а.с.5).

Згідно постанов про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, та стягнення з боржника основної винагороди від 06.10.2021 року боржнику ОСОБА_1 визначено мінімальний розмір витрат у вищевказаному виконавчому провадженні у розмірі 500 грн, а також визначено розмір основної винагороди приватного виконавця в сумі 1010,56 грн, які також підлягають стягненню з боржника (а.с.6, 7).

Відповідно до ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється Законом України «Про нотаріат», Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, в редакції від 29.11.2001 року, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року з наступними змінами.

Виконавчий напис - це розпорядження нотаріального органу про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачу чи повернення майна кредитору, вчинене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії лежить факт безспірності певної заборгованості.

Згідно з ч.1 ст.88 Закону України «Про нотаріат» № 3425-XII від 02.09.1993 року, зі змінами, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Отже, виконавчий напис вчиняється нотаріусом за наявності двох умов: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем і якщо з моменту виникнення права на позасудове вирішення спору не минув строк, передбачений законом.

Частиною 1 статті 87 Закону № 3425-XII передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Згідно приписів ч.2 ст.87 Закону № 3425-XII перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктами 1.1, 1.2, 3.2, 3.5 Глави 16 «Вчинення виконавчих написів» Розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року. Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року.

Як вбачається зі змісту спірного виконавчого напису, під час його вчинення приватний нотаріус Києва-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В. керувалась ст.ст.87-91 Закону України «Про нотаріат», та Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172.

Пунктом 2 Розділу 2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються,

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Разом з цим, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Київський апеляційний адміністративний суд дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині п.1 та п.2 зазначеної постанови. Резолютивна частина постанови суду була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23.

Згідно приписів ч.2 ст.265 КАС України у разі визнання рішенням суду нормативно-правового акта протиправним та нечинним, такий нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

З огляду на викладене, до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001 року.

Висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 29 січня 2019 року, справа № 910/13233/17 та висновками Великої Палати Верховного Суду, зазначеними в постанові від 21.09.2021 року по справі № 910/10374/17.

Пунктом 1 зазначеного Переліку, в редакції від 29.11.2001 року, передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються

а) оригінал нотаріально посвідченої угоди;

б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Приватним нотаріусом при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису залишено поза увагою, що норми, які дозволяють вчиняти виконавчі написи по кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі, визнані нечинними з дня їх прийняття.

Отже, оспорюваний виконавчий напис вчинений без надання нотаріусу оригіналу нотаріально посвідченого договору, чим порушено вимоги Переліку № 1172, що є порушенням вимог ст.87 Закону «Про нотаріат».

Крім того, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду України від 5 липня 2017 року у справі № 6-887цс17, які також знайшли своє відображення в постанові Великої Палати Верховного Суду по справі № 320/8269/15-ц від 16 травня 2018 року, в якій наголошено на тому, що сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Згідно приписів ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Під час вирішення спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у зазначеному спорі, підлягають перевірці доводи сторін в повному обсязі з приводу того, чи мав на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису, боржник безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Пунктом 1 вищевказаного Переліку, в редакції станом на 29.11.2001 року, у підпункті (б) передбачено, що для одержання виконавчого напису, подаються також документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Як встановлено судом, приватним виконавцем відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання за виконавчим написом приватного нотаріуса Києва-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. № 85487 від 12.06.2021 року.

Належних, допустимих, та достовірних доказів на підтвердження наявності у позивача боргу перед відповідачем за кредитним договором № 001/70/155141 від 17.07.2019 року, на момент вчинення виконавчого напису відповідачем та пред`явлення таких доказів нотаріусу, суду не надано, тому пред`явлена до стягнення сума заборгованості не могла бути перевірена нотаріусом на предмет її безспірності.

Чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу.

Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання.

Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

Даний висновок суду відповідає позиції Верховного Суду, зазначеним в постановах від 13.10.2021 року по справі № 554/6777/17-ц, від 10.11.2021 року по справі № 758/14854/20.

Також суд зазначає, що виконавчий напис нотаріуса, виданий на проведення стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за період з 04.06.2021 року по 09.06.2021 року, яка розрахована за кредитним договором, укладеним 17.07.2019 року. У зв`язку з тим, що відповідні виписки з рахунку ОСОБА_1 відсутні і вони нотаріусу не надавались, що в свою чергу, унеможливило перевірку нотаріусом правильності визначення суми заборгованості зі встановленням початкової дати виникнення цієї заборгованості та періоду, за який проведено розрахунок заборгованості, що є обов`язковою умовою вчинення виконавчого напису, передбаченою ст.88 Закону України «Про нотаріат», що свідчить про недотримання вказаних вимог Закону.

Крім того, судом встановлено, що у виконавчому написі зазначено, що сторонами кредитного договору № 001/70/155141 від 17.07.2019 року є ОСОБА_1 та ТОВ «Глобал Кредит», а приватним нотаріусом виконавчий напис вчинено на користь ТОВ «Дорі Фінанс», однак доказів на підтвердження неодноразового переходу права вимоги за кредитним договором, та наявності такої вимоги у відповідача суду не надані. Так само відсутнє підтвердження того, що такі докази надавались приватному нотаріусу Києва-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В.. для здійснення нею виконавчого напису.

Таким чином, під час вчинення оскаржуваного виконавчого напису нотаріусу оригінал нотаріально посвідченої угоди, з якої вбачається наявність заборгованості ОСОБА_2 перед ТОВ «Дорі Фінанс» в розмірі 9105,60 грн, не надавався, крім того, сума кредитної заборгованості, запропонована до стягнення зі ОСОБА_2 не була безспірною на момент вчинення виконавчого напису.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. при вчиненні виконавчого напису не пересвідчилась у безспірності вимог позивача до ОСОБА_2 та вчинила виконавчий напис без дотримання вимог ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат», що є підставою для визнання виконавчого напису, вчиненого 12.06.2021 року, зареєстрованого в реєстрі за № 85487, таким, що не підлягає виконанню, а тому позовні вимоги позивача є доведеними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі ст.ст.87-89 Закону України «Про нотаріат», постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 89, 259, 265, 268, 280-282 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дорі Фінанс», третя особа: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьова Тетяна Валентинівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 85487 від 12.06.2021 року , вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальності «Дорі Фінанс» заборгованості в розмірі 10105,60 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дорі Фінанс» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду через Кіровоградський районний суд Кіровоградської області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ;

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Дорі Фінанс», вул.Хоткевича Гната, 5, оф.202, м.Київ, поштовий індекс 02094, ;

треті особи:

приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області - Грисюк Олена Василівна, АДРЕСА_2 ;

приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області - Золотарьова Тетяна Валентинівна, вул.Віктора Чміленка, 39, м. Кропивницький, поштовий індекс 25006.

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області І.А. Бойко