Справа № 350/2039/19
Номер провадження 2/350/13/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2022 року селище Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

у складі :

головуючого судді Бейка А.М.

секретаря судового засідання Маєвської С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Рожнятів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Рожнятівської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області, ОСОБА_2 про визнання незаконним рішення сесії сільської ради, суд -

в с т а н о в и в:

До Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області звернувся ОСОБА_1 із позовом до Рожнятівської селищної ради Івано-Франківської області, ОСОБА_2 про визнання незаконним рішення сесії сільської ради, у якому просив поновити йому строк на звернення до суду, пропущений ним з поважних причин, а також визнати незаконним та скасувати рішення сесії Верхньострутинської сільської ради від 23 грудня 2005 року, яким вилучено з користування в ОСОБА_3 та передано у власність земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_2 , розмірами 0,27 га, з них 0,22 га в урочищі «Терносливи» та 0,05 га в урочищі «Під Сокіл».

В обґрунтування позовних вимог позивач зіслався на те, що рішенням сесії Верхньострутинської сільської ради від 23 грудня 2005 року було припинено право його батька ОСОБА_3 користування земельними ділянками та переведено їх у землі запасу сільської ради, розмірами 0,27 га, з них 0,22 га в урочищі «Терносливи» та 0,25 га в урочищі «Під Сокіл».

Цим же рішенням було передано у приватну власність його племінниці - відповідачці по справі ОСОБА_2 земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною площею 0,27 га, з них 0,22 га в урочищі «Терносливи» та 0,05 га в урочищі «Під Сокіл», що підтверджується архівним витягом архівного відділу Рожнятівської РДА №В-14/04/01 від 01.03.2017.

Про існування такого рішення сесії сільської ради йому стало відомо одразу після отримання зазначеного архівного витягу, тому він і звернувся в суд з позовом до Верхньострутинської сільської ради про визнання вказаного рішення незаконним.

Вважає рішення сесії Верхньострутинської сільської ради Рожнятівського району від 23 грудня 2005 року незаконним і таким, що підлягає до скасування судом, оскільки його батько такого рішення не приймав, заяву до сільської ради про вилучення земельних ділянок не писав, а прийняте відповідачем по справі рішення позбавляє його права та можливості користуватися та отримати у власність належну його покійному батькові ОСОБА_3 , земельні ділянки загальною площею 0,27 га для ведення особистого селянського господарства, з них 0,22 га в урочищі «Терносливи» та 0,05 га в урочищі «Під Сокіл», які неправомірними діями відповідача по справі незаконно вилучено та передано у власність іншій особі, яка не є спадкоємцем, не дивлячись на те, що окрім нього є ще інші прямі спадкоємці першої черги за законом.

Належність спірної земельної ділянки його покійному батькові ОСОБА_3 підтверджується виписками з по господарських книг. Наявна в матеріалах заява від 19 вересня 2009 року від імені його батька написана і підписана не його батьком, а іншою особою, що свідчить про відсутність волевиявлення його батька ОСОБА_3 на вилучення з його користування земельних ділянок та передачу їх на користь ОСОБА_2 .

Від відповідачки ОСОБА_2 на позовну заяву до суду надійшов відзив, у якому вона зазначила, що позов не визнає, оскільки батько відповідача на день смерті не був власником переданих їй у власність земельних ділянок.

У судове засідання сторони не прибули.

Від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Ошуста С.Є. до суду надійшла заява, у якій він просив дану цивільну справу розглянути без участі сторони позивача. Зазначив, що позов в частині визнання незаконним і скасування рішення сесії Верхньострутинської сільської ради підтримує повністю, а в частині стягнення судових витрат від позовних вимог відмовляється.

Представник відповідача Рожнятівської селищної ради Івано-Франківської області - Юречко О.Я. подав до суду заяву, у якій просив розгляд даної цивільної справи провести без їх участі, за наявними в матеріалах справи доказами на розсуд суду.

Представник відповідача - адвокат Бурак Б.В. також подав до суду заяву, у якій просив розгляд даної цивільної справи провести без його участі, у задоволенні позову просив відмовити.

Державний реєстратор Брошнів - Осадської селищної ради Витвицька Т.І. подала до суду заяву у якій просила розгляд справи здійснити у її відсутності.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає за можливе і доцільне розглянути справу у відсутності сторін при наявних матеріалах справи, яких достатньо, щоб вирішити питання про права та обов`язки сторін.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, суд вважає за можливе не здійснювати фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, враховуючи приписи ст.247 ч.2 ЦПК України.

Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши та оцінивши в судовому засіданні письмові докази в їх сукупності, встановивши таким чином фактичні обставини справи, суд прийшов до таких висновків.

Відповідно до змісту ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Відповідно до ст.ст.1-4 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Згідно з ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом

Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Як передбачено ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, в тому числі шляхом визнання права.

Право громадян на власність, як важливий атрибут правової держави і демократичного суспільства, закріплено в Конституції України, стаття 41 якої передбачає, що кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

За змістом ст.116 ЗК України громадяни набувають права власності або користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Надання у користування земельної ділянки,що перебуває у власності або користуванні,провадиться лише після вилучення(викупу)її в порядку,передбаченому цим Кодексом.

Судом встановлено, що відповідно до копій погосподарських книг №4 Верхньострутинської сільської ради народних депутатів (а.с.105-107), а також копії рішення 20-ї сесії 4-го скликання Верхньострутинської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області від 23.12.2005 (а.с.7), ОСОБА_3 до моменту ухвалення оскаржуваного рішення належали на праві користування земельні ділянки загальною площею 0,27 га, з них 0,22 га в урочищі «Терносливи» та 0,25 га в урочищі «Під Сокіл». Факт належності на праві користування ОСОБА_3 зазначених земельних ділянок сторонами по справі не оспорювався.

Рішенням Верхньострутинської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області від 23.12.2005 у зв`язку із добровільною відмовою від частини земельної ділянки вирішено припинити право користування вищезазначеними земельними ділянками у вказаному розмірі, які належали на праві користування ОСОБА_3 , та перевести їх в землі запасу сільської ради, а також передати у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_2 , загальною площею 0,27 га, з них 0,22 га в урочищі «Терносливи» та 0,05 га в урочищі «Під Сокіл».

Позивачем і його представником у попередньому судовому засіданні було зазначено, що заява від 19.09.2015, на основі якої сесія Верхньострутинської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області прийшла до висновку, що ОСОБА_3 добровільно відмовився від належних йому на праві користуванні вищезазначених земельних ділянок, не була написана і підписана ОСОБА_3 .

Відповідачка по справі - ОСОБА_2 заперечила факт неналежності заяви від 19.09.2005 ОСОБА_3 та зазначила, що заява була підписана ОСОБА_3 , який хоч не писав її власноручно, однак йому було відомо про зміст підписаної ним заяви.

Як вбачається із заяви ОСОБА_3 , адресованої сільському голові ОСОБА_7 , заявник просив припинити його право користування земельними ділянками в урочищі «Терносливи» розміром 0,22 га і в урочищі «Підсокіл», розміром 0,5 га.

Ухвалою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 15.01.2021 було призначено судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено наступне запитання: чи зроблений підпис в заяві від 19 вересня 2005 року, написаній від імені ОСОБА_3 , про припинення права користування земельною ділянкою в урочищі «Терносливи» 0,22 га та в урочищі «Підсокіл» 0,5 га, особисто ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 чи іншою особою?

З висновку судового експерта №СЕ-19/109-21/1269-ПЧ від 18.03.2021 (а.с.128-140) вбачається , що експерту, окрім іншого, було надано заяву про припинення права користування земельною ділянкою в урочищі «Терносливи» 0,22 га та в урочищі «Підсокіл» 0,5 та від 19 вересня 2005 року, а також в якості порівняльного матеріалу надано зразки підписів ОСОБА_3 ; вільні зразки підписів виконані у: поданні № 4 від 22.07.1977 року (пенсійна справа № 150 ОСОБА_3 ), заяві про призначення пенсії від 22.07.1977 року (пенсійна справа № 150 ОСОБА_3 ), заявлении о назначении/перерасчёте пенсии від 09.01.1989 року (пенсійна справа № 150 ОСОБА_3 ), заяві про призначення/перерахунок пенсії від 25.03.2005 року (пенсійна справа № 150 ОСОБА_3 ), погосподарській книзі № 4 В-Струтинської сільської Ради народних депутатів на 1996р., 1997р., 1998р., 1999р., 2000р. (по одному підпису за кожний рік), погосподарській книзі № 4 Верхньострутинської сільської ради на 2001- 2005р.р. (по два підписи за кожне півріччя 2001-2004 років, один підпис за перше півріччя 2005 року).

Висновком експерта встановлено, що підпис від імені ОСОБА_3 у заяві про припинення права користування земельною ділянкою в урочищі «Терносливи» 0,22 га та в урочищі «Підсокіл» 0,5 га від 19 вересня 2005 року виконаний особою, яка виконала підписи від імені ОСОБА_3 у поданні № 4 від 22.07.1977 року (пенсійна справа № 150 ОСОБА_3 ), у заяві про призначення пенсії від 22.07.1977 року (пенсійна справа № 150 ОСОБА_3 ), у заявлении о назначении/перерасчёте пенсии від 09.01.1989 року (пенсійна справа № 150 ОСОБА_3 ).

Підпис від імені ОСОБА_3 у заяві про припинення права користування земельною ділянкою в урочищі «Терносливи» 0,22 га та в урочищі «Підсокіл» 0,5 га від 19 вересня 2005 року виконаний не особою, яка виконала підписи від імені ОСОБА_3 : у заяві про призначення/перерахунок пенсії від 25.03.2005 року (пенсійна справа № 150 ОСОБА_3 ), за кожний рік у погосподарській книзі № 4 В-Струтинської сільської Ради народних депутатів на 1996р., 1997р., 1998р., 1999р., 2000р., за два півріччя 2001 р. у погосподарській книзі № 4 Верхньострутинської сільської ради на 2001-2005р.р., за перше півріччя 2002 р. у погосподарській книзі № 4 Верхньострутинської сільської ради на 2001-2005р.р., за друге півріччя 2002р., за кожне півріччя 2003р., 2004р. та за перше півріччя 2005 р. у погосподарській книзі № 4 Верхньострутинської сільської ради на 2001- 2005р.р., а іншою особою.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно із ч.1 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Даючи оцінку наявному у справі висновку судової експертизи, оцінюючи його як доказ за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд зазначає, що з висновку експерта не вдається можливим беззаперечно встановити чи зроблений підпис в заяві від 19 вересня 2005 року, написаній від імені ОСОБА_3 , про припинення права користування земельною ділянкою в урочищі «Терносливи» 0,22 га та в урочищі «Підсокіл» 0,5 га, особисто ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки судовим експертом було порівняно декілька наданих йому зразків підписів ОСОБА_3 із заявою від 19.09.2005 і встановлено, що підпис, зроблений від імені ОСОБА_3 у спірній заяві, виконаний тією ж особою, яка поставила підпис у певний документах наданих експерту для порівняння. Разом з тим, експертом також зроблено висновок, що підпис, зроблений від імені ОСОБА_3 у спірній заяві виконаний іншою особою, яка виконала підписи від імені ОСОБА_3 у частині інших документів, наданих експерту для дослідження.

Питання призначення повторної або додаткової експертизи сторонами у справі перед судом не порушувалося.

У зв`язку із зазначеним, враховуючи, що зазначений висновок експерта не є однозначним, суд не бере його до уваги при ухваленні цього рішення та вважає його неналежним доказом.

Представник позивача ствердив, що спірне рішення сесії Верхньострутинської сільської ради від 23.12.2005, окрім того, що було ухвалене за відсутності заяви про добровільну відмову ОСОБА_3 від належних йому на праві користуванні земельних ділянок, є також незаконним і через те, що при його прийнятті не було враховано реальної потреби в отриманні земельних ділянок ОСОБА_1 , який не був повідомленим уповноваженим органом про дату та місце розгляду питання про передачу у власність відповідних земельних ділянок, хоча мав намір також, як і відповідачка, отримати, у передбаченому законом порядку, у власність земельні ділянки із земель комунальної власності.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначається, що органи державної влади та їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» (в редакції,яка діяла на момент прийняття спірного рішення) та ст.4 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (в редакції,яка діяла на момент прийняття спірного рішення), місцеве самоврядування в Україні здійснюється на принципах служіння територіальній громаді, верховенства права, демократизму і законності, пріоритету прав та свобод людини і громадянина, професіоналізму, компетентності, ініціативності, чесності, відданості справі та інше.

Статтею 8 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», окрім іншого, встановлено, що головними обов`язками посадових осіб місцевого самоврядування є: додержання Конституції і законів України, інших нормативно-правових актів, додержання прав та свобод людини і громадянина, сумлінне ставлення до виконання службових обов`язків, шанобливе ставлення до громадян та їх звернень до органів місцевого самоврядування, турбота про авторитет органів та посадових осіб місцевого самоврядування, недопущення дій чи бездіяльності, які можуть зашкодити інтересам місцевого самоврядування та держави.

Статтею 13 Конституції України передбачено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є обєктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Згідно ч.5 ст.60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності.

Відповідно до ст.12 Земельного кодексу України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад.

Статтею 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що виключно на пленарних засіданнях сесії сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Суд прийшов до висновку, що вищезазначених принципів, на основі яких місцеве самоврядування здійснює свої повноваження, дотримано не було, оскільки Верхньострутинською сільською радою при винесенні оспорюваного рішення, не було враховано позицію ОСОБА_1 щодо можливості його участі в процедурі одержанні безоплатно у власність земельних ділянок із земель комунальної власності для ведення особистого селянського господарства, якими користувався його померлий батько, що, з огляду на вищевикладене, а також у зв`язку з тим, що відповідач не взяв до уваги кількість іншої землі, яка перебуває в користуванні (власності) позивача і відповідача, реальну потребу цих суб`єктів в отриманні спірних земельних ділянок, дає суду підстави вважати, що рішення відповідачем приймалося не об`єктивно, всупереч вимог ЗК України та інших нормативно-правових актів.

Аналізуючи надані сторонами в підтвердження та заперечення позовних вимог докази, суд вважає за необхідне скасувати оскаржуване рішення з вищенаведених правових підстав, а позов задоволити.

Керуючись ст.ст.1-4, 19, 89, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_1 строк позовної давності для звернення з даним позовом до суду.

Позов ОСОБА_1 до Рожнятівської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області, ОСОБА_2 про визнання незаконним рішення сесії сільської ради - задоволити.

Визнати незаконним та скасувати рішення сесії Верхньострутинської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області від 23 грудня 2005 року, яким вилучено з користування в ОСОБА_3 та передано у власність земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_2 0,27 га, з них 0,22 га в урочищі «Терносливи» та 0,05 га в урочищі «Під Сокіл».

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 04.02.2022.

Суддя А.М.Бейко