Справа № 654/268/18
Провадження №2/654/298/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2022 року Голопристанський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Сіянка В.М.,

за участю секретаря Петришак В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у м. Гола Пристань Херсонської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

УСТАНОВИВ:

АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 12.04.2010 ОСОБА_1 було підписано заяву б/н, згідно з якою вона отримала кредит, у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява, разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. Одержання та використання кредитних коштів покладає на позичальника обов`язок погашати заборгованість по кредиту, відсоткам та іншим зобов`язанням, які передбачені умовами угоди.

Оскільки ОСОБА_1 зобов`язання за договором належним чином не виконує, позивач просив стягнути з неї на користь банку заборгованість у загальному розмірі 12911,56 грн, яка складається з: 60,69 грн - тіло кредиту, 5298,80 грн - нараховано відсотків за користування кредитом, 6461,04 грн - нараховано пені, 500 грн - штраф (фіксована частина), 591,03 грн - штраф (процентна складова), та судові витрати по справі.

Справу розглянуто згідно ч.3 ст.211 ЦПК України у відсутності представника позивача, який заявою просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася, як вбачається з письмових пояснень, які містяться в матеріалах справи, позов не визнає, оскільки 12.04.2010 вона підписала заяву на отримання не кредитної карти, а дебетової особистої карти, яка не передбачала встановлення кредитного ліміту, нарахування відсотків та інших нарахувань. Жодних заяв про отримання кредитної картки нею не подавалось. Заборгованість перед АТ «ПриватБанк» відповідачка категорично заперечує. Матеріали справи не містять доказів отримання нею будь-яких кредитних коштів взагалі. Враховуючи викладене відповідачка просила відмовити в позові в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12.04.2010 ОСОБА_1 , яка в подальшому змінила прізвище на ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , була підписана Анкета-заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с. 10). За її змістом, ознайомившись з Умовами і Правилами надання банківських послуг, тарифами ПриватБанку, ОСОБА_1 виявила бажання оформити на своє ім`я дебетову особисту карту.

На обґрунтування позовних вимог банк надав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, а також розрахунок заборгованості, згідно з яким заборгованість відповідачки за вказаним договором станом на 04.01.2018 становить 12911,56 грн, та складається з: 60,69 грн - тіло кредиту, 5298,80 грн - нараховано відсотків за користування кредитом, 6461,04 грн - нараховано пені, 500 грн - штраф (фіксована частина), 591,03 грн - штраф (процентна складова).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ "ПриватБанк").

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У підписаній сторонами заяві, відсутнє волевиявлення відповідачки на отримання платіжної картки Кредитка «Універсальна», відсутні умови договору щодо розміру кредитного ліміту, процентної ставки та про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Доказів про отримання кредитної карти відповідачкою позивачем не надано.

Позивач посилається на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, як невід`ємні частини спірного договору.

Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" та Витягом з Умов та правил надання банківських послуг, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня та штрафи за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, та інші умови.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку.

Крім того, роздруківка із сайта позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження N 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у заяві домовленості сторін про отримання платіжної картки Кредитка «Універсальна», сплату пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

При цьому, згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України, доказування не може не може ґрунтуватися на припущеннях.

Крім цього слід зазначити, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Надані позивачем Анкета-заява, Умови і правила надання банківських послуг, не можна вважати складовою кредитного договору. В Анкеті-заяві, яка безпосередньо підписана відповідачем, зазаначено, що остання виявила бажання та їй видано дебетову особисту карту, а не платіжну картку Кредитка «Універсальна».

В зв`язку з викладеним, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді отримання відповідачем кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту, розмір відсотків за користування кредитом та відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Відтак, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 12, 13 81, 89, 141, 223, 263, 265, 279, 354-355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Херсонського апеляційного суду безпосередньо або через Голопристанський районний суд Херсонської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В. М. Сіянко