Справа № 192/1591/21
Провадження № 2/192/64/22
РІШЕННЯ

Іменем України

02 лютого 2022 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Стрельникова О.О.

за участю секретаря судового засідання - Савчукової В.В.,

позивачки - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку.

На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вони з відповідачем мають малолітню дитину: доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні.

За рішенням суду відповідач сплачує аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу).

Оскільки вони з відповідачем проживають окремо, спільного господарства не ведуть, вона перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, тому, у відповідність до ст. 84 СК України, позивачка вважає, що з відповідача мають бути стягнуті аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісяцядо досягнення дитиною трирічного віку, оскільки вона на даний час не в змозі самостійно себе забезпечувати, оскільки зайнята доглядом за малолітньою дитиною.

Позивачка в судовому засіданні підтримала позов та просила його задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, просив в задоволені позову відмовити в повному обсязі.

04 січня 2022 року відповідач подав відзив на позов, згідно якого вважав, що він на даний час немає можливості утримувати позивачку, оскільки, має на утриманні їх спільну доньку, на яку сплачує аліменти, дохід який він отримує є мінімальним, при цьому він також має хвору матір, якій допомагає з лікуванням, а також фізичного стан його не задовільний.

Позивачка 18 січня 2022 року подала відповідь на відзив, в якому зазначила, що позивач може її утримувати і що доводі викладені у відзиві є безпідставними.

Відповідач 28 січня 2022 року подав заперечення на відповідь на відзив, в якому зазначив, що позивачка немає права на утримання, оскільки шлюб розірваний між сторонами, а під час шлюбу позивачка про таке утримання не заявляла, крім того зазначив, що він не може утримувати дружину за своїм матеріальним становищем.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що сторони 16 вересня 2016 року уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , видане Солонянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 6).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 видане 13 серпня 2019 року видане Солонянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області у сторін народилась дитина - донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).

Згідно довідок виконавчого комітету Солонянської селищної ради № 162 від 15 серпня 2019 року та № 5640 від 26 серпня 2021 року, дитина ОСОБА_3 проживає разом з позивачкою (а.с. 4-5).

Відповідно до судового наказу судді Солонянського районного суду Дніпропетровської області №192/101/21 від 11 березня 2021 року, з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с 18).

Згідно довідки ФОП ОСОБА_4 , відповідач працює на посаді водія вантажного автомобіля з 23 березня 2021 року і його дохід за період з 01 липня 2021 року по 31 грудня 2021 року склав 36500 грн. 00 коп. (а.с. 36).

Відповідно до довідки №9608 відповідач звертався до лікаря ОСОБА_5 30 грудня 2021 року з діагнозом артрит лівого колінного суглобу (а.с. 31).

Згідно положень ч.ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 здійснює догляд за малолітньою дитиною, донькою ОСОБА_3 , яка не досягла трирічного віку, відповідач працездатний, може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, у зв`язку з чим суд вважає, що вимоги позивачки про стягнення на її утримання аліментів до досягнення дитиною трирічного віку є обґрунтованими і з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дружини, з якою проживає дитина віком до трьох років в розмірі 1/8 частини його заробітку (доходу) щомісячно до 02 серпня 2022 року, тобто до дати коли, ОСОБА_3 досягне трирічного віку.

Доводи позивачки, що вона потребує аліментів на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку в більшому розмірі, судом не приймаються, оскільки на підтвердження цих обставин позивачкою не надано жодних доказів.

Також суд не приймає доводи відповідача, що він не може надавати утримання позивачці, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач працездатний, має на утриманні лише доньку ОСОБА_3 , і тому має можливість надавати утримання дружині, при цьому посилання відповідача на те, що оскільки шлюб між сторонами розірвано, тому позивачка немає права на утримання від відповідача, суд не приймає, оскільки дані доводи не відповідають нормам ст. 84 СК України, яка передбачає право дружини на утримання і після розірвання шлюбу.

Що стосується доводів відповідача, що він за станом здоров`я не може надавати утримання, то суд зауважує, що факт звернення до лікаря не свідчить про непрацездатність відповідача та про неможливість надавати утримання позивачці.

Посилання відповідача на те, що він надає допомогу хворій матері, судом враховано, але при цьому суд зауважує, що надання одноразової допомоги родичам не свідчить про ту обставину, що позивач не може утримувати дружину до досягнення дитиною трирічного віку.

У відповідність до положень ст. 430 ЦПК України, враховуючи, задоволення позовних вимог позивачки, слід допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу аліментів за один місяць.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Таким чином, у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір, оскільки позивачка при зверненні з позовом до суду звільнена від цих витрат.

На підставі викладеного, ст. 84 СК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 430 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Звонецьке на Дніпрі, Солонянського району, Дніпропетровської області, який мешкає: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , яка мешкає: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частини його заробітку (доходу) щомісячно починаючи з 04 листопада 2021 року до 02 серпня 2022 року.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 (нуль) коп. судового збору.

В задоволені іншої частини позову ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 02 лютого 2022 року.

Головуючий: суддя Стрельников О.О.