Справа № 740/4776/21
Провадження № 2/740/99/22
20 січня 2022 року м.Ніжин
Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:
судді Олійника В.П., за участі секретаря судового засідання Носилевської О.В.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності на частку нерухомого майна,
У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про припинення права власності на 3 / 28 частки буд. АДРЕСА_1 , визнання за позивачем права власності на вказану частку будинку із виплатою відповідачу з депозитного рахунку вартості даної частки у розмірі 9151 грн.. Позов обгрунтований тим, що позивач є власником 25 / 28 часток даного будинку, відповідач є власником 3 / 28 частки, оскільки останній подав заяву про прийняття спадщини ОСОБА_2 .. Відповідач у будинку не проживає з 2004 року, нерухомістю не цікавиться, його речі у будинку відсутні, участі в утриманні будинку та сплаті комунальних послуг не бере. Позивач утримує, користується будинком в цілому. Загальна площа будинку 65,5 кв.м, на 3 / 28 часток припадає 3,70 кв.м. житлової площі, що свідчить про технічну неможливість виділення даної частки в окреме користування. Місце перебування відповідача не відоме. Просить позов задовольнити.
Ухвалою суду від 25 листопада 2021 року за результатами підготовчого провадження справу призначено до судового розгляду по суті.
Згідно заяви від 20 січня 2022 року позивач ОСОБА_1 позов підтримує, судовий розгляд просить провести за відсутності, проти заочного рішення по справі не заперечує.
Відповідно до повідомлення Центру надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 22 жовтня 2021 року інформація щодо реєстрації ОСОБА_2 , 1939 року народження,-відсутня.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з"явився без повідомлення причин, за адресою в АДРЕСА_1 , судом надіслано рекомендоване повідомлення про судовий розгляд, в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України здійснений виклик відповідача до суду на 25 листопада 2021 року та 20 січня 2022 року через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, останнім не подано відзиву, заперечення, повідомлення іншої адреси свого проживання.
Інформація про розгляд справи розміщена на офіційній сторінці суду веб-порталу судової влади України.
Враховуючи викладене та позицію позивача ОСОБА_1 згідно заяви від 20 січня 2022 року в судовому засіданні встановлені підстави згідно ст.ст.280, 281 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється.
Фактичні обставини, встановлені судом.
Станом на 17 березня 2005 року право власності на буд. АДРЕСА_1 належало в рівних частках по 1 / 2 ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 17 березня 2005 року.
ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Спадщина після ОСОБА_2 прийнята ОСОБА_4 -13 / 28 часток даного будинку, ОСОБА_5 -3 / 28 часток, ОСОБА_6 -3 / 28 часток, ОСОБА_7 -3 / 28 часток (спадщину після смерті якого прийняла ОСОБА_8 ), ОСОБА_2 (відповідач по справі)-3 / 28 часток, ОСОБА_9 -3 / 28 часток.
Свідоцтво про право на спадщину за законом ОСОБА_2 не видавалось.
На підставі договору дарування частки жилого будинку від 06 жовтня 2005 року, укладеним між ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 з одного боку та ОСОБА_1 з іншого, останньому на праві приватної власності належить 19 / 28 часток вказаного житлового будинку з відповідною часткою господарчих та побутових споруд.
Згідно з іншим договором дарування частки у праві власності на житловий будинок від 03 липня 2018 року, укладеним між ОСОБА_8 та ОСОБА_1 , позивач прийняв безоплатно у власність 3 / 28 частки у праві власності на даний житловий будинок з відповідною часткою господарських будівель та споруд.
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 25 вересня 2018 року ОСОБА_1 , як спадкоємець померлої ОСОБА_9 , прийняв у спадщину 3 / 28 частки вказаного житлового будинку.
Загалом, позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить 25 / 28 часток вищевказаного житлового будинку, що підтверджується також інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно…. станом на 18 червня 2020 року.
Довідки, які видані Ніжинським ЦОК ТОВ Енера Чернігів, КП Ніжинське управління водопровідно-каналізаційного господарства та КП ВУКГ на ім`я ОСОБА_1 свідчать про те, що заборгованість зі сплати за комунальні послуги по домогосподарству в АДРЕСА_1 ,-відсутня.
Станом на час розгляду справи позивач ОСОБА_1 є власником 25 / 28 часток житлового будинку з відповідною часткою господарських споруд та будівель, що розташований в АДРЕСА_1 .
Відповідач ОСОБА_2 відповідно до приписів ст.ст. 524, 549 ЦК УРСР (який був чинний на час виникнення правовідносин спадкування) є таким, що фактично прийняв спадщину у вигляді 3 / 28 часток вказаного житлового будинку шляхом подання у визначений законом строк заяви про прийняття спадщини після смерті рідної сестри ОСОБА_2 , при цьому свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я відповідача не видавалося, відмови нотаріуса про видачу такого свідоцтва матеріали справи не містять, що не позбавляє відповідача можливості, з урахуванням ст.561 ЦК УРСР, у будь-який час звернутися до нотаріальної контори за одержанням свідоцтва про право на спадщину за законом. Неоформлення відповідачем правовстановлюючих документів на належну частку у спадковому майні не позбавляє його права на спадщину і не свідчить про відмову від таких прав.
Вказані обставини, які встановленні рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 08 квітня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Ніжинської міської ради про визнання права власності за набувальною давністю, постановою Чернігівського апеляційного суду від 22 червня 2021 року, враховуються судом в порядку ч.4 ст.82 ЦПК України, відповідно до якої обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи.
9151 грн. відповідно до квитанції від 25 серпня 2021 року внесені позивачем ОСОБА_1 на депозитний рахунок.
Відповідно до технічного паспорту станом на 18 липня 2005 року приміщення буд. АДРЕСА_2 , житлова-34,5, допоміжні приміщення-11,3, літні приміщення-19,7.
Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Вказана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Відповідно до ст.365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.
Для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 ч.1 ст.365 ЦК України, за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні спорів про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.
Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику та членам його сім`ї, вирішується в кожному окремому випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об`єкта, який є спільним майном.
Зазначений висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах наведено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2018 року у справі № 908/1754/17 (провадження № 12-180гс18).
Як встановлено судом загальна площа буд. АДРЕСА_1 становить 65,5 кв.м, що відповідно 3 / 28 частки становить 7,017 кв.м., вартість даної частки становить 9151 грн., вказана грошова сума внесена позивачем на депозитний рахунок.
Виділ частки жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.
Встановлені в судовому засіданні обставини (згідно поданих доказів) свідчать про неможливість відокремлення спірної 3 / 28 частки будинку, яка є незначною, її облаштування в ізольовану квартиру.
Також судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 прийняв спадщину у вигляді 3 / 28 частки вказаного житлового будинку шляхом подання у визначений законом строк заяви про прийняття спадщини після смерті рідної сестри ОСОБА_2 , при цьому свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я відповідача не видавалося.
Матеріали справи не містять доказів щодо реєстрації права власності на спірну 3 / 28 частку будинку за відповідачем ОСОБА_2 ..
Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації (ст.331 ЦК України).
Положеннями ст.1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах-до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.
Державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає.
За таких обставин відсутність реєстрації права власності відповідача на спірну частку будинку не є перешкодою для реалізації позивачем права, передбаченого ст.365 ЦК України.
Судом встановлено, що спірна частка будинку є незначною, її виділ в ізольоване приміщення неможливий, що у встановленому порядку відповідачем не спростовано, спільне володіння і користування даною часткою є неможливим, а припинення права власності на дану частку не завдасть істотної шкоди інтересам відповідача, при цьому позивачем на депозитний рахунок внесено вартість даної частки, у зв`язку з чим в судовому засіданні встановлені підстави для задоволення позову із врахуванням заявлених вимог.
Принцип змагальності згідно ст.12 ЦПК України забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.
Докази на спростування доводів позивача відповідачем суду не подані, при цьому принципи змагальності та диспозитивності цивільного судочинства покладають певні права та обов`язки на кожного учасника справи. Відповідач під час судового розгляду жодних заперечень проти позову не подав.
Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 81, 247, 265, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
Позов задовольнити повністю.
Припинити право власності ОСОБА_2 , 1939 року народження, на 3 / 28 (три двадцять восьмих) часток буд. АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами із відшкодуванням на його користь вартості даної частки у розмірі 9151 (дев`яти тисяч сто п`ятдесят однієї) грн., які підлягають стягненню на його користь із ОСОБА_1 , місце проживання в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , шляхом виплати ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі 9151 грн., які внесені ОСОБА_1 на депозитний рахунок.
Визнати за ОСОБА_1 , місце проживання в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , право власності на 3 / 28 (три двадцять восьмих) часток буд. АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку шляхом подачі до Чернігівського апеляційного суду апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі до Чернігівського апеляційного суду апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя В.Олійник
Повне рішення суду складене 04 лютого 2022 року