Справа № 654/4129/20
Провадження №2/654/157/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2022 року м. Гола Пристань

Голопристанський районний суд Херсонської області у складі:

головуючої судді Ширінської О.Х.,

за участю секретаря Синевид І.І.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Голопристанського районного суду Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: приватний нотаріус Голопристанського районного нотаріального округу Херсонської області Желєзняк Сергій Валерійович, про зменшення розміру аліментів, -

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, який в ході судового розгляду виклав в новій редакції, просив внести зміни до абзацу 1 пункту 2 Договору про сплату аліментів на дитину від 27.03.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Голопристанського районного нотаріального округу Херсонської області Желєзняком С.В, зареєстрованого в реєстрі за № 128, шляхом зменшення розміру аліментів до 2500 грн. щомісячно, а також внести зміни до пункту 8 Договору про сплату аліментів на дитину від 27.03.2020 року, шляхом визначення його зобов`язання щодо сплати неустойки (пені) від несплаченої суми аліментів та/або додаткових витрат на дитину за кожен день прострочення у розмірі одного відсотка.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що27.03.2020 року між ним та ОСОБА_4 було укладено Договір про сплату аліментів, який посвідчено приватним нотаріусом Голопристанського районного нотаріального кругу Херсонської області та зареєстровано в реєстрі за № 128, за яким він, ОСОБА_3 , сплачує ОСОБА_4 аліменти на утримання спільної доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Пунктом 2 зазначеного Договору про сплату аліментів встановлюється обов`язоксплачувати на утримання дитини аліменти в розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок щомісяця, до повноліття дитини.

Пункт 8 Договору передбачає обов`язок батька у разі невиконання, неналежноговиконання або несвоєчасного виконання батьком умов даного Договору та виникненнязаборгованості з вини батька сплатити неустойку (пеню) в розмірі 3 (трьох) від несплаченої суми аліментів та/або додаткових витрат на дитину за кожен день прострочення зобов`язання.

При підписані Договору про сплату аліментів він мав стабільний дохід та можливість сплачувати аліменти в розмірі, що встановлені договором. Однак, восени 2020 року, у зв`язку з пандемією СОVID-19, його матеріальний стан змінився. У нього виникла заборгованість зі сплати аліментів за договором.

На даний час він не працює, перебуває на обліку в Голопристанському міськрайонному центрі зайнятості як безробітний.

Крім того, у нього змінився сімейний стан, на його утримані опинилася хвора мати ОСОБА_6 , яка зареєстрована в м. Вугледарі Донецької області, але у зв`язку з погіршенням стану її здоров`я, він вимушений був привезти її до м. Гола Пристань та залишити проживатиразом з собою, щоб доглядати за нею.

ОСОБА_7 не здатна самостійно доглядати себе, потребує постійної сторонньої допомогита приймання щоденно дороговартісних ліків для підтримання стану здоров`я.

Наразі ним збирається пакет документів до органів соціального захисту необхідний для офіційного оформлення догляду за хворою матір`ю.

Вважає, що розмір неустойки (пені), визначений у договорі, у розмірі З відсотків від несплаченої суми аліментів та/або додаткових витрат на дитину за кожен день прострочення зобов`язання є надмірним тягарем та є таким, що не відповідає діючому законодавству України.

16.11.2021 року представник позивача ОСОБА_4 адвокат Тільненко В.В. подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження тієї обставини, що з моменту укладення договору, на час звернення до суду та на даний час його матеріальне становище змінилося на гірше та не було обґрунтовано розмір аліментів на утримання дитини у сумі 2500 грн., замість розміру визначеного сторонами при укладенні договору, який не є розірваним, не змінений та не визнаний недійсним. Посилання позивача на утримання ним непрацездатної матері як на підставу для зменшення розміру аліментів не заслуговують на увагу, оскільки ОСОБА_6 станом на дату підписання договору між батьками про сплату аліментів вже досягла пенсійного віку, хворіла та вважалася відповідно до діючого законодавства непрацездатною громадянкою, а відтак, вказана обставина не може бути підставою для зменшення розміру аліментів. Посилання ОСОБА_3 на ту обставину, що запропонований ним розмір аліментів, що може бути сплачений ним на утримання дитини у загальному розмірі 2500 грн., перевищує встановлений законодавством прожитковий мінімум, а відтак є достатнім для належного матеріального забезпечення і розвитку дитини, не заслуговують на увагу виходячи з того, що такі твердження є не доведеними. Посилання ОСОБА_3 на те, що його матеріальний стан погіршився через нестабільний заробіток та перебування його на обліку як безробітного не узгоджується із доказом витребуваним судом щодо інформації про перетин ОСОБА_3 кордону України з якого вбачається, що останній має регулярні поїздки за кордон, що суперечать його поясненням про скрутне матеріальне становище. Просив відмовити у задоволені позову в повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засідання підтримала позов з підстав, викладених у ньому та просила суд задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечив проти позову з підстав, викладених у відзиві та просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Третя особа приватний нотаріус Голопристанського районного нотаріального округу Херсонської області Желєзняк М.В. у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутність не надавав, відзив на позов не подавав.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з статтею 81 ЦПК України регламентовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з частиною 1 статті 141 Сімейного кодексу України (надалі також - СК України), мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини 1 статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Згідно з роз`ясненнями, наданими у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 мають спільну малолітню дитину - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить наявна в матеріалах справи копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 10 серпня 2017 року.

27 березня 2020 року сторони уклали між собою Договір про сплату аліментів на дитину, посвідчений приватним нотаріусом Голопристанського районного нотаріального округу Херсонської області Желєзняком С.В., зареєстрований в реєстрі за № 128.

Відповідно до п. 2. Договору про сплату аліментів, за домовленістю батьків, даним договором встановлюється обов`язок батька сплачувати на утримання дитини аліменти в розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок щомісяця, до повноліття дитини.

Як встановлено у судовому засіданні, позивач на момент укладання договору про сплату аліментів мав достатній рівень доходів для можливості виконання взятих на себе добровільно зобов`язань по сплаті аліментів у розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок.

Проте, як вбачається з наданих позивачем документів, матеріальний стан позивача погіршився, відповідно до довідки № 470 від 26.07.2021 року, виданої Голопристанським міськрайонним центром зайнятості, ОСОБА_3 перебуває на обліку як безробітний в Голопристанському МРЦЗ з 23.07.2021 року.

Як зазначає позивач у нього наявний борг по сплаті аліментів, що відповідачем не оспорюється та не спростовано, і свідчить про те, що матеріальний стан позивача значно погіршився.

Таким чином, у судовому засіданні знайшов підтвердження факт зміни майнового стану платника аліментів. Майновий стан відповідача погіршився, оскільки він перебував на обліку в якості безробітного, та на момент розгляду справи в суді відсутні відомості про отримання ним будь-яких видів заробітку. Той факт, що позивач є безробітним, також не спростовували відповідач та її представник. Відомостей, які б могли вказувати, на те, що позивач має доходи, або є працевлаштованою особою, судом не встановлено.

Твердження позивача про те, що на його утримані перебуває непрацездатна матір - ОСОБА_6 та він надає їй матеріальну допомогу на утримання, судом оцінюється критично, оскільки позивач не надав суду належних та допустимих доказів того, що на його утриманні дійсно перебуває його матір та він надає їй матеріальну допомогу на утримання.

Суд не приймає до уваги заперечення відповідача стосовно того, що ОСОБА_3 має регулярні поїздки за кордон, що суперечать його поясненням про скрутне матеріальне становище, оскільки зі змісту відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби від 24.06.2021 року вбачається, що ОСОБА_3 16.06.2021 року перетинав кордон України з напрямом в`їзд. Вказана довідка свідчить лише про ту обставину, що ОСОБА_3 з 16.06.2021 року не виїжджав за кордон та не підтверджує тієї обставини, що він отримує будь-який дохід, працює за кордоном. Крім того, з 23.07.2021 року перебуває на обліку в Голопристанському МРЦЗ.

Суд зазначає, що розмір аліментів, до якого позивач просить його зменшити, відповідає вимогам статті 182 СК України, матеріальному стану сторін, інтересам сторін і дитини та є необхідним і достатнім розміром аліментів для забезпечення гармонійного розвитку ОСОБА_8 .

Щодо позовник вимог в частину внесення змін до пункту 8 Договору про сплату аліментів на дитину від 27.03.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Голопристанського районного нотаріального округу Херсонської області Желєзняком С.В., зареєстрованого в реєстрі за № 128, шляхом визначення зобов`язання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо сплати неустойки (пені) від несплаченої суми аліментів та/або додаткових витрат на дитину за кожен день прострочення у розмірі одного відсотка, суд приходить до наступного висновку.

Пунктом 8 Договору про сплату аліментів на дитину визначено, що у разі не виконання, неналежного або не своєчасного виконання батьком умов даного договору та виникнення заборгованості з вини батька, він зобов`язаний сплатити неустойку (пеню) в розмірі 3 (трьох) відсотків від несплаченої суми аліментів та/або додаткових витрат на дитину за кожен день прострочення зобов`язання.

Однак, суд не може погодитись з такими умовами договірних зобов`язань, взятих на себе позивачем, зважаючи на наступне.

Так, зі змісту положень ч. 1 ст. 189 СК України, слідує, що батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Згідно ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Положенням ч. 1 ст. 205 ЦК України, визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність (ч. 1 ст. 206 ЦК України).

Правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін, про що зазначено в ч. 1 ст. 209 ЦК України.

З аналізу вказаних вище норм слідує, договір про сплату аліментів на дитину, є двостороннім письмовим правочином укладеним між батьками на користь дитини, що підлягає нотаріальному посвідченню, зміст якого не може суперечити Цивільному кодексу України.

В свою чергу, ч. 1 ст. 196 СК України (в редакції чинній на момент укладання договору про сплату аліментів) визначено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Співвідносячи умови домовленостей між батьками, що закріплені в п. 8 Договору, та положення ч. 1 ст. 196 СК України України (в редакції, чинній на момент укладання договору про сплату аліментів), суд вважає, що положення п. 8 Договору в частині визначення розміру неустойки (пені) суперечать положенням ч. 1 ст.196 СК України, оскільки розмір пені в силу Закону становить 1 % суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

За таких обставин, встановивши, що ставка пені - 1 % визначена положеннями Сімейного кодексу України, а зміст правочину відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, суд вважає необхідним внести зміни до пункту 8 Договору про сплату аліментів на дитину від 27.03.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Голопристанського районного нотаріального округу Херсонської області Желєзняком С.В., зареєстрованого в реєстрі за № 128, шляхом визначення зобов`язання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо сплати неустойки (пені) від несплаченої суми аліментів та/або додаткових витрат на дитину за кожен день прострочення у розмірі одного відсотка.

З урахуванням встановлених обставин, дослідивши представлені сторонами докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи факт погіршення матеріального становища позивача, що унеможливлює сплату ним аліментів у розмірі 4000 грн. щомісяця на дитину, встановлений законодавством мінімальний розмір аліментів, з метою забезпечення права неповнолітньої дитини на належне утримання, рівний обов`язок як матері так і батька брати участь в утриманні дитини, суд прийшов до висновку, що позов про зменшення розміру аліментів підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13 81, 89, 223, 263, 265, 354-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: приватний нотаріус Голопристанського районного нотаріального округу Херсонської області Желєзняк Сергій Валерійович, про зменшення розміру аліментів задовольнити.

Внести зміни до абзацу 1 пункту 2 Договору про сплату аліментів на дитину від 27.03.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Голопристанського районного нотаріального округу Херсонської області Желєзняком С.В., зареєстрованого в реєстрі за № 128, шляхом зменшення розміру аліментів, а саме: визначення зобов`язання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) сплачувати на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Внести зміни до пункту 8 Договору про сплату аліментів на дитину від 27.03.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Голопристанського районного нотаріального округу Херсонської області Желєзняком С.В., зареєстрованого в реєстрі за № 128, шляхом визначення зобов`язання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо сплати неустойки (пені) від несплаченої суми аліментів та/або додаткових витрат на дитину за кожен день прострочення у розмірі одного відсотка.

Рішення може бути оскаржено до Херсонського апеляційного суду через Голопристанський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст рішення складений 31.01.2022 року.

Суддя О. Х. Ширінська