П О С Т А Н О В А

Іменем України

Єдиний унікальний номер 264/2363/21

Номер провадження 22-ц/804/623/22

01 лютого 2022 року місто Маріуполь

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Лопатіної М.Ю.

суддів - Баркова В.М., Зайцевої С.А.

за участю секретаря Грішко С.В.

заявник - Комунальне комерційне підприємство Маріупольської міської ради «Маріупольтепломережа»

боржник - ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 24 грудня 2021 року, постановлену у складі судді Матвєєвої Ю.О.,-

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст вимог

В квітні 2021 року Комунальне комерційне підприємство Маріупольської міської ради «Маріупольтепломережа» (надалі: ККП «Маріупольтепломережа») звернулось до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та гарячого водопостачання в сумі 19 932,09 грн та, нарахованих у зв`язку з простроченням грошового зобов`язання, трьох процентів річних в сумі 738,59 грн та інфляційних втрат у сумі 1 690,69 грн.

26 травня 2021 року Іллічівським районним судом м. Маріуполя Донецької області видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ККП «Маріупольтепломережа» заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та гарячого водопостачання в сумі 19 932,09 грн та, нараховані у зв`язку з простроченням грошового зобов`язання, три проценти річних в сумі 738,59 грн та інфляційні втрати у сумі 1 690,69 грн, а також судовий збір у розмірі 227,00 грн.

У грудні 2021 року боржник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про скасування судового наказу від 26 травня 2021 року, посилаючись на те, що він не згоден з наданим заявником розрахунком його заборгованості, оскільки в ньому не повністю відображені всі сплачені ним платежі за надані послуги.

З урахуванням викладеного, зазначивши про спір про право, боржник просив суд скасувати судовий наказ від 26 травня 2021 року.

Короткий зміст судового рішення першої інстанції.

Ухвалою Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 24 грудня 2021 року заяву ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Залишаючи заяву без задоволення, місцевий суд виходив з того, що боржником не надано доказів на підтвердження обставин зазначених в його заяві.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив ухвалу суду скасувати.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, скаржник зазначив, що місцевий суд, постановляючи оскаржувану ухвалу, не врахував те, що наказне провадження - це особливий вид цивільного судочинства, спрямований на швидкий та ефективний захист безспірних прав особи, шляхом видачі судового наказу. Отже, наказне провадження по своєї суті є безспірним та не передбачає перевірки судом доказів. Аналіз норм ЦПК дає підстави вважати, що заява боржника про скасування судового наказу, є безумовною підставою для його скасування.

Доводи і заперечення інших учасників справи

ККП «Маріупольтепломережа» своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалось.

Сторони в судове засідання апеляційного суду не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення не відповідає зазначеним вимогам закону.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції, та застосовані норми права

У частині першій статті 353 ЦПК України наведено перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Ухвала суду про відмову у скасуванні судового наказу в цьому переліку відсутня.

Верховний Суд у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду у справі № 752/1016/17 (провадження № 61-19138сво18) прийняв постанову від 12 вересня 2018 року, у якій сформував правовий принцип про те, що право на апеляційне оскарження учасники справи можуть реалізувати у порядку, визначеному процесуальним законом, не зловживаючи їхніми процесуальними правами у спосіб подання апеляційної скарги на ухвалу, що не може бути оскаржена до ухвалення рішення по суті спору й окремо від такого рішення. Заперечення учасників процесу щодо наявності підстав для оскарження ухвал, які не можуть бути оскаржені окремо від рішення суду, мають розглядатися судом при оскарженні рішення, ухваленого по суті спору. У зв`язку із цим право на суд, одним із аспектів якого є право доступу, в аспекті апеляційного оскарження таких ухвал підлягає обмеженню, яке застосовується з легітимною метою та зберігає пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою.

Тому тлумачення пункту 1 частини першої статті 353 ЦПК України має відбуватися із урахуванням можливості/неможливості поновити свої права, особою, яка подає апеляційну скаргу, в інший спосіб аніж шляхом оскарження в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братись до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль в ньому апеляційного суду. «Право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, 15123/03, § 53, 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

Оскільки у боржника ОСОБА_1 не має можливості у інший спосіб поновити свої права аніж шляхом оскарження ухвали про залишення без задоволення його заяви про скасування судового наказу, дана ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Залишаючи заяву боржника без задоволення, місцевий суд виходив з того, що заявником не надано доказів на підтвердження обставин зазначених в його заяві.

Апеляційний суд не погоджується з такими висновками суду з наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст. 171 ЦПК України, у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому ст. 444 цього Кодексу.

Таким чином, розглядаючи заяву про скасування судового наказу у суду є лише два повноваження: повернути вказану заяву, якщо вона не відповідає вимогам до форми та змісту чи пропущений строк її подачі (ч.6 ст.170 ЦПК України, ч.2 ст.171 ЦПК України), та скасувати судовий наказ (ч.3 ст.170 ЦПК України).

Отже, суд першої інстанції постановив ухвалу, яка не передбачена цивільним процесуальним законодавством, чим порушив норми процесуального права і це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Висновки за результатом розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За вимогами п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За вищезазначених обставин, ухвала суду першої інстанції про залишення без задоволення заяви ОСОБА_1 про скасування судового наказу постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 367, 374,379,381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 24 грудня 2021 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених ст.389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Судді:

Повний текст постанови складено 02 лютого 2022 року.

Суддя: