Справа № 237/1481/21
Провадження № 2/237/211/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.22 року м. Курахове

Мар`їнський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Ліпчанського С. М.,

за участю секретаря Бахтіярової Н. В.,

за участю:

представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданою в результаті ДТП,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди з відповідача у сумі 190727,43 грн. В позові вказав, що 22 листопада 2020 року за участю позивача ОСОБА_2 з вини ОСОБА_3 сталася дорожньо-транспортна пригода, а саме о 18:05 год. на а/д Михайлівка-Селидове-Курахове 24+700 км ОСОБА_3 , керуючи автомобілем RENAULT PREMIUM, д.н.з. НОМЕР_1 , з причіпом KRONE A2W18, д.н.з. НОМЕР_2 , не виконав вимоги дорожнього знаку 2.5 (перевага зустрічного руху), у результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем VOLKSWAGEN PASSAT, д.н.з. НОМЕР_3 , належним позивачу на праві приватної власності.

ПостановоюМар`їнського районного суду Донецької області від 29 січня 2021 року ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

26 грудня 2020 року позивач звернувся із заявою на проведення експертної оцінки колісного транспортного засобу VOLKSWAGEN PASSAT SE, д.н.з. НОМЕР_3 до суб`єкта оціночної діяльності СПД «Терентьев Леонід Іванович» (Сертифікат №16/17 суб`єкта оціночної діяльностіФДМУ від 13 січня 2020 року) із запитом про вартість матеріального збитку, завданого позивачу внаслідок ДТП від 22 листопада 2020 року. За результатамиавто товарознавчого дослідження (Звіт №112 з експертної оцінки колісного транспортного засобу від 31 грудня 2020 року) встановлено, що сума матеріальних збитків, завданих власнику легкового автомобіля VW PASSAT SE., д.н.з. НОМЕР_4 , станом на дату оцінки 22.11.2020 року, могла становити: 305 092,99 грн. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП, в якому пошкоджено автомобіль позивача, була застрахована. Страховиком відшкодовано збитки у розмірі 129365,56 грн.

Тому позивач змушений звернутись до суду з позовом про стягнення майнової шкоди у розмірі 175 727, 43 грн. та моральної шкоди у розмірі 15 000 грн.

В судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву в якій просив позовні вимоги задовольнити повністю.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання 01.02.2022 року не з`явився, хоча про час розгляду справи був повідомлений у передбаченому законом порядку, суд ухвалив справу розглянути за відсутністю відповідача.

Ухвалою від 17.08.2021 року, як співвідповідача, залучили до участі у справі ОСОБА_4 , його представник, ОСОБА_1 , у судовому засіданні наголосив на те, що ОСОБА_4 не належний відповідач, та позовні вимоги стосовно нього просив залишити без задоволення.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи вважає необхідним задовольнити позов частково з наступних підстав.

Суду надана постанова Мар`їнського районного суду Донецької області від 29 січня 2021 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до Звіту №112 з експертної оцінки колісного транспортного засобу від 31 грудня 2020 року встановлено, що сума матеріальних збитків, завданих мені власнику легкового автомобіля VW PASSAT SE., д.н.з. НОМЕР_4 , станом на дату оцінки 22.11.2020 року, могла становити: 305 092,99 грн.

Копією квитанції від 18.03.2021 року підтверджується, що ОСОБА_2 отримав від НАСК "ОРАНТА" 129365,56 грн.

Згідно вимог ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до вимог ст.1167 ЦК України ,моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Так, Верховним Судом зазначено, що вимогами закону передбачено обов`язок страхової компанії відшкодувати потерпілій особі вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, що не є тотожним розміру втрати товарної вартості цього автомобіля, які мають бути відшкодовані особою, винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди.

Частинами 1, 2 ст. 1187 ЦК України визначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі

Системний аналіз пункту 32.7. частини першої статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статті 22, абзацу третього пункту 3 частини першої статті 988, статей 1166, 1187, 1194 ЦК України, пунктів 1.6., 8.6., 8.6.1., 8.6.2. Методики дає можливість дійти висновків, що власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди.

В частині вимог про стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 15 000 грн., суд зазначає наступне.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як роз`яснено п. п. 3, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року від № 4, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодження здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження громадського життя, настанні негативних наслідків.

Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Як зазначено у позові та вбачається із матеріалів справи, відповідач ОСОБА_3 винен у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої було пошкоджено належний позивачу автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT SE, д.н.з. НОМЕР_3 .

За повідомленням позивача, внаслідок пошкодження його автомобіля йому було завдано душевних страждань, що негативно вплинуло на його моральний стан.

Завдану моральну шкоду позивачем оцінено у 15 000 грн.

Враховуючи вимоги розумності та справедливості, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди.

Як зазначається у рішеннях Європейського суду з прав людини від 25 липня 2001 року у справі «Перна проти Італії», від 09 лютого 2007 року «Білуха проти України», - в окремих випадках визнання судом порушення саме по собі становить достатньо справедливу сатисфакцію за моральну шкоду, завдану особі.

Отже, вимоги у цій частині позову підлягають задоволенню.

Суд прийшов до висновку про стягнення з відповідача ОСОБА_5 на користь позивача майнову шкоду у розмірі 175 727, 43 грн. та моральну шкоду у розмірі 15 000 грн.

Керуючись ст.ст. 258, 263, 264, 280-284, 352, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 1166,1167,1187 ЦК України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільне правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданою в результаті ДТП задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 майнову шкоду у розмірі 175 727 (сто сімдесят п`ять тисяч сімсот двадцять сім) грн. 43 коп.

Стягувати з ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 моральну шкоду у розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С. М. Ліпчанський

Дата документу 01.02.22 року