Ухвала

01 лютого 2021 року

м. Київ

справа № 199/7986/19

провадження № 61-744ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Усика Г. І., розглянув касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 березня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 03 листопада 2021 року у справі за позовом

ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю

«Фінансова компанія «Довіра та гарантія», ОСОБА_2 ,

треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу

Пономарьова Дар`я Володимирівна, Управління - служба у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у місті ради, про визнання правочину недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська

від 22 березня 2021 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 03 листопада 2021 року, позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 25 жовтня 2018 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою Д. В. (далі - приватний нотаріус Пономарьова Д. В.) за реєстровим № 2356, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» (далі - ТОВ «ФК «Довіра та гарантія») та ОСОБА_2 , за умовами якого

ОСОБА_2 набув у власність квартиру, розташовану за адресою:

АДРЕСА_1 .

Скасовано запис про право власності № 28548704 ОСОБА_2 на вказану квартиру та поновлено право власності ОСОБА_1 на неї з поновленням обтяжень речових прав на квартиру, зареєстрованих відповідно до законодавства.

У січні 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 березня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 03 липня 2021 року, у якій заявник просив скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки вона подана з пропуском строку на касаційне оскарження.

Відповідно до частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ураховуючи, що оскаржувану постанову апеляційного суду ухвалено

03 листопада 2021 року, то останнім днем на її касаційне оскарження було

03 грудня 2021 року, а касаційна скарга згідно відтиску поштового штемпеля на конверті подана 10 січня 2022 року.

Згідно з частиною другою статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Касаційна скарга містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, мотивоване тим, що копію оскаржуваної постанови апеляційного суду засобами поштового зв`язку заявник отримав 09 грудня 2021 року, на підтвердження зазначеного надав інформацію щодо вручення поштового відправлення із трек-номером «487».

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зазначені заявником причини пропуску строку не можна вважати поважними, оскільки вони не підтверджені належними доказами. Надані відомості АТ «Укрпошта» щодо поштового відправлення із трек номером «487» не є належним доказом отримання ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» оскаржуваної постанови, оскільки, неможливо встановити що саме направлялося зазначеним відправленням, адресанта та адресата. Належним доказом дати отримання оскаржуваної постанови, зокрема може бути розписка, довідка з суду, конверт тощо.

Ураховуючи наведене, заявнику необхідно звернутися до суду касаційної інстанції з клопотанням (заявою) про поновлення строку на касаційне оскарження, зазначити поважні причини пропуску строку та надати докази на їх підтвердження.

Крім того, у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України за подання касаційної скарги не сплачено судовий збір.

У касаційній скарзі заявником зазначено про долучення до її матеріалів доказів сплати судового збору, проте, під час опрацювання касаційної скарги виявлено відсутність доказів сплати судового збору про що складено відповідний акт.

За змістом частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України

«Про судовий збір» (у редакції чинній на момент подання позову) за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (768,40 грн).

Таким чином, за подання касаційної скарги, заявнику необхідно сплатити судовий збір у сумі 1 536,80 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055).

На підтвердження сплати судового збору до Верховного Суду необхідно надати оригінал квитанції.

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

За змістом частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 березня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 03 листопада 2021 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали щодо сплати судового збору касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали щодо надання доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. І. Усик