Дата документу 07.02.2022
Справа № 501/452/22
07 лютого 2022 суддя Іллічівського міського суду Одеської області Петрюченко М.І., перевіривши виконання вимог статей 175-177 Цивільного-процесуального кодексу України (далі ЦПК) по справі за
1 Чорноморської загальноосвітньої школи 1-Ш ступенів №6 Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області
2 Відділу освіти Чорноморської міської ради Одеської області
предмет та підстави позову: про скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
Позивач ОСОБА_1 звернулася до Іллічівського міського суду Одеської області з позовом до Чорноморської загальноосвітньої школи 1-Ш ступенів №6 Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області, Відділу освіти Чорноморської міської ради Одеської області про скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд вважає, що вищевказаний позов слід залишити без руху за таких підстав.
Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Як на підставу для звільнення від сплати судового збору позивач посилається на п.1 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір".
За змістом цієї норми Закону від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.
Отже, за вимогами, які випливають із трудових відносин, позивачі не звільняються від сплати судового збору, за винятком двох категорій справ: за вимогами про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.
Як вбачається з позовної заяви ОСОБА_1 позовні вимоги містять такі вимоги:
1) визнати незаконним та скасувати наказ Відділу освіти Чорноморської міської ради Одеської області від 04.11.2021 №442 «Про відсторонення від роботи працівників невакцінованих від Covid 19 зі змінами та наказ №117 к/тр від 08.11.2021 за підписом директора Чорноморської загальноосвітньої школи 1-Ш ступенів №6 Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області;
2) поновити позивача на роботі як незаконно відсторонену;
3) стягнути з Чорноморської загальноосвітньої школи 1-Ш ступенів №6 Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області середній заробіток за весь вимушеного прогулу, починаючи з 08.11.2021 року до дня поновлення на роботі, із розрахунку 806,02 грн. за кожний робочий день.
Разом з тим, відсторонення від роботи по своїй суті є лише призупиненням виконання працівником своїх трудових обов`язків з відповідними наслідками по оплаті праці та інших трудових гарантій, а не звільнення з роботи, що мало б наслідком вирішення питання про поновлення на роботі такого працівника.
Відтак, поняття відсторонення від роботи не є тотожним поняттю звільнення з роботи, тому вимога позову про незаконне відсторонення позивача від роботи, повинна бути оплачена судовим збором на загальних підставах, якщо позивач не має інших, передбачених ст.5 Закону України "Про судовий збір", пільг.
Згідно п.п.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (908,00 грн.).
Тому, судовий збір за вимогу про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення та поновлення позивача на роботі як незаконно відсторонену (дві не майнові вимоги сплачується за кожну окремо).
Таким чином, позивачу належить сплатити 1985,00 грн. (992,40 грн. х 2) судового збору.
Одночасно в позовній заяві позивач просить про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі, у зв`язку з матеріальними труднощами.
Згідно з ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення по справі, за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Частиною 2 вказаної статті встановлено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Отже, чинним законодавством визначено право суду, а не обов`язок щодо відстрочки, розстрочки, зменшення розміру судового збору або звільнення заявника від сплати судового збору. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі поданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.
При цьому, відповідно до п.29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України №10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», особа, яка заявляє клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі ст.12ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.
Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (Рішення ЄСПЛ «Kniat v.Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; Рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v.Poland» від 26 липня 2005 року.
Порушуючи питання про відстрочення сплати судового збору за подання позовної заяви про визнання незаконним та скасування наказу про відстрочення від роботи, стягнення заробітної плати, ОСОБА_1 посилається на матеріальні труднощі, оскільки відсторонена від роботи та, інших доходів або соціальних виплат не має та не отримує.
На підтвердження вище вказаних обставин позивач надала копію наказу про відсторонення від роботи, копію довідки про доходи за період з травня 2021 року по жовтень 2021 року.
Також, позивач посилається на те, що вона є піклувальником і єдиним годувальником племінника ОСОБА_2 , 2005 року народження.
Разом з тим, самі по собі посилання позивача на відсутність роботи, не свідчить про те, що у позивача відсутні інші джерела доходу.
Крім того, питання надання допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, регулюються Законом України „Про державну допомогу сім`ям з дітьми та прийнятими відповідно до нього нормативно-правовими актами.
Цей Закон встановлює гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги з урахуванням складу сім`ї, її доходів та віку дітей і спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сім`ям з дітьми у загальній системі соціального захисту населення.
Інших доказів для звільнення від сплати судового збору, встановлених ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір», позивачем не надано.
Враховуючи наведене, клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає.
Більш того, нормами ЦПК України і Закону України «Про судовий збір» передбачено право суду, а не обов`язок щодо звільнення, зменшення, відстрочення або розстрочення сплати судового збору позивачем.
Відповідно до положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливими для всіх учасників процесу.
Статтею 129 Конституції України встановлено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Таким чином, підстави для звільнення від сплати судового збору відсутні.
Зазначене не свідчить про занадто формальне ставлення до передбачених законом вимог та в жодному разі не робить суд недоступним для ОСОБА_1 , яка потребує судового захисту, не є перешкодою в її доступі до правосуддя.
Слід зазначити, що в рішенні у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини зазначив, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатись обмеженням доступу до суду.
Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду.
Керуючись ч.1 ст.136, ч.1 ст.260 ЦПК України, суддя
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.
Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_1 до Чорноморської загальноосвітньої школи 1-Ш ступенів №6 Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області, Відділу освіти Чорноморської міської ради Одеської області про скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, надавши позивачу строк для усунення недоліків в 10 (десять) днів з дня отримання копії ухвали, в іншому випадку позов вважати неподаним та повернути позивачу.
Копію ухвали надіслати позивачу.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Іллічівського міського

Суду Одеської області М.І.Петрюченко