Справа № 576/2648/21
Провадження № 2/576/36/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.01.22 м. Глухів

Глухівський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Сапона О.В.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Есманьської селищної ради Шосткинського району Сумської області, третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Сумській області, про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Баранівка Глухівського району Сумської області помер його брат - ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної частки (паю), розміром 10,72 умовних кадастрових гектар, розташованої на території Есманьської селищної ради Шосткинського району (колишньої Фотовизької сільської ради Глухівського району) Сумської області, яка належала померлому на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія СМ № 0131936, виданого на підставі розпорядження голови Глухівської районної державної адміністрації № 346 від 04.09.1996 року, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Глухівською районною державною адміністрацією членам САПТЗТ «Іскра» за № 306 від 01.10.1996 року, та земельної частки (паю), розміром 10,72 умовних кадастрових гектар, розташованої на території Есманьської селищної ради Шосткинського району (колишньої Фотовизької сільської ради Глухівського району) Сумської області, що на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0106233, виданого на підставі розпорядження голови Глухівської районної державної адміністрації № 346 від 04.09.1996 року, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Глухівською районною державною адміністрацією членам САПТЗТ «Іскра» за № 233 від 01.10.1996 року, належала їх померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 бабусі ОСОБА_3 , спадщину після смерті якої, як спадкоємець першої черги за законом, так як його батько (син померлої) ОСОБА_4 , помер раніше за свою матір, а саме, ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто до відкриття спадщини після її смерті, він прийняв шляхом фактичного вступу протягом шести місяців з дня відкриття спадщини в управління та володіння її спадковим майном, але своїх спадкових прав на неї не оформив. Також зазначає, що він є єдиним спадкоємцем брата за законом та прийняв спадщину після його смерті, подавши до нотаріальної контори у визначений рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області додатковий строк заяву про її прийняття. Однак, коли для оформлення своїх прав на спадкове майно - вищезазначені земельні частки (паї) він звернувся в нотаріальну контору, то йому було відмовлено в цьому з тих підстав, що він не може підтвердити родинні відносини між батьком ОСОБА_4 та його матір`ю ОСОБА_3 , оскільки як свідоцтво про народження батька - ОСОБА_4 , так і актовий запис про його народження відсутні. Крім того відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно - Сертифікати на право на земельні частки (паї), які було втрачено. За вказаних обставин, позивач просить суд встановити факт, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , дійсно є рідним сином ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , та визнати за ним право власності на вищевказані земельні частки (паї).

Позивач в судове засідання не з`явився, а надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просить справу розглядати без його участі.

Представник відповідача в судове засідання також не з`явився, проте надав заяву, в якій зазначає, що Есманьська селищна рада Шосткинського району Сумської області позов ОСОБА_1 визнає повністю і просить справу розглядати без участі її представника.

Представник третьої особи в судове засідання також не з`явився, проте надав заяву, в якій зазначає, що Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, як розпорядник земель державної форми власності, просить справу розглядати без участі його представника. При прийнятті рішення покладається на розсуд суду.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов є повністю обґрунтованим, підтверджується представленими документами, а тому підлягає повному задоволенню з огляду на таке.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Баранівка Глухівського району Сумської області помер ОСОБА_4 , що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 20.05.2020 ( а.с. 10).

ІНФОРМАЦІЯ_2 в сел. Робочий Севського району Брянської області Російської Федерації померла ОСОБА_3 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 22.08.2001( а.с. 9).

А ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Баранівка Глухівського району Сумської області помер ОСОБА_2 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 16.08.2021( а.с. 8)

Позивач по справі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є сином ОСОБА_4 та рідним братом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_4 від 20.07.1976 та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України відносно ОСОБА_3 № 3 від 25.03.2021 ( а.с.11-12)

Як стверджує позивач, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 є матір`ю померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 та, відповідно, його та ОСОБА_3 бабусею.

У листопаді 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Шосткинського районного нотаріального округу Янкової Є.О. з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що залишилося після смерті брата ОСОБА_3 - належну йому земельну частку (пай) та земельну частку (пай), яку той фактично успадкував після смерті бабусі - ОСОБА_3 , але у встановленому законом порядку своїх спадкових прав не оформив, однак нотаріус йому відмовила в цьому у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують родинні відносини між померлими ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , як сина та матері, та відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно - Сертифікатів на право на земельні частки (паї), про що видала відповідну постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.7).

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду Українивід 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Підпунктами 4.2, 4.14, 4.18 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 передбачено, що при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.

Доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин.

За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо.

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Звертаючись до суду з даним позовом позивач зазначив, що встановлення факту родинних відносин між його померлими батьком ОСОБА_4 та бабусею ОСОБА_3 , як сином та матір`ю, має для нього юридичне значення, оскільки надає право на оформлення спадкового майна, що належало та залишилось після смерті останньої.

Як вбачається з матеріалів справи, свідоцтво про народження батька позивача - ОСОБА_4 втрачено. Актовий запис про його народження також не зберігся, про що свідчать повідомлення Глухівського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 14.05.2021 за вих. № 140/21.4-79, та Державного архіву Сумської області від 13.02.2017 за вих. № См-8, згідно яких, актового запису про народження відносно ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_6 в с. Баранівка (виконавчий комітет Фотовизької сільської ради) Глухівського району Сумської області, не виявлено (а.с.13-14).

Разом з тим, з витягу з погосподарської книги № 1 с. Баранівка Фотовизької сільської ради Глухівського району Сумської області за 1980-1989 роки вбачається, що ОСОБА_4 , 1927 р.н., згідно записів погосподарської книги значиться головою господарства, ОСОБА_3 , 1903 р.н., по відношенню до голови господарства зазначена його матір`ю, ОСОБА_5 , 1927 р.н., - дружиною, ОСОБА_2 , 1954 р.н., - їх сином (а.с.25).

Крім того, за даними довідки Есманьської селищної ради Шосткинського району Сумської області від 24.03.2021 за вих. № 60, відповідно до наявних відомостей Есманьської селищної ради, померла ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_3 , 1903 р.н., дійсно є матір`ю померлого ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_4 , 1927 р.н. (а.с.24).

Таким чином, виходячи з досліджених по справі доказів в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про доведеність факту того, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 , 1927 р.н, є рідним сином померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , 1903 р.н.

Встановлення даного факту родинних відносин потрібно позивачу для реалізації свого права на спадщину. Встановити вказаний факт у інший спосіб не є можливим, тому вимога останнього про встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню.

Згідно довідки відділу у Глухівському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 25.03.2021 за вих. № 134/133-21, ОСОБА_3 , на підставі розпорядження голови Глухівської районної державної адміністрації № 346 від 04.09.1996 року було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0106233 та зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Глухівською районною державною адміністрацією членам САПТЗТ «Іскра» за № 233 від 01.10.1996 року на території Фотовизької сільської ради Глухівського району Сумської області. Розмір земельної частки (паю) складав 10,72 умовних кадастрових гектар. (а.с.15).

Таким чином судом встановлено, що померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , дійсно за життя належала земельна частка (пай) розміром 10,72 умовних кадастрових гектар, розташована на території Есманьської селищної ради Шосткинського району (колишньої Фотовизької сільської ради Глухівського району) Сумської області, про що на її ім`я було видано відповідний сертифікат.

Однак, вказаний сертифікат втрачено, у зв`язку з чим у газеті «Глухівщина» в № 40 (2734) від 08 жовтня 2021 року було опубліковане відповідне оголошення (а.с. 31).

За даними довідок Есманьської селищної ради Шосткинського району Сумської області від 24.03.2021 за вих. № 37 та вих. № 55, останнє постійне місце проживання померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_3 було АДРЕСА_1 . На час смерті за вказаною адресою разом з померлою був зареєстрований та проживав її онук - ОСОБА_2 , 1954 р.н.. Заповіт від імені ОСОБА_3 Фотовизькою сільською радою не посвідчувався (а.с.17-18).

Згідно з витягами зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 66163316, (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 66163304 від 27.08.2021, заповіт від імені померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_3 не посвідчувався, спадкова справа після її смерті не заводилась ( а.с.26,27).

Відповідно до статті 524 ЦК УРСР 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 , спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

За змістом статті 525 цього Кодексу часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Відповідно до ст. ст. 529, 530 ЦК УРСР 1963 року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка

належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

За положеннями ст.ст. 548,549 цього Кодексу для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, не допускається прийняття спадщини під умовою або застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Спадщина вважається прийнятою якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або звернувся до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини з відповідною заявою про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Таким чином, спадщину після смерті ОСОБА_3 , як спадкоємець першої черги за законом (так як його батько (син померлої) ОСОБА_4 , помер раніше за свою матір, а саме, ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто до відкриття спадщини після її смерті), відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року фактично прийняв її онук ОСОБА_2 , оскільки протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління та володіння її спадковим майном, проте своїх спадкових прав за життя не оформив. Наявність інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 , судом не встановлено.

За даними довідки відділу у Глухівському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 25.03.2021 за вих. № 133/133-21, ОСОБА_2 , на підставі розпорядження голови Глухівської районної державної адміністрації № 346 від 04.09.1996 року було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0131936 та зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Глухівською районною державною адміністрацією членам САПТЗТ «Іскра» за № 306 від 01.10.1996 року на території Фотовизької сільської ради Глухівського району Сумської області. Розмір земельної частки (паю) складав 10,72 умовних кадастрових гектар. (а.с.16).

Таким чином судом встановлено, що померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , дійсно за життя належала земельна частка (пай) розміром 10,72 умовних кадастрових гектар, розташована на території Есманьської селищної ради Шосткинського району (колишньої Фотовизької сільської ради Глухівського району) Сумської області, про що на його ім`я було видано відповідний сертифікат.

Однак, вказаний сертифікат втрачено, у зв`язку з чим у газеті «Глухівщина» в № 40 (2734) від 08 жовтня 2021 року було опубліковане відповідне оголошення (а.с. 31).

Отже, після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, зокрема, у вигляді належної йому вищевказаної земельної частки (паю) та земельної частки (паю), яку він фактично успадкував після смерті бабусі, ОСОБА_3 .

Як вбачається з довідок Есманьської селищної ради Шосткинського району Сумської області від 24.03.2021 за вих. № 36 та вих. № 54, останнє постійне місце проживання померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 було АДРЕСА_1 . На час смерті за вказаною адресою померлий був зареєстрований та проживав один. Заповіт від його імені Фотовизькою сільською радою не посвідчувався (а.с.19-20)

Відсутність посвідчених від імені померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 заповітів, також підтверджується і інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 67404830 від 22.11.2021 ( а.с.28).

Відповідно до статті 1217 ЦК України, в редакції чинній на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 , спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (частини перша, друга статті 1223 ЦК України).

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї ( стаття 1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Відповідно до положень ст. 1262 цього Кодексу у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Таким чином позивач по справі ОСОБА_1 , являється спадкоємцем померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 брата ОСОБА_3 другої черги за законом, а відтак має право на спадщину після його смерті. Наявність інших спадкоємців судом не встановлена.

Також судом встановлено і це підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що позивач прийняв спадщину після брата, подавши нотаріусу у визначений рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 28.09.2021 додатковий строк заяву про її прийняття ( а.с.29-30)

Однак, через втрату правовстановлюючих документів на спадкове майно, що залишилося після смерті брата - земельні частки (паї), які відновити в передбаченому законом поряду неможливо, позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права на прийняту спадщину в нотаріальній конторі.

За змістом статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст. 1217 ЦК України.

У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 у п.п. 10, 11 визначено, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим, правовстановлюючим документом. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Відповідно до роз`яснень, наданих у абзаці 15 пункту 3.5. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай), порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Враховуючи викладене, та зважаючи на те, що в суді знайшло своє підтвердження те, що бабусі позивача ОСОБА_3 , спадкоємцем після якої був її онук (брат позивача) ОСОБА_3 , який прийняв спадщину, але своїх спадкових прав не оформив, та брату позивача ОСОБА_3 , дійсно за життя на підставі Сертифікатів на право на земельні частки (паї) серії СМ № 0106233 та, відповідно, серії СМ № 0131936, належали земельні частки (паї) розміром 10,72 умовних кадастрових гектар кожний, розташовані на території Есманьської селищної ради Шосткинського району (колишньої Фотовизької сільської ради Глухівського району) Сумської області, а позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті брата ОСОБА_3 та в установленому законом порядку і строк прийняв спадщину після його смерті, однак через втрату правовстановлюючих документів на спадкове майно, які відновити в передбаченому законом поряду неможливо, його право на спадкове майно не визнається, суд вважає за необхідне захистити дане право позивача шляхом визнання за ним права власності на ці земельні частки (паї).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 81, 206, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , був рідним сином ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючим по АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , право власності на земельну частку (пай) розміром 10,72 умовних кадастрових гектар, розташовану на території Есманьської селищної ради Шосткинського району (колишньої Фотовизької сільської ради Глухівського району) Сумської області, яка належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0106233, виданого на підставі розпорядження голови Глухівської районної державної адміністрації № 346 від 04.09.1996 року, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Глухівською районною державною адміністрацією членам САПТЗТ «Іскра» за № 233 від 01.10.1996 року, як на спадкове майно після смерті брата, ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Баранівка Глухівського району Сумської області.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючим по АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , право власності на земельну частку (пай) розміром 10,72 умовних кадастрових гектар, розташовану на території Есманьської селищної ради Шосткинського району (колишньої Фотовизької сільської ради Глухівського району) Сумської області, яка належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0131936, виданого на підставі розпорядження голови Глухівської районної державної адміністрації № 346 від 04.09.1996 року, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Глухівською районною державною адміністрацією членам САПТЗТ «Іскра» за № 306 від 01.10.1996 року, як на спадкове майно після смерті брата, ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Баранівка Глухівського району Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Сумського апеляційного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя Глухівського міськрайонного суду О.В. Сапон