Справа № 302/29/18
У Х В А Л А

Іменем України

18 січня 2022 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Джуги С.Д. і Кожух О.А.,

з участю секретаря Кекерчень М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 (особа, яка не брала участі в справі) на рішення Міжгірського районного суду від 05 лютого 2018 року (у складі судді Кривки В.П.) за позовом ОСОБА_2 до Пилипецької сільської ради Хустського району про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з цим позовом у січні 2018 р.

Просив визнати за ним, як спадкоємцем по заповіту, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_3 (матері позивача), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На обґрунтування позовних вимог указав, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько ОСОБА_4 , а ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивача ОСОБА_3 .

На день смерті батька разом із ним за адресою АДРЕСА_1 проживала ОСОБА_3 його дружина та мати позивача.

Проживаючи разом із ОСОБА_4 на день його смерті, ОСОБА_3 фактично вступила в управління та володіння його спадковим майном, однак свідоцтва про право на спадщину не отримувала.

За життя ОСОБА_3 було складено заповіт, відповідно до якого все майно, що буде належати їй на день смерті, заповіла своєму синові ОСОБА_2 .

До спадкового майна ОСОБА_3 належали п`ять земельних ділянок і житловий будинок АДРЕСА_1 .

У зв`язку з відсутністю державної реєстрації житлового будинку відповідно до норм, які існували на час його будівництва, оформити спадкові права в нотаріальному порядку неможливо, відтак позивач вимушений звернутися до суду з цим позовом про визнання за ним права власності на житловий будинку у порядку спадкування за заповітом.

Рішенням Міжгірського районного суду від 05.02.2018 р. позов задоволено. Визнано ОСОБА_2 власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 (особа, яка не брала участі в справі) просить скасувати це рішення і ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити в повному обсязі. Доводить про неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Обґрунтовуючи порушення оскаржуваним судовим рішенням своїх прав, апелянт посилається на те, що спірний будинок належав на праві особистої власності матері апелянта ( ОСОБА_5 ), після смерті якої у порядку спадкування за законом права на спірний будинок перейшли до апелянта.

26 березня 1974 р. секретарем виконкому Келечинської сільради було посвідчено договір дарування, зареєстрований у книзі для записів нотаріальних дій під № 2, відповідно до якого ОСОБА_4 (батько позивача та дідо апелянта) подарував житловий будинок АДРЕСА_2 своїй доньці ОСОБА_5 (сестра позивача та мати апелянта).

Із довідки Келечинської сільської ради від 31.08.2020 р. № 237 видно, що згідно з по господарськими книгами с. Келечин у 1977 р. житловий будинок АДРЕСА_2 було перенумеровано на № 168, а при перенумерації будинків, проведеної у 2000 р. у с. Келечин, колишній № 168 житлового будинку був замінений на АДРЕСА_1 , тобто будинок, подарований ОСОБА_5 ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , на день її смерті разом із нею проживали: ОСОБА_6 чоловік, і ОСОБА_5 (донька), тобто апелянт, відтак саме вони у рівних частинах успадкували спірний житловий будинок.

ІНФОРМАЦІЯ_5 помер батько апелянта ОСОБА_6 , на день його смерті разом із ним проживала: донька ОСОБА_5 , і онука ОСОБА_7

20 лютого 2020 р. приватним нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого ОСОБА_1 набуто в порядку спадкування право власності на житловий будинок, який заходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

11 вересня 2020 р. ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса із заявою про реєстрацію спадкової справи до майна її померлої мами ОСОБА_5 .

Із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стало відомо, що на підставі оскаржуваного рішення за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на будинок, який був подарований мамі апелянта, і після смерті якої апелянт виявила бажання оформити на себе спадкові права, однак оскаржуваним судовим рішенням такі права порушуються.

Відзив на апеляційну скаргу надійшов до суду 18 січня 2022 р., що є порушенням ч.1 ст.360 ЦПК України, оскільки в ухвалі про відкриття апеляційного провадження строк на подання відзиву встановлено по 16 жовтня 2020 р. (а.с.85), відтак заперечення такого не беруться до уваги судом апеляційної інстанції.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися. Адвокат Зубанич О.Ю. в інтересах ОСОБА_2 у відзиві на апеляційну скаргу від 18 січня 2022 р. просив розглянути справу за їх відсутності, за наявними в справі матеріалами.

18 січня 2022 р. від адвоката Рішка С.І. в інтересах ОСОБА_1 надійшло клопотання про проведення судового засідання без їх участі, відтак розгляд справи належить провести за відсутності учасників справи.

Суд виходив із того, що будинок і господарські споруди в АДРЕСА_1 належали батькам позивача ОСОБА_4 і ОСОБА_3 в рівних частках як спільне майно подружжя, споруджене за час шлюбу. Після смерті ОСОБА_4 єдиною спадкоємицею першої черги по закону, яка прийняла спадщину, була ОСОБА_3 мати позивача.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . За життя вона склала заповіт, яким розпорядилася передати все належне їй майно на час смерті, в тому числі будинок, позивачу, даний заповіт не змінено та не скасовано.

Позивач прийняв спадщину за заповітом відповідно до вимог ч.1 ст. 1269 ЦК України. Спадкоємців на обов`язкову частку в спадковому майні померлої ОСОБА_3 немає.

Однак, одержати свідоцтво про право на спадщину житловий будинок АДРЕСА_1 , позивач не зміг у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця ОСОБА_3 . Це дає підстави застосувати ст.ст.16, 392, 1216-1223, 1233, 1261, 1268-1270 ЦК України.

Апеляційне провадження у справі підлягає закриттю із таких мотивів.

Згідно з положеннями ст. 352 ч.1 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Визначальним моментом є з`ясування того, яким чином ухвалене судове рішення впливає на права та інтереси осіб, які не брали участі в справі.

Так, Верховний суд у постанові від 07.05.2020 р. у справі № 758/154 роз`яснив, що судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є заявник, або в рішенні міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Згідно зі ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених закономвипадках на касаційне оскарження судового рішення.

Статтею 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено,що учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи і у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.

Стаття 17 ЦПК України передбачає, що учасники справи, а також особи, якіне брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи.

Відповідно до статті 18 ЦПК України обов`язковість судового рішенняне позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободичи інтереси.

Отже, визначальним при вирішені питання про правомірність реалізації особою свого права на оскарження судового рішення у справі, в якій ця особа не брала участі, є встановлення обставин порушення її прав та обов`язків оскаржуваним рішенням.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 як особи, яка не брала участі в справі, базуються на тому, що 26 березня 1974 р. секретарем виконкому Келечинської сільради було посвідчено договір дарування, зареєстрований у книзі для записів нотаріальних дій під № 2, відповідно до якого ОСОБА_4 (батько позивача та дідо апелянта) подарував житловий будинок АДРЕСА_2 своїй доньці ОСОБА_5 (сестра позивача та мати апелянта).

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , на день її смерті разом із нею проживали: ОСОБА_6 чоловік, і ОСОБА_5 (донька), тобто апелянт, відтак саме вони у рівних частинах успадкували спірний житловий будинок. Тобто, будинок, набутий її мамою на підставі договору дарування від 26 березня 1974 р.

Однак, рішенням Міжгірського районного суду від 06.09.2021 р., яке набрало законної сили 07.10.2021 р. (а.с.154-158), визнано недійсним із дня укладення договір дарування будинку № 156 від 26.03.1974 р., укладеного ОСОБА_8 , мешканцем АДРЕСА_2 , та ОСОБА_5 , мешканкою АДРЕСА_2 , який зареєстровано в книзі запису нотаріальних дій Келечинської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області за №2.

Тобто, перестала існувати правова підстава, через існування якої апелянт вважала, що її права порушені оскаржуваним судовим рішенням.

Згідно з положеннями п.3 ч.1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, подано особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішення питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Керуючись ст.ст. 352, 362 ч.1 п.3, ч.2, 368 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

1. Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 (особа, яка не брала участі в справі) на рішення Міжгірського районного суду від 05 лютого 2018 року (у складі судді Кривки В.П.) за позовом ОСОБА_2 до Келечинської сільської ради Міжгірського району про визнання права власності на спадкове майно за заповітом. 2.Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду. 3.Повне судове рішення складено 02 лютого 2022 р.

Судді: