Справа № 297/2579/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" лютого 2022 р.

Іршавський районний суд

Закарпатської області

в складі:

головуючого - судді Золотар М.М.

при секретарі - Пекар О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Іршава справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , де треті особи без самостійних вимог органи опіки та піклування Берегівської міської ради, Кам`янської сільської ради Берегівського району, про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордону без дозволу батька, -

В С Т А Н О В И В :

18 жовтня 2021 року ОСОБА_1 звернулася в Іршавський районний суд з позовом до ОСОБА_2 , де треті особи без самостійних вимог органи опіки та піклування Берегівської міської ради, Кам`янської сільської ради Берегівського району, про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордону без дозволу батька.

Посилається на те, що 15 листопада 2012 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Мукачеву Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області і проживали однією сім`єю до 2015 року. Від спільного проживання у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_3 .

01 квітня 2016 року заочним Рішенням Мукачівського міськрайонного суду шлюб із відповідачем було розірвано.

З часу розірвання шлюбу відповідач ні разу не зустрічався з донькою, жодних коштів на утримання нашої дитини не надає, аліменти не сплачує.

Навпаки, через його особисті боргові зобов`язання перед чеською банківською установою під час перебування в Чехії судовий виконавець проводив стягнення боргу з її банківської картки, оскільки борг виник під час перебування в шлюбі. І ті кошти, які вона могла б витратити на неповнолітню дитину пішли на погашення особистого боргу її батька.

Окрім матеріального утримання дитини, позивачка належним чином піклується про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Влітку 2021 року мала намір відвести дитину на море за кордон, однак відповідач категорично відмовив у цьому.

Вважає, що така його позиція, який відсутній в житті дитини більше п`яти років поспіль, шкодить її інтересам та не сприяє її всебічному та гармонійному розвитку.

Не лише влітку, а й в інші пори року має можливість і намір разом з донькою їздити за кордон, не лише в країни и Європейської співдружності, а й країни, такі як Ізраїль, Туреччина, Єгипет, Велика Британія, США у Азія. Ці поїздки матимуть неабияке значення для духовного та фізичного розвитку дитини, разом з нею пройти обстеження в закордонних лікарів, та відпочити на морі. Тобто, позивачка має можливість не лише оздоровити дитину в морській кліматичній зоні, яка є надзвичайно сприятливою для дітей такого віку, а й подорожувати.

На теперішній час ОСОБА_1 не має можливість отримати таку згоду в добровільному порядку у відповідача, так як він не реагує не лише на її прохання, а й на прохання доньки, яка після останнього прохання була доведена ним до істерики.

Місце перебування відповідача не відоме, через боргові зобов`язання він більше року тому покинув Чеську Республіку.

В ході судового розгляду справи про стягнення аліментів в Окружному суді міста Праги 9 в Чеській Республіці встановлено, що в Чеській Республіці відповідач не перебуває, і вся поштова кореспонденція суду, яка пересилалася через місцевий суд в Україні поверталася, оскільки Відповідач за даною адресою в Україні не проживає, його точне місце проживання не відоме.

Всі контакти з ним проходять тільки через мобільний телефон, якщо він забажає говорити.

Просила суд постановити рішення, яким:

Надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України в країни Європейської Співдружності, Ізраїль, Сполучених Штатів Америки, Канади, Австралії, Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії, а також до Чорногорії, Турецької Республіки, Арабської Республіки Єгипет, Республіки Туніс, Об`єднаних Арабських Еміратів, та інші країни неповнолітній доньці ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у супроводі матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без згоди та супроводу батька дитини ОСОБА_2 до досягнення дитиною повноліття;

Надати дозвіл на оформлення проїзних документів для тимчасового виїзду дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 без згоди її батька ОСОБА_2 для виїзду за кордон, шенгенської візи та інших видів віз.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, а подала заяву (а. с. 41, 65) в судове засідання не з`явилася, а подала заяву, якою позов підтримала, просила його задовольнити, а справу розглянути в її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився повторно, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Представники третіх осіб органи опіки та піклування Берегівської міської ради, Кам`янської сільської ради Берегівського ра в судове засідання не з`явилися, а подали заяви про розгляд справи за відсутності їх представника ( а. с. 71, 73).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що 15 листопада 2012 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Мукачеву Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області і проживали однією сім`єю до 2015 року, який 01 квітня 2016 року розірвано. Від спільного проживання у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_3 .

Посилання позивачки на можливість виїзду за кордон на оздоровлення, туристичні тури разом з дочкою матеріалами справи не підтверджено.

Відповідно до ст.ст. 141, 150, 153, 155 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Пунктами 3, 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року N 57, передбачено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку.

Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску; без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред`явлення, зокрема рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Таким чином, дозвіл на тимчасові виїзди дітей за кордон у супроводі одного з батьків за відсутності згоди другого з батьків може бути наданий на підставі рішення суду на певний період, з визначенням його початку й закінчення.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та матеріалів справи, позивач живе та працює у Чеській Республіці. Позивач у позовній заяві стверджує, що відповідач принципово відмовляється надати такий дозвіл у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим вона і звертається до суду з цим позовом. Доказів про наявність заборговансоті по сплаті аліментів або ж стягнення таких з відповідача на користь позивача не подано.

Як видно з прохальної частини позовної заяви, позивач вказує, що дозвіл на виїзд дитини за межі України без згоди батька необхідно надати до її повноліття, без обмеження у кількості виїзду та часу перебування у різних країнах світу.

Суд наголошує, що дозвіл на виїзд малолітньої дитини за межі України в супроводі одного з батьків за відсутності згоди другого з батьків на підставі рішення суду може бути наданий на певний одноразовий виїзд з визначенням його початку й закінчення.

Позивач не надала, а в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази для підтвердження обставин того, коли та з якою метою позивач мала намір вивезти дитину за кордон. Також не було конкретизовано і причини виїзду та часові проміжки перебування дитини в певній країні.

Також позивач не надала доказів про відмову батька у видачі згоди на виїзд дитини за кордон у супроводі лише матері та не зазначила, в яку саме країну батько відмовив у виїзді дитини та з яких підстав.

Позивач не довела належними та допустимими доказами, що надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України у супроводі матері та без дозволу і супроводу батька, без визначення його початку й закінчення щодо країни, до якої просила надати дозвіл на виїзд позивач, відповідає інтересам дитини, не порушує прав батька на спілкування з нею та не позбавляє його права брати участь у вихованні та утриманні дитини.

Задоволення позовних вимог і надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон за межі України дочки відповідача в супроводі матері та без згоди і супроводу батька дитини, без обмеження у кількості виїзду та часу перебування на період до досягнення повноліття суперечить чинному законодавству, що визначає рівність прав та обов`язків батьків відносно виховання дитини, що може призвести до фактичного позбавлення батька передбаченої законодавством можливості брати участь у її вихованні та можливості спілкування з нею.

Як видно з матеріалів справи, виїзд дитини не носить тимчасового характеру, пов`язаний з відпочинком і оздоровленням, а має на меті визначення місця проживання дитини разом із мамою у Чеській Республіці.

За таких обставин суд приходить до висновку, що в задоволенні позову в частині надання дозволу на тимчасовий виїзд за межі України виїзд дитини слід відмовити через його необґрунтованість.

Водночас, законодавство не обумовлює оформлення дитині паспорта громадянина України для виїзду за кордон дозволом (згодою) того з батьків, який проживає окремо від неї, у випадку, якщо батьки дитини не перебувають у шлюбі, а заяву для оформлення документів подає той з батьків, з яким проживає дитина, право дитини як громадянина України на отримання паспорта для виїзду за кордон як таке є безумовним і підлягає реалізації з дотриманням передбачених законодавством процедур. Законодавчих підстав для обмеження права дитини та матері, яка діє в інтересах дитини, на оформлення відповідних документів немає, таке право підлягає захисту судом, зокрема, і від безпідставних та необґрунтованих заборон щодо цього одним з батьків дитини (ст.ст. 274, 275 ЦК України). Реалізація дитиною права на отримання вищевказаного паспорта сама по собі не може розглядатися як порушення прав відповідного з батьків, оскільки щодо перетинання дитиною державного кордону України встановлена інша процедура, яка передбачає дотримання сімейних прав того з батьків, хто проживає окремо від дитини, а за наявності відповідних підстав вирішення спору судом.

Керуючись ст. ст. 81, 89, 149, 150, 153, 263-265, 268, 272, 273, 280, 281-285 ЦПК України, ст.ст. 141, 150-153, 155, 157 СК України, ст. ст. 269, 270, 272, 274, 275 ЦК України, п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими Постановою КМ України від 27.01.1995 № 57, -

Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Надати дозвіл на виготовлення проїзних документів для виїзду з України та в`їзду в Україну малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без згоди батька ОСОБА_2 .

В решті позову відмовити.

Заяву про перегляд заочного рішення відповідачем може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Головуючий: М. М. Золотар