Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/7/22

Номер провадження: 2/511/175/22

"07" лютого 2022 р. Суддя Роздільнянського районного суду Одеської області Гринчак С. І. , розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою

позивача: ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,

до відповідача: ОСОБА_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про розірвання шлюбу,

встановив:

У січні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила розірвати шлюб з відповідачем ОСОБА_3 , який зареєстрований 25 квітня 2019 року Малиновським районним у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, на підставі актового запису №962. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося з причин відсутності взаєморозуміння, втрати почуття любові та поваги один до одного, внаслідок чого між сторонами припинилися шлюбні стосунки та перестали вести спільне господарство, та проживають окремо. Посилаючись на дані обставини позивач просила шлюб з відповідачем розірвати, так як їх спільне проживання в шлюбі не можливе і вона не бажає підтримувати подружні відносини.

Згідно з автоматизованою системою документообігу суду при розподілі справ між суддями для розподілу вказана справа 05.01.2022 року була розподілена в провадження судді Гринчак С.І.

Виходячи з вимог п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити місце проживання чи перебування відповідача ОСОБА_2 поштовий індекс, а також реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

За відомостями адресної довідки, наданої за правилами ч. 6 ст. 187 ЦПК України відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 по м. Одесі та Одеській області не значиться.

Ухвалою судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 17.01.2022 року позовну заяву залишено без руху та позивачу надавався строк для усунення недоліків.

27.01.2022 року позивачем через канцелярію суду надана заява, в якій позивач зазначив, що ОСОБА_2 проживав в її будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який в листопаді 2020 року виїхав з с. Заможне.

Позивачем не надано жодних доказів, того що відповідач проживав чи перебував за адресою: АДРЕСА_1 , і яка є останнім відомим ОСОБА_1 зареєстрованим місцем проживання відповідача. Отже позивачем не додержано вимоги п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

Крім того, згідно свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_1 виданого Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 25.04.2019 року, встановлено, що відповідач ОСОБА_2 , громадянин Республіки Молдова.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 76 Закону України Про міжнародне приватне право суди України можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у випадках, якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи відповідача.

Під час розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, один з яких проживає в Україні, питання підсудності визначається за загальними правилами, встановленими статтями 27,28ЦПК України.

Позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом (ч. 1 ст. 27 ЦПК України).

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі визначено, що суди загальної юрисдикції спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Відповідно до роз`яснень п. 2 Постанови Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01.03.2013 року, суди мають враховувати, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950, далі - Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону № 2453-VI).

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Цивільна юрисдикція - це визначена законом сукупність повноважень судів щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції (стаття 19 ЦПК). Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції (статті 26 - 30 ЦПК).

Згідно ч.9 ст. 187 ЦПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

У встановлений процесуальним законом строк вимоги ухвали суду від 17.01.2022року, позивачем не виконані.

У відповідності до ч.3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 185, 187, 353, 354, ЦПК України, суд

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцять днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: С. І. Гринчак