Борівський районний суд Харківської області
справа: № 614/900/21
провадження: 2/614/41/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

03.02.2022 Справа №614/900/21

смт Борова Харківської області

Борівський районний суд Харківської області в складі судді Гуляєвої Г.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини

за участю учасників справи:

позивача: не з`явилася,

відповідача: не з`явився

У С Т А Н О В И В :

1. Короткий зміст позовних вимог

Позивач звернулася з позовом до відповідача з вимогою про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що 25.04.2009 між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований відділом РАЦС Куйбишевського РУЮ у м.Донецьк Донецької обл., актовий запис №145.

Після реєстрації шлюбу позивач змінила своє дівоче прізвище з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 ».

Від спільного проживання у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_5 .

На початку 2014 р. сімейні стосунки між сторонами почали погіршуватися, оскільки в зв`язку з проведенням АТО у Донецькій обл. постало питання про переїзд. Відповідач був категорично проти переїзду з м.Макіївка. Однак, влітку 2014 р. позивач виріштла переїхати разом з дочкою до своїх батьків у с.Богуславка, де вони разом проживають і на теперішній час.

Відповідач так і залишився проживати у м.Макіївка. Таким чином, з червня 2014 р. шлюбні стосунки між ними припинилися. Періодично вони спілкуються по телефону з приводу виховання їхньої дочки. За цей час відповідач до них ніразу не приїхав. Приблизно один раз на рік відповідач надає дитині матеріальну допомогу, але її не вистачає, щоб можно було забезпечити дитині хоча б мінімальний прожитковий мінімум.

Вказує, що перестали цікавити один одного як чоловік і жінка, вони стали чужими, у них відсутні спільні інтереси. За таких обставин збереження шлюбу і подальше спільне проживання суперечить їх інтересам та унеможливлюють їхнє примирення.

Спору щодо проживання дочки у них немає, дочка буде проживати з позивачем. 12.06.2015 позивач стала на облік як внутрішньо переміщена особа, проживає у своїх батьків. 26.02.2019 їхня дочка теж стала на облік як внутрішньо переміщена особа, теж проживає з батьками позивача.

Спору щодо розподілу спільно нажитого майна між ними немає.

У зв`язку з тим, що позивач потребує матеріальної допомоги на утримання дитини і вважає, що відповідач може вказану допомогу надавати, то просить суд стягнути аліменти з відповідача на утримання їхньої дитини.

2. Позиції учасників справи

Ухвалою судді від 29.12.2021 у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У судове засідання позивач надала заяву про підтримання позовних вимог, справу просила розглядати без її участі, зазначила фактичне місце проживання і місце роботи відповідача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду цивільної справи шляхом опублікування оголошення про виклик до суду на офіційному веб сайті «Судова влада України»; причину неявки не повідомив.

Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Більше того, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Матіка проти Румунії" від 02 листопада 2006 року, "Літоселітіс проти Греції" від 05 лютого 2004 року та інші).

Приймаючи до уваги наведені положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, предмет спору, його значення для сторін, за письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, ч.2 ст. 247 ЦПК України.

3. Встановлені в судовому засіданні обставини справи

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження, батьками ОСОБА_5 є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.8).

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 25 квітня 2009 р., що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.9)

Згідно копії довідки від 26.02.2019 №6305- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, фактичне місце проживання/перебування ОСОБА_5 - АДРЕСА_1 (а.с.10).

Згідно копії довідки від 12.06.2015 №6305-3000 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, фактичне місце проживання/перебування ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 (а.с.10).

4. Релевантні джерела права та акти їх застосування

Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 цього Кодексу.

Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 р., згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України).

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Зазначене підтверджується п. 17постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»

У відповідності з ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

5. Мотиви, з яких суд виходить при ухваленні рішення

На теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем.

Крім того, враховуючи, що дитина проживає спільно з матір?ю, яка нею опікується постійно, несе витрати на її утримання та враховуючи наведені вище обставини у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача щодо стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі 3000 грн., щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду 08.12.2021 і до досягнення нею повноліття, з подальшою індексацією.

6. Висновки суду за результатами розгляду справи

Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, та інтересам їхньої дитини, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини.

При постановленні рішення про стягнення аліментів суд також враховує, що позивач та відповідач в даному випадку не позбавлені права в разі зміни матеріального чи сімейного стану звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів в порядку ст. 192 СК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Питання щодо розподілу судових витрат між сторонам суд вирішує згідно ст. 141 ЦПК України.

Крім того, суд зазначає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача на її користь витрат за надання правничої допомоги не підлягають задоволенню, оскільки матеріали справи не містять документально підтверджених понесених витрат за отримання вказаної допомоги.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. ст.ст. 12, 13, 80, 81, 89, 191, ч. 2 ст. 247, 259, 264, 265, 268, 273, 274-279, 280-282, п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, на підставі ст.ст.24,105,112,114,180,182,183,191 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ; проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; паспорт НОМЕР_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) і ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ), зареєстрований 25 квітня 2009 р. у Відділі реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у м.Донецьку Донецької області, актовий запис №145 - розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище - « ОСОБА_1 ».

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , працює в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Донецький металургійний завод») на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ; проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; паспорт НОМЕР_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі 3000 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду 08.12.2021 і до досягнення нею повноліття, з подальшою індексацією.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ; проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; паспорт НОМЕР_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати за сплату судового збору у розмірі 908,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Рішення суду, після набрання ним законної сили, направити до Борівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про розірвання шлюбу, відповідно до вимог ст.115 СК України.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Заочне рішення може бути переглянуте Борівським районним судом Харківської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Харківського апеляційного суду через Борівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги через Борівський районний суд Харківської області. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя ГУЛЯЄВА Г. М.