Справа № 766/1999/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2022 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Булах Є.М., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), в інтересах якої на підставі ордеру діє адвокат Дудчак Поліна Вікторівна (місцезнаходження: 73003, м. Херсон, вул. Фрунзе, буд. 2, каб. 12) про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви, особи, які можуть отримати статус учасника справи: ОСОБА_2 (РНОКПП невідомий, місце проживання: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 (РНОКПП невідомий, місце проживання: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_4 (РНОКПП невідомий, місце проживання: АДРЕСА_4 ), приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Зоріна Наталія Вікторівна (місцезнаходження: АДРЕСА_5 ), приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Шулік Альона Олександрівна (місцезнаходження: АДРЕСА_6 ), приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Зоріна Наталія Володимирівна (місцезнаходження: АДРЕСА_7 ), -

в с т а н о в и в :

03 лютого 2022 року представник заявника звернулася до суду із заявою про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви, який мають намір пред`явити до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватного нотаріуса Херсонського МНО Зоріної Н.В., приватного нотаріуса Херсонського МНО Шулік А. О., приватного нотаріуса Херсонського МНО Зоріної Н.В. про визнання недійсними договорів дарування та договорів купівлі-продажу та просила:

- накласти арешт на квартиру АДРЕСА_8 , що належить ОСОБА_4 на підставі договору-купівлі продажу від 12.02.2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського МНО Зоріною Н.В., зареєстрованого в реєстрі за №673.

В обґрунтування необхідності вчинення наведеної процесуальної дії зазначено, що заявниці та її сину ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності від 24.03.1994, виданого ПО «Херсонський комбайновий завод ім. Г.І. Петровського» належить квартира АДРЕСА_8 .

04.09.2014, під час перебування в зоні АТО ОСОБА_5 загинув, а заявниця 27.09.2014 виїхали з України до Іспанії (м. Мадрид).

У січні 2022 року, з метою отримання необхідної інформації для оформлення спадщини, після смерті сина на частину квартири, що йому належала, діючи через представника заявниця звернулась до приватного нотаріуса, яким повідомлено, що наразі квартира згідно договору купівлі-продажу від 12.02.2021 посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Зоріною Н.В. належить ОСОБА_4 .

Звернувшись до державного реєстратора, було отримано деталізовану інформацію щодо переходу права власності на вказану квартиру та з`ясовано, що квартира була декілька разів відчужена, а саме: 22.03.2019 на підставі договору дарування посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Антоновою Н.В., право власності на вказану квартиру зареєстровано за ОСОБА_2 ; 24.05.2019 на підставі договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Шулік А.О. право власності на вказану квартиру зареєстровано за ОСОБА_3 ; 12.02.2021 на підставі договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Зоріною Н.В. право власності на вказану квартиру зареєстровано за ОСОБА_4 .

Враховуючи, що оригінал свідоцтва про право власності зберігається у заявниці, її син на час укладення договору дарування у 2019 році був мертвий та не міг ніяким чином подарувати або продати квартиру із урахуванням того, що спадкова справа після його смерті не заводилась, відповідно укладені спірні договори по відчуженню квартири порушують права заявниці на власність за захистом якого вона має намір звернутись до суду з позовом про визнання недійсним договору дарування від 22.03.2019, договору купівлі-продажу від 24.05.2019, договору купівлі-продажу від 12.02.2021.

З метою ефективного виконання рішення суду, у разі задоволення позову та недопущення повторного відчуження квартири заявник вважає належним та ефективним видом забезпечення майбутнього позову є накладення арешту на квартиру.

За протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.02.2022 року, заяву про забезпечення позову до подання позовної заяви передано судді Булах Є.М. 04.02.2022 року

У відповідності із ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження до суду без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи в межах заявленої заяви, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує, зокрема те, що відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Отже, цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питання про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи взагалі стане не можливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути ухваленим тільки у відповідності до заявлених позовних вимог.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів, щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути спів мірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідальності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснити певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Зі змісту майбутніх позовних вимог встановлюється, що предметом майбутнього позову буде визнання договорів недійсними.

В той же час, КЦС у складі ВС у постанові №700/720/17 від 06.05.2020 року звернув увагу на те, що позовна вимога про недійсність правочину полягає у констатації цього факту. Таке судове рішення не підлягає примусовому виконанню, а тому його виконання не можливо ускладнити чи унеможливити.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має намір звернутися до суду з позовними вимогами немайнового характеру, а відтак судове рішення у разі задоволення позову не вимагатиме примусового виконання, тому в даному випадку така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не підлягає дослідженню, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Крім того, беручи до уваги, що позивач має право визначитися із способом захисту свого права у подальшому при поданні позовної заяву до суду, а також до початку розгляду справи по суті та зважаючи на те, що одним із способів захисту права власності на нерухоме майно є його витребування із чужого незаконного володіння, який у свою чергу передбачає наявність спірного майна в натурі під час розгляду справи і до її завершення, суд приходить до висновку про дійсність ризиків його втрати, а тому вважає за необхідне забезпечити позов та накласти арешт на спірну квартиру, що є предметом спору у майбутній справі в межах якої подано цю заяву про забезпечення позову.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини.

Так, згідно п. 43 рішення по справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Аналіз норм ЦК України вказує на те, що право власності це сукупність правових норм, які регулюють відносини, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням власником належним йому майном на свій розсуд і в своїх інтересах, усунення третіх осіб від протиправного втручання у сферу його володіння цим майном, а також обов`язки власника не порушувати прав та законних інтересів інших осіб.

З урахуванням того, що спір між сторонами виник з приводу нерухомого майна: квартири АДРЕСА_8 , яка, станом на 04 лютого 2022 року належить на праві приватної власності ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ), та приймаючи до уваги те, що за загальним правилом забезпечення позову може стосуватися не будь-якого майна, а лише того, право на яке стверджується відповідними доказами наданими на час вирішення питання про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Обставин, які відповідно до частини третьої статті 154 ЦПК України зобов`язують суд застосувати зустрічне забезпечення щодо позивача на час розгляду заяви не встановлено.

За приписами ч. 1 ст. 156 ЦПК України за клопотанням учасника справи суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову на інший.

Відповідно до ч. 4 ст. 152 ЦПК України, у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 153, 258, 259, 260, 261, 352, 354, 355, п. 15.5 ч. 1 розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), в інтересах якої на підставі ордеру діє адвокат Дудчак Поліна Вікторівна (місцезнаходження: 73003, м. Херсон, вул. Фрунзе, буд. 2, каб. 12) про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви, особи, які можуть отримати статус учасника справи: ОСОБА_2 (РНОКПП невідомий, місце проживання: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 (РНОКПП невідомий, місце проживання: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_4 (РНОКПП невідомий, місце проживання: АДРЕСА_4 ), приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Зоріна Наталія Вікторівна (місцезнаходження: АДРЕСА_5 ), приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Шулік Альона Олександрівна (місцезнаходження: АДРЕСА_6 ), приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Зоріна Наталія Володимирівна (місцезнаходження: АДРЕСА_7 ) задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_8 та належить на праві приватної власності ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_4 ) на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 12 лютого 2021 року приватним нотаріусом Херсонського МНО Зоріною Н.В., та зареєстрованого в реєстрі за №673.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали направити для негайного виконання та вжиття відповідних заходів державному (приватному) виконавцю, до державного реєстратора, до Третьої Херсонської державної нотаріальної контори, заявнику та особам, які можуть отримати статус учасника справи.

Суд роз`яснює, що у відповідності до ч. 4 ст. 157 ЦПК України, особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення(проголошення) до Херсонського апеляційного суду в порядку ст. 355 ЦПК України. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п.3 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Відповідно до вимог ст. 153 ЦПК України, подання апеляційної скарги не зупиняє виконання ухвали про забезпечення позову.

Текст ухвали складено та підписано 04.02.2022 року.

Суддя Є.М. Булах