Провадження № 22-ц/824/919/2022 Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого Мельника Я.С.,
суддів: Матвієнко Ю.О., Гуля В.В.,
за участі секретаря Примушка О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Генерального штабу Збройних Сил України на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 30 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Генерального штабу Збройних Сил України, третя особа Об`єднана житлова комісія Генерального штабу Збройних сил України про визнання підпункту протоколу протиправним та його скасування,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовував тим, що він проходив службу у Збройних Силах колишнього СРСР та України з 05 серпня 1982 року по 04 січня 2003 року.
З 01 грудня 1992 року був зарахований у Збройні Сили України.
Наказом начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 29 грудня 2002 року № 286 його було звільнено з військової служби у запас. З наказу вбачається, що він звільняється з залишенням на квартирному обліку для позачергового отримання житла за рахунок фондів Міністерства оборони України.
Наказом Коменданта центрального апарату Міністерства оборони України від 04 січня 2003 року № 5 його було виключено зі списків особового складу Комендатури центрального апарату Міністерства оборони України.
Під час проходження військової служби його та членів його сім`ї відповідно до рапорту від 21 травня 1993 року було зараховано на квартирний облік, про що житловою комісією було складено протокол № 13 від 21 травня 1993 року.
З 07 серпня 1996 року його було переведено до Комендатури центрального апарату Міністерства оборони України, у зв`язку з чим він був зарахований на квартирний облік у житловій комісії Центрального апарату Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України, із збереженням дати первинного зарахування, а саме з 21 травня 1993 року.
Разом з тим, Об`єднаною житловою комісією Генерального штабу Збройних сил України було перенесено дату взяття його на квартирний облік з 21 травня 1993 року на 07 липня 1994 року. Зазначене рішення оформлене протоколом № 12 від 09 жовтня 2019 року (п.п. 3.7. п. 3).
На підставі викладеного, позивач просив визнати протиправним та скасувати п.п. 3.7. п. 3 Протоколу № 12 від 09 жовтня 2019 року засідання Об`єднаної житлової комісії Генерального штабу Збройних сил України та військових частин, безпосередньо йому підпорядкованих.
Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 30 березня 2021 року позов задоволено.
Не погоджуючись із цим рішенням, представник Генерального штабу Збройних Сил України подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права та неповне з`ясування судом усіх обставин справи.
Обґрунтовував доводи апеляційної скарги тим, що місцевий суд не врахував, що при прийнятті рішення від 21 травня 1993 року про взяття на квартирний облік позивача та членів його сім`ї, житловою комісією Київського інституту Сухопутних військ не було перевірено наявність у позивача реєстрації у м. Києві на дату прийняття рішення.
Крім цього вказував, що суд першої інстанції не врахував, що спір у даній справі стосується проходження публічної (військової) служби, у зв`язку з якою держава передбачила соціальні гарантії на отримання житла з фондів Міністерства оборони України, а тому даний спір підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з неправомірності дій Об`єднаної житлової комісії Генерального штабу Збройних сил України при прийнятті рішення щодо перенесення дати зарахування на квартирний облік позивача та членів його сім`ї, що призвели до порушення рівності у черговості забезпечення житлом військовослужбовців.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 проходив службу у Збройних Силах колишнього СРСР та України з 05 серпня 1982 року по 04 січня 2003 року (а.с. 13-17).
З 01 грудня 1992 року ОСОБА_1 був зарахований у Збройні Сили України.
Наказом начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 29 грудня 2002 року № 286 позивача було звільнено з військової служби у запас (а.с. 23). З наказу вбачається, що ОСОБА_1 звільняється з залишенням на квартирному обліку для позачергового отримання житла за рахунок фондів Міністерства оборони України.
Наказом Коменданта центрального апарату Міністерства оборони України від 04 січня 2003 року № 5 позивача було виключено зі списків особового складу Комендатури центрального апарату Міністерства оборони України (а.с. 24).
Під час проходження військової служби позивача та членів його сім`ї відповідно до рапорту від 21 травня 1993 року (а.с. 19) було зараховано на квартирний облік, про що житловою комісією було складено протокол № 13 від 21 травня 1993 року (а.с. 20).
З позову вбачається, що 07 серпня 1996 року ОСОБА_1 було переведено до Комендатури центрального апарату Міністерства оборони України, у зв`язку з чим позивач був зарахований на квартирний облік у житловій комісії Центрального апарату Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України із збереженням дати первинного зарахування, а саме з 21 травня 1993 року.
Рішенням засідання Об`єднаної житлової комісії Генерального штабу Збройних сил України та військових частин, безпосередньо йому підпорядкованих, оформленим протоколом № 12 від 09 жовтня 2019 року, було перенесено дату зарахування на квартирний облік ОСОБА_1 з 21 травня 1993 року на дату його реєстрації у м. Києві на 07 липня 1994 року, згідно вимог п. 15 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Української Республіканської Ради професійних спілок від 11 грудня 1984 року № 470 (а.с. 22).
Підставою для перенесення дати комісія визначила відсутність у нього реєстрації у м. Києві на дату прийняття рішення житловою комісією Київського інституту Сухопутних військ, посилаючись на п. 15 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Української Республіканської Ради професійних спілок від 11 грудня 1984 року № 470 та на розділ VI Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членам їх сімей житловими приміщеннями, затвердженої наказом МОУ № 380 від 31 липня 2018 року.
Згідно ч.1 ст.12 Закону України «Про соціальний і правовий захиствійськовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці забезпечуються жилими приміщеннями державою.
Порядок забезпечення жилими приміщеннями осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів, військовослужбовців надстрокової служби та військової служби за контрактом, військовослужбовців-жінок регулюється житловим законодавством і Положенням про порядок забезпечення жилою площею у Збройних Силах України (введене в дію наказом Міністра оборони України від 23 грудня 1992 р. №220 з наступними змінами).
Згідно з п. 34 Положення про порядок забезпечення жилою площею у Збройних Силах України (введене в дію наказом Міністра оборони України від 23 грудня 1992 р. N 220, з наступними змінами), що було чинне на момент зарахування позивача на квартирний облік всі питання, пов`язані із забезпеченням житлом військовослужбовців, вирішуються за місцем проходження ними служби.
При цьому датою постановки на квартирний облік вважається день, коли буде прийняте рішення житловою комісією військової частини про прийняття на квартирний облік. День прийняття на квартирний облік визначає місце військовослужбовця на одержання житлового приміщення.
Військовослужбовці беруться на квартирний облік за рішенням житлової комісії військової частини, затвердженим командиром останньої, і перебувають на цьому обліку до одержання жилого приміщення за винятком випадків: поліпшення житлових умов, завдяки якому відпала необхідність у наданні іншого жилого приміщення; переведення до нового місця служби; засудження (крім умовного) до позбавлення волі на строк понад шість місяців; подання таких, що не відповідають дійсності, відомостей, які стали підставою для взяття на облік, або вчинення командуванням неправомірних дій при вирішенні цього питання (п.п.11, 13).
Підстави та порядок зняття з обліку та виключення зі списків осіб, що мають право першочергового та позачергового одержання жилих приміщень, визначені, зокрема в пункті 2.18 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 30 листопада 2011 року № 737, згідно якого військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, знімаються з обліку за місцем служби (за місцем звільнення з військової служби) у разі: поліпшення житлових умов у випадках, передбачених законодавством, за місцем перебування на квартирному обліку, унаслідок чого зникла потреба в наданні жилого приміщення; отримання за рахунок житлових фондів Міністерства оборони України жилого приміщення для постійного проживання; переміщення військовослужбовця до нового місця служби в інший населений пункт; звільнення з військової служби за підставами, не зазначеними в абзаці першому пункту 2.16 цього розділу; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік або неправомірних дій посадових (відповідальних) осіб при вирішенні питання про прийняття на квартирний облік; звільнення в запас або відставку до досягнення 20 років вислуги на військовій службі особами, які зараховані на облік після 01 січня 2005 року (крім випадків, вказаних у пункті 2.17 цього розділу); обрання для постійного місця проживання іншого населеного пункту особами, які звільнені у запас або у відставку; в інших випадках, передбачених законодавством.
Також зазначено, що військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, виключаються зі списків осіб, що мають право першочергового та позачергового одержання жилих приміщень, у разі якщо вони були необґрунтовано включені до цих списків або втратили право на отримання жилого приміщення в пільговому порядку.
Рішенням засідання Об`єднаної житлової комісії Генерального штабу Збройних сил України та військових частин, безпосередньо йому підпорядкованих, оформленим протоколом № 12 від 09 жовтня 2019 року, було перенесено дату зарахування на квартирний облік ОСОБА_1 з 21 травня 1993 року на дату його реєстрації у м. Києві на 07 липня 1994 року, згідно вимог п. 15 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Української Республіканської Ради професійних спілок від 11 грудня 1984 року № 470 (а.с. 22).
Відповідно до абз.1 п.15 Правил на квартирний облік беруться потребуючі поліпшення житлових умов громадяни, які постійно проживають, а також мають реєстрацію місця проживання у даному населеному пункті. Зазначені вимоги не поширюються на внутрішньо переміщених осіб, визначених у п.п.8 п.13 цих Правил. Виконавчі комітети обласних, Київської і Севастопольської міських Рад народних депутатів разом з радами профспілок можуть установлювати тривалість часу постійного проживання громадян у даному населеному пункті, необхідну для взяття на квартирний облік.
З матеріалів справи вбачається, що раніше ухвалене рішення житлової комісії військової частини, оформлене протоколом № 13 від 21 травня 1993 року про зарахування ОСОБА_1 на квартирний облік не скасовано.
Належних та допустимих доказів, що ОСОБА_1 був зарахований на квартирний облік внаслідок подання ним відомостей, що не відповідають дійсності, або неправомірних дій посадових (відповідальних) осіб при вирішенні питання про прийняття на квартирний облік, матеріали справи не містять.
Згідно з вимогами п.п.11,17 Положення про порядок забезпечення жилою площею у Збройних Силах України, датою постановки позивача на квартирний облік є дата винесення рішення житловою комісією військової частини, тобто, як було правильно встановлено місцевим судом, саме з 21 травня 1993 року має визначатись черговість надання жилого приміщення позивачу за часом прийняття на облік (внесення до списків осіб, які користуються правом першочергового та позачергового отримання жилих приміщень).
Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов обгрунтованого висновку про неправомірність дій Об`єднаної житлової комісії Генерального штабу Збройних сил України та військових частин, безпосередньо йому підпорядкованих при прийнятті рішення, щодо перенесення дати зарахування на квартирний облік позивача та членів його сім`ї, а оскаржувані дії відповідача призвели до порушення рівності у черговості забезпечення житлом військовослужбовців, крім того таке рішення було прийнято всупереч вимогам Закону, а тому місцевим судом ухвалено законне і обґрунтоване рішення про задоволення позову.
Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 28 квітня 2020 року у справі №359/910/18.
Аналогічні висновки про застосування норм права у подібних правовідносинах викладено у постанові Верховного Суду від 03 травня 2018 року у справі № 359/6809/17 (провадження № 61-10533св18); у постанові від 20 березня 2019 року у справі № 760/750/16-ц (провадження № 61-10380св18), у постанові від 10 жовтня 2019 року у справі № 359/1347/17 (провадження № 61-26027св18).
Доводи апеляційної скарги про те, що для зарахування громадян на квартирний облік необхідна наявність відповідних умов, що перелічені у п. 15 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов в Українській РСР, введених в дію постановою Ради міністрів УРСР від 11 грудня 1984 року № 470, колегія суддів відхиляє як необґрунтовані, оскільки попереднє рішення житлової комісії про зарахування ОСОБА_1 на квартирний облік не скасовано.
Доводи апеляційної скарги про те, що громадяни знімаються з квартирного обліку у випадку подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для зарахування на облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік, колегія суддів відхиляє, оскільки військовою частиною не надано будь-яких доказів на підтвердження зазначених фактів.
Доводи апеляційної скарги, що даний спір підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, оцінюються колегією суддів критично, з огляду на те, що посилання на висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 вересня 2020 року у справі № 712/5476/19, стосуються інших правовідносин, що не є подібними тим, які розглядаються в даній справі.
Інші доводи, наведені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів, суперечливого тлумачення норм матеріального права та спростовуються матеріалами справи, а тому не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності оскаржуваного судового рішення.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга та зміст оскаржуваного рішення не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. 376 ЦПК України могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст.ст. 374, 375 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Генерального штабу Збройних Сил України залишити без задоволення, а рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 30 березня 2021 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Судді: