Справа № 405/4979/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2022 Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі

головуючої судді: Шевченко І.М.

з участю секретаря : Мишевець Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на 13/40 частин домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_2 та право власності на 9/100 частин вказаного домоволодіння, які належать ОСОБА_3 за набувальною давністю.

Позов обґрунтовує тим, що йому на праві приватної власності належить 13/40 та 13/80, частини домоволодіння яка розташована за адресою АДРЕСА_2 . Інші частини домоволодіння за цією ж адресою належали наступним особам: 13/40 частини належало ОСОБА_2 ; 9/100 частини домоволодіння належали ОСОБА_3 ; 13/50 чистини домоволодіння належать ОСОБА_4 .

Частинами домоволодіння які належали ОСОБА_2 , а саме: 13/40 частки та ОСОБА_3 9/100 частки, безперервно, відкрито користується він. За період користування постійно здійснював ремонтні роботи як в будинку так і на подвір`ї, тобто, весь час поліпшував зовнішній стан домоволодіння, за власні кошти, також сплачує комунальні платежі за відповідні частини домоволодіння, які юридично належить ОСОБА_5 та ОСОБА_3 . Зазначає, що володіє та користується вище переліченим майном без будь-якої згоди попередніх власників, ОСОБА_2 не проживає за місцем знаходження свого майна з 1990 року, місце його знаходження не відоме, а ОСОБА_3 також не проживає за місцем знаходження свого майна з 1980 року, місце її знаходження також не відомо. Всі ці обставини підтверджуються поясненнями свідків які долучаються до позовної заяви.

На даний час він (позивач) не має змоги вільно, на власний розсуд, володіти, розпоряджатися домоволодінням і змушений звернутися до суду за захистом своїх прав, просить задовольнити позов.

Ухвалою суду від 20.07.2021 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, отримано відповіді з УДМС про реєстрацію відповідачів.

Ухвалою суду від 08.11.2021 року підготовче провадження у справі закрите, справа призначена до розгляду по суті.

Сторони в судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені, при цьому представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав. Відповідачі в судове засідання не з`явились, повідомлені про час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

При цьому в п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено, що правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Оскільки ЦК України набрав чинності з 1 січня 2004 року, норми ст. 344 ЦК України поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року, а отже, визнати право власності за набувальною давністю суд може не раніше 1 січня 2011 року.

Чинним цивільним законодавством набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб`єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях.

Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі.

Пунктами 9, 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» визначено, що відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є.

При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК).

Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду.

Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 5, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Судом встановлено, що відповідно до архівної довідки ОКП «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» від 18.11.2016 року № 30356 право власності на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 зареєстроване: за ОСОБА_4 3/20 частки (приватна, спільна, часткова) на підставі договору купівлі-продажу від 21.07.1980 року №3-1158, посвідченого Першою кіровоградською державною нотаріальною конторою та 11/100 часток (приватна, спільна, часткова) на підставі договору купівлі-продажу від 28.09.2006 року № 3135, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Прохор Л.Є; ОСОБА_2 13/40 часток (приватна, спільна, сумісна) на підставі свідоцтва про право на спадщину від 07.02.1990 року № 2-432, посвідченого Першою кіровоградською державною нотаріальною конторою; Барильченко Клавдії Василівні 9/100 часток (приватна, спільна, часткова) на підставі свідоцтва про право власності від 21.11.1979 року №-; ОСОБА_1 13/40 часток (приватна, спільна, часткова) на підставі договору дарування від 29.12.2004 року № 3152, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Літвіновою Л.В.

Як зазначено позивачем відповідачі ОСОБА_2 не проживає за місцем знаходження свого майна з 1990 року, а відповідач ОСОБА_3 з 1980 року, що підтверджується також повідомленням УДМС в Кіровоградській області, з яких вбачається, що реєстрація місця проживання у встановленому законом порядку в Кіровоградській області відсутня.

Вказані обставини підтверджуються також письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ОСОБА_9 , завіреними головою квартального комітету № 26 Подільського району м. Кропивницький Борман.

Як зазначено позивачем він самостійно несе витрати по утриманню будинку, сплачує комунальні платежі по оплаті житлово-комунальних послуг, утримує в належному стані будинок та прибудинкову територію.

Наведені обставини свідчать про обґрунтованість позовних вимог, враховуючи положення ч.4 ст. 344 ЦК України яка визначає, що право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд відносить судові витрати по даній справі за рахунок позивача.

Керуючись ст. ст. 7, 12, 17, 18, 76, 141, 259, 263-265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на 13/40 частин домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_2 та право власності на 9/100 частин домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_3 .

Судові витрати по справі вважати фактично понесеними.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , прож. АДРЕСА_1 .

Відповідачі: ОСОБА_2 , останнє відоме місце перебування: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 , останнє відоме місце перебування: АДРЕСА_1 .

Третя особа: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН не відомо, прож. АДРЕСА_1 .

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Ірина Миколаївна Шевченко