Справа № 545/3999/21
Провадження № 2/545/347/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" лютого 2022 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Потетій А.Г.,

з участю секретаря Данко А.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про зняття арешту з майна, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача, про зняття арешту з рухомого майна, посилаючись на те, що у вересні 2021 року позивачка зібралася перереєструвати транспортний засіб RENAULT CLIO, номерний знак НОМЕР_1 , що належить їй на праві приватної власності. Працівниками сервісного центру МВС було відмовлено у реалізації мені цього права на підставі того, що на даний автомобіль накладено арешт.

На адвокатський запит Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Полтавській області було надано інформацію, що відповідно до даних Єдиного державного реєстру транспортних засобів, станом на 27 жовтня 2021 року, на зареєстрований за громадянкою ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , автомобіль RENAULT CLIO, номерний знак НОМЕР_1 за постановою ДВС від 03 грудня 2020 року, по виконавчому провадженню №51141701, накладено арешт та/або заборона на відчуження.

Згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження позивачка дізналася, що боржником є фізична особа ОСОБА_2 , а стягувачем Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк».

Аналізуючи єдиний державний реєстр судових рішень позивачка дізналася, що у провадженні Подільського районного суду м. Києва перебувала на розгляді справа №758/7667/15-ц , щодо стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішення Подільського районного суду м. Києва 30 жовтня 2015 року позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено в повному обсязі.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за договором кредиту у розмірі 85 792,41грн., що виникла яка станом на 18.05.2015 р., яка складається з: заборгованості за кредитом - в розмірі 85 792,41 грн., тіло кредиту - в розмірі 35 202,74 грн., відсотків - в розмірі 40 213,58 грн., пеня - в розмірі 10 376,09 грн., а всього - 85 792,41 грн. (вісімдесят п`ять тисяч сімсот дев`яносто дві грн. 41 коп.).

На її запит працівники Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зазначили, що на виконання рішення суду від 30.10.2015 було видано виконавчий лист та на примусовому виконанні Подільського районний відділ державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебуває стягнення вказаних у рішенні суду вимог.

У рамках виконавчого провадження державним виконавцем було накладено арешт на транспортний засіб, який мав би належати одному з боржників ОСОБА_2 .

Проте, помилково у рішенні Подільського районного суду м. Києва від 30.10.2015, виконавчому листі і як наслідок постанові про відкриття виконавчого провадження, постанові про накладення арешту вказано реєстраційний номер облікової картки платника податків позивачки, замість правильного реєстраційного номеру облікової картки платника податків ОСОБА_2 .

Внаслідок вище зазначеного склалася ситуація, що на майно позивачки (транспортний засіб) помилково було накладено арешт, що унеможливлює ОСОБА_1 володіти, користуватися, розпоряджатися рухомим майном на власний розсуд.

Тобто звертає увагу, що одним з відповідачів у розглянутій судом справі №758/7667/15-ц є ОСОБА_2 , але не з реєстраційним номером облікової картки платника податків № НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 .

Вважаючи, що це є описка, яка допущена у рішенні Подільського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2015 року в цивільній справі №758/7667/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначивши реєстраційний номер облікової картки платника податків, що належить ОСОБА_2 , замість «реєстраційного номеру облікової картки платника податків, що належить мені, ОСОБА_1 , а саме № НОМЕР_2 » позивачка звернулася до суду із заявою, проте 19 листопада 2021 року ухвалою Подільського районного суду м. Києва «Заяву про виправлення описки в заочному рішенні Подільського районного суду м. Києва від 30.10.2015 р. у цивільній справ № 758/7667/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі ПАТ «Дельта Банк») до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без задоволення».

Суд аргументував своє рішення тим, що в заочному рішенні від 30.10.2015 р. в якому, просить заявник виправити допущену описку, відсутній реєстраційний номер облікової картки платника податків ОСОБА_2 .

Вищезазначена ситуація призвела до того, що позивачка не можу вільно розпоряджатися своїм майном, а саме автомобілем RENAULT CLIO, номерний знак НОМЕР_1 , а єдиним рішенням у даній ситуації є скасування накладеного арешт від 03.12.2020 року.

У судове засідання позивачка не з`явився, представник позивача - адвокат Костенко В.О. надав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримав та просив його задовольнити. Проти винесення заочного рішення суду не заперечував.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву на позов не подав, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Про причину неявки відповідач суд не повідомив.

Позивач у своїй заяві не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у зв`язку з чим суд на підставі ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу у його відсутність за наявними у справі доказами, ухваливши заочне рішення.

Тому, суд вважає за можливе розгляд даної справи по суті у відсутності відповідача по наявним матеріалам справи в заочному порядку відповідно до ст. ст. 223, 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, рішенням Подільського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2015 року позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено в повному обсязі.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за договором кредиту у розмірі 85 792,41грн., що виникла яка станом на 18.05.2015 р., яка складається з: заборгованості за кредитом - в розмірі 85 792,41 грн., тіло кредиту - в розмірі 35 202,74 грн., відсотків - в розмірі 40 213,58 грн., пеня - в розмірі 10 376,09 грн., а всього - 85 792,41 грн. (вісімдесят п`ять тисяч сімсот дев`яносто дві грн. 41 коп.).

На виконання рішення суду від 30.10.2015 було видано виконавчий лист, який знаходиться на примусовому виконанні у Подільському районному відділі державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві щодо стягнення вказаних у рішенні суду сум.

У рамках виконавчого провадження № 51141701 державним виконавцем було накладено арешт на транспортний засіб, який мав би належати одному з боржників ОСОБА_2 .

Проте, помилково у рішенні Подільського районного суду м. Києва від 30.10.2015, виконавчому листі і як наслідок постанові про відкриття виконавчого провадження, постанові про накладення арешту вказано реєстраційний номер облікової картки платника податків позивачки, замість правильного реєстраційного номеру облікової картки платника податків ОСОБА_2 .

Внаслідок вище зазначеного склалася ситуація, що на майно позивачки (транспортний засіб) помилково було накладено арешт, що унеможливлює ОСОБА_1 володіти, користуватися, розпоряджатися рухомим майном на власний розсуд.

Відповідно до вимог частини 2 статті 30 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Згідно з частино першою статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Отже суд вважає, що накладений арешту на нерухоме майно позивача створює для нього перешкоди у вільному володінні, розпорядженні та користуванні належною йому часткою житлового будинку з господарськими спорудами, що порушує його права як власника.

Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно із частини 1 статті 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Положеннями частини 1 статті 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

За таких підстав суд вважає, що позов є обгрунтованим належним доказами, а тому підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки у судовому засіданні було встановлено, що позивачка не є боржником у виконавчому провадженні № 51141701, арешт на її майно накладений помилкова, тому зняття арешту дозволить їй вільно володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю в повному обсязі.

Оскільки помилка при написанні реєстраційного номеру облікової картки платника податків допущена в рішенні та виконавчому листі Подільського районного суду м. Києва від 30.10.2015, то відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України судовий збір сплачений позивачем при зверненні до суду в сумі 908,00 грн. підлягає віднесенню за його рахунок оскільки помилка не була допущена відповідачем, а суб`єком, що не є стороною по справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст. ст. 9-13, 17, 81, 141, 200, 206, 258, 259, 263-265, 279, 280-283 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Зняти арешт накладений постановою Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 03 грудня 2020 року, по виконавчому провадженню № 51141701 у частині накладення арешту на транспортний засіб RENAULT CLIO, номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 та усунути їй перешкоди у користуванні вказаним автомобілем.

Судові витрати віднести за рахунок позивача.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з моменту проголошення, а учасниками, що не були присутні при його проголошенні у той же строк з моменту отримання копії рішення.

Суддя: А.Г. Потетій