№ провадження 6/646/16/2022
Справа № 2035/3167/2012
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2022 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м.Харкова

в складі: головуючого судді Теслікової І.І.,

при секретарі: Мірзоєвій К.Р.,

розглянувши в судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс проперті групп», у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «НАДРА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, -

в с т а н о в и в :

Представник ТОВ «Фінанс проперті групп», звернувся до Червонозаводського районного суду м.Харкова із заявою, якою просить здійснити заміну стягувача ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «Фінанс проперті групп» у виконавчих листах, виданих по справі № 2035/3167/2012 від 27.06.2012, видати дублікат виконавчого листа щодо стягнення заборгованості з боржника та поновити строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання.

В судове засідання сторони не з`явились, їх неявка відповідно ст.442 ЦПК України не перешкоджає для вирішення питання про заміну сторони.

Представник заявника надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Інші учасники у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду заяви про заміну стягувача повідомлялись належним чином, але їх неявка в силу ч. 3 ст. 442 ЦПК України не є перешкодою для вирішення даного питання.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява ТОВ «Фінанс проперті групп» задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Заочним рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27 червня 2012 року, у справі № 2035/3167/2012, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «КБ «Надра» заборгованість за договором «Автопакет» №6/1/27/2008/840-АП/06 від 11.02.2008 в розмірі 170401,14 грн. та витрати по сплаті судового збору в роз мірі 1704,02 грн.

Рішення набрало законної сили 10 липня 2012 року.

Згідно і договором №GL2N714127 від 07 травня 2020 року, про відступлення прав вимоги, ПАТ «КБ «Надра», як Банк, відступило на користь ТОВ «Фінанс проперті групп», як новому кредитору, в порядку та на умовах визначених цим договором, належні Банку, а новий кредитор набув, права вимоги Банку до позичальників за кредитними договорами та всіма іншими похідними договорами права з яких виникають у нового кредитора у зв`язку із набуттям прав на умовах цього договору, зазначених у Додатку № 1 до нього.

Згідно із Додатком №1 до вищевказаного Договору №GL2N714127 про відступлення прав вимоги, укладеного 07 травня 2020 року, у переліку зазначені боржник ОСОБА_1 ; номер кредитного договору №6/1/27/2008/840-АП/06 від 11.02.2008.

Питання процесуального правонаступництва регламентовані частиною першою статті 55 ЦПК України, згідно з якою, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу..

Відповідно до ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни боржника внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акту цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони у матеріальному правовідношенні її правонаступником). У зв`язку з цим, для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Процесуальне правонаступництво, передбачене ст. 55 Цивільного процесуального кодексу України, - це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.08.2020 у справі № 917/1339/16.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Отже, особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Водночас, заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, в тому числі, до відкриття виконавчого провадження.

Суд звертає увагу, що відповідно до статті 55 Цивільного процесуального Кодексу України, яка визначає загальні положення процесуального правонаступництва, заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (тобто, протягом невизначеного терміну), а лише на стадіях судового процесу. Тобто, таке право не є абсолютним і обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження. На цій стадії боржник вчиняє дії на виконання рішення суду добровільно або під примусом.

Відповідно до частин 1 та статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Стадія виконавчого провадження, як завершальна стадії судового процесу, має встановлені законом строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документу стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки, якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання (пункт 2 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження»). Тобто, за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження, як завершальної стадії судового процесу, спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Заміна сторони виконавчого провадження протягом необмеженого строку, незалежно від того чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання виконавчого документу, означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість штучно збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути у невизначеному стані протягом тривалого строку. Такі дії можуть порушити принцип правової визначеності, який є одним з основоположних аспектів верховенства права.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 910/10031/13, від 30.07.2019 у справі № 5/128, від 21.08.2020 у справі № 905/2084/14-908/4066/14.

За правилом п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Посилаючись на втрату оригіналу виконавчого листа, ТОВ «Фінанс проперті групп» у заяві зазначає, що відповідний документ було втрачено, та на даний час неможливо встановити його місцезнаходження.

Суд в даному випадку звертає увагу, що відповідно до п.17.4 Перехідних положень ЦПК України, видача дубліката виконавчого документа допускається до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на час набрання рішенням законної сили 10 липня 2012 року) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Статтею 23 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на час набрання рішенням законної сили 10 липня 2012 року) передбачалось, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред`явленням виконавчого документа до виконання.

Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Заочне рішення суду у справі №2035/3167/2012 від 27 червня 2012 року набрало законної сили 10 липня 2012 року, отже виконавчі листи, які були видані на підставі вказаного рішення суду з урахуванням п.2 ч.1ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на час набрання рішенням законної сили 10 липня 2012 року) повинні були бути пред`явленні до виконання не пізніше 10 липня 2013 року.

Доведеність поважності причин пропуску цього строку за правилами статті 81 ЦПК України покладається на заявника.

Отже, суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Поважними можуть бути визнані лише ті причини, що виникли внаслідок обставин, об`єктивно незалежних від волі зацікавленої особи, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк.

Як вбачається із матеріалів справи доказів, що свідчили б про добросовісну реалізацію стягувачем ПАТ КБ «Надра» своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема вчинення усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасний контроль за виконанням судового рішення, заявник суду не надав.

Стягувач ПАТ КБ «Надра», який є юридичною особою, зобов`язаний забезпечити належну організацію роботи всіх своїх підрозділів, у тому числі і щодо контролю за судовими та виконавчими документами при їх виконанні в органах ДВС та приватних виконавців.

Посилання заявника на те, що не можливо встановити місцезнаходження оригіналів виконавчих листів суд не розцінює як поважну причину втрати виконавчих листів. У зв`язку з чим обґрунтування ТОВ «Фінанс проперті групп» підстав поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання не можуть бути визнані поважними.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ТОВ «Фінанс проперті групп» про поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання.

З огляду на встановлені у справі обставини спливу строку для пред`явлення виконавчих листів у справі № 2035/3167/2012 до виконання та відсутність підстав для його поновлення, суд приходить до висновку, що подання заяви про заміну стягувача його правонаступником після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, що не був поновлений судом, виключає можливість задоволення такої заяви, як і вимоги заявника про видачу дублікатів виконавчих листів.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви ТОВ «Фінанс проперті групп» про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником, видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 442, 433, п.17.4 Перехідних положень ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс проперті групп» про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів в порядку ч. 2 ст.261, ст.354 ЦПК України.

Суддя Теслікова І.І.