Справа № 645/371/22
Провадження № 2-о/645/34/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2022 року м. Харків

Суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова Ульяніч І.В., ознайомившись у приміщенні суду в м. Харкові з матеріалами цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в :

28.01.2022 року заявник звернулася до суду з вищевказаною заявою, якою, просить встановити факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , являється матір`ю-одиначкою стосовно сина ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , який знаходиться на її утриманні.

Як вбачається із змісту заяви, заявник звернулась до суду в цілях встановлення факту одноособового виховання дитини з метою подальшого виїзду з дитиною за кордон.

Вивчивши матеріали заяви, суд виходить з такого.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Статтею 294 ЦПК України визначено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Частинами 1-3 статті 315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту:1) родинних відносин між фізичними особами;2) перебування фізичної особи на утриманні;3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню;4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення;5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу;6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження;8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті;9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Справи про встановлення факту належності особі свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

Відповідно до розсунень даних у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992 року № 9, одинока матір - це жінка, яка не перебуває у шлюбі і у свідоцтві про народження дитини якої відсутній запис про батька дитини або запис про батька зроблено в установленому порядку за вказівкою матері, вдова, інша жінка, яка виховує і утримує дитину сама.

За правилами частини 1 ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Підтвердженням статусу одинокої матері та, відповідно, наявних у неї прав і обов`язків щодо своїх дітей є реєстрація в державному реєстрі актів цивільного стану та видане свідоцтво про народження дитини. Додаткових документів для підтвердження такого статусу законодавство України не передбачає.

Оскільки у витягу із Державного реєстру актів цивільного стану громадян зазначено, що відомості про батька дитини записані відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України, заявник ОСОБА_1 , згідно норм чинного законодавства є єдиним законним представником неповнолітньої дитини.

Таким чином, встановлення вже зареєстрованого факту, що особа є одинокою матір`ю, у судовому порядку не підлягають, оскільки підтвердженням такого статусу є витяг із реєстру актів цивільного стану громадян.

Крім цього, суд враховує, що заявник не подала жодного доказу, що відсутність судового рішення про встановлення того факту, що вона є одинокою матір`ю, за наявності відповідного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження, унеможливить вирішення питання щодо подальшого виїзду з дитиною закордон.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкриті провадження у справі якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

До ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, що надсилається заявникові, додаються позовні матеріали. Копія позовної заяви залишається в суді (ч. 3 ст. 186 ЦПК)

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що у відкритті провадження у справі слід відмовити, оскільки законодавством визначено позасудовий порядок підтвердження статусу одинокої матері, тому ця справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Суд роз"яснює, що відповідно до п.2 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції.

Керуючись ст. 186, 293, 315 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення.

Копію ухвали разом зі заявою та доданими до неї документами повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику право звернення до суду з клопотанням про повернення судового збору.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення лише вступної та резолютивної частин судового рішення, а також у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.В. Ульяніч