УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2022 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Майдан С.І.,

за участю секретаря Романенко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні скаргу ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Сергет Володимир Володимирович, на дії державного виконавця, заінтересовані особи: Суворовський відділ державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), ОСОБА_2 ,

встановив:

Адвокат Сергет В.В. 25.08.2021 року в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного Суворовського відділу ДВС у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), у якій просить визнати неправомірними дії державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Вєзовик Юлії Леонідівни щодо визначення вартості та оцінки майна у виконавчому провадженні № 64689492, а саме 1/5 частини квартири АДРЕСА_1 , визнати протиправним визначення вартості майна згідно із Висновком про вартість майна від 07.07.2021 року. В обґрунтування скарги зазначає, що на виконанні державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження №64689492 про стягнення з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 грошових коштів в розмірі 238 845,61 грн. Постановою від 17.05.2021 державним виконавцем Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Вєзовик Юлією Леонідівною призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ФОП ОСОБА_3 . 16.08.2021 на адресу реєстрації місця проживання боржника надійшов висновок про вартість майна від 07.07.2021 року. Боржник вважає, що вказаний висновок проведено із порушенням вимог чинного законодавства, визначена суб`єктом оціночної діяльності вартість нерухомого майна, не відповідає фактичній ринковій вартості, суб`єктом оціночної діяльності не було проведено огляду майна, було невірно визначено технічні характеристики, що призвело до невірної оцінки та завищення вартості майна, що може привести до відсутності купівельного попиту та унеможливить реалізацію майна в межах виконавчого провадження. Так, у висновку про вартість майна зазначено наступну характеристику об`єкта нерухомості: поверх будівлі 1/2, квартира двокімнатна, має задовільний стан. Проте, будівля, в якій розміщена квартира, є одноповерховою. Квартира потребує капітального ремонту. Будівля, в якій знаходиться квартира, також потребує капітального ремонту. В квартирі відсутній санвузол. Вказані обставини беззаперечно мають впливати на визначення вартості об`єкта оцінки шляхом застосування порівняльного підходу. Однак, під час складання звіту про вартість майна, суб`єктом оціночної діяльності для порівняння об`єкти, що відповідали стандартним двокімнатним квартирам в задовільному стані, оснащені всіма комунікаціями та санвузлом.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 28.09.2021 року скаргу призначено до розгляду.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 11.10.2021 року клопотання представника заявника про витребування доказів та призначення за справою судової будівельно-оціночної експертизи задовольнити частково. Витребувано у Суворовського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) завірену у встановленому законом порядку копію матеріалів виконавчого провадження №64689492 з примусового виконання виконавчого листа. В решті клопотання представника заявника залишено без задоволення.

В судове засідання заявник не з`явився, про розгляд скарги повідомлений у встановленому законом порядку, представник заявника просив розглянути справу у його відсутність, задовольнити скаргу.

Представники заінтересованих осіб в судове засідання не з`явились, про розгляд скарги повідомлені у встановленому законом порядку.

У відповідності до ч.2 ст.450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, зважаючи на такі обставини.

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних або приватних виконавців.

Відповідно до ч.1 ст.74 ЗУ «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу,

Відповідно до ч.5 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 24 липня 2020 року, з урахуванням ухвали цього ж суду від 04 серпня 2020 року про виправлення описки, позов задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 292664,47 грн. та в рахунок відшкодування моральної шкоди 240000 грн. В іншій частині в задоволені позову відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Херсонського апеляційного суду від 19 січня 2021 року рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 24 липня 2020 року в частині стягнення матеріальної та моральної шкоди змінено, шляхом зменшення суми відшкодування матеріальної шкоди із 292664,47 грн до 238 845,61 грн. та збільшення суми відшкодування моральної шкоди із 240000 грн до 475 372, 46 грн. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Верховного суду від 17 листопада 2021 року - рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 24 липня 2020 року з урахуванням внесених в ході апеляційного перегляду справи змін, та постанову Херсонського апеляційного суду від 19 січня 2021 року залишити без змін.

В провадженні Суворовського відділу ДВС у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) перебуває виконавче провадження № 64689492 про стягнення з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 грошових коштів в розмірі 238 845,61 грн.

Постановою від 17.05.2021 державним виконавцем Суворовського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Вєзовик Юлією Леонідівною призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ФОП ОСОБА_3 .

Згідно Висновку про вартість майна від 07.07.2021 року за адресою: АДРЕСА_2 - зазначено наступну характеристику об`єкта нерухомості: поверх будівлі Ѕ , квартира двокімнатна, має задовільний стан.

Проте, будівля, в якій розміщена квартира, є одноповерховою. Квартира потребує капітального ремонту. Будівля, в якій знаходиться квартира, також потребує капітального ремонту. В квартирі відсутній санвузол, як вбачається з копії технічного паспорту на дане майно.

Вказані обставини беззаперечно мають впливати на визначення вартості об`єкта оцінки шляхом застосування порівняльного підходу. Однак, під час складання звіту про вартість майна, суб`єктом оціночної діяльності для порівняння об`єкти, що відповідали стандартним двокімнатним квартирам в задовільному стані, оснащені всіма комунікаціями та санвузлом.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Приписами ч.1 ст.20 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності.

Щодо доводів заявника стосовно того, що звіт про оцінку вартості майна виготовлений без огляду спірного майна, оскільки не відповідає технічним даним, що вбачається з наданої копії Технічного паспорта №14032, судом встановлені наступні обставини.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну діяльність в Україні» замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб`єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення його оцінки.

Пунктом 51 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року №1440 (далі - Національний стандарт №1), передбачено ознайомлення з об`єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки.

Пунктом 56 зазначеного Національного стандарту №1 передбачено, що звіт про оцінку майна, що складається у повній формі, повинен містити, зокрема, відомості про особистий огляд об`єкта оцінки (у разі неможливості особистого огляду - відповідні пояснення та обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки).

Стаття 56 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Згідно з ч.5 статті 56 Закону, про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обов`язковим.

У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обов`язково зазначаються:

1) якщо опису підлягає земельна ділянка - її розмір, цільове призначення, наявність комунікацій тощо;

2) якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира - загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди;

3) якщо опису підлягає транспортний засіб - марка, модель, рік випуску, об`єм двигуна, вид пального, пробіг, комплектація, потреба у ремонті, колір тощо.

Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження.

Перешкоджання вчиненню виконавцем дій, пов`язаних із зверненням стягнення на майно (кошти) боржника, порушення заборони виконавця розпоряджатися або користуватися майном (коштами), на яке накладено арешт, а також інші незаконні дії щодо арештованого майна (коштів) тягнуть відповідальність, установлену законом.

Крім того, згідно з положеннями статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії можуть проводитися у присутності понятих.

Згідно з ч.2 статті 22 Закону, присутність понятих є обов`язковою у випадку, передбаченому частиною третьою статті 53 цього Закону, а також у разі відсутності боржника або його представника під час вчинення виконавчих дій, пов`язаних з примусовим входженням на земельні ділянки, до нежитлових приміщень і сховищ, де зберігається майно боржника, на яке звернено стягнення, або майно стягувача, яке має бути повернуто йому в натурі, до житла, іншого володіння особи для забезпечення примусового виселення з нього та вселення в нього, під час проведення опису, арешту, вилучення і передачі майна.

Заявник також посилається на те, що до нього не звертались ані суб`єкт оціночної діяльності, ані державний виконавець з проханням надати доступ до спірної квартири.

Разом з тим, зі Звіту №0707.7/21 про оцінку вартості майна від 07.07.2021 року у Розділі «Коротка характеристика об`єкта оцінки» суб`єктом оціночної діяльності зазначено, що фізичний стан об`єкта оцінки «задовільний, житлове». При цьому, у звіті не зазначено дати проведення огляду квартири.

Статтею 57 Закону України «Про виконавче провадження» обумовлено, що визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження.

У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника.

Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна.

У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна.

Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

Приписи вищенаведеної норми надають учаснику виконавчого провадження право на оскарження оцінки майна, як процесуальної дії державного виконавця.

Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів визначені Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Згідно з частиною четвертою статті 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону.

Підставою проведення оцінки майна є, зокрема, договір між суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання та замовником оцінки, який укладається в письмовій формі та може бути двостороннім або багатостороннім (частина перша статті 10 та частина перша статті 11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

Частиною першою статті 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» встановлено, що звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

За змістом статті 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами з оцінки майна, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

В силу пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» однією із форм оцінки майна є рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна), яке полягає в їх критичному розгляді та наданні висновків щодо їх повноти, правильності виконання та відповідності застосованих процедур оцінки майна вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, в порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами з оцінки майна.

Відповідно до частин першої, третьої статті 13 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб`єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна).

Рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна), якщо зазначена оцінка погоджується, затверджується або приймається органом державної влади або органом місцевого самоврядування, є обов`язковим.

Тобто, вищезазначеним Законом передбачено, що однією із форм оцінки майна є рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна), яке полягає у їх критичному розгляді та наданні висновків щодо їх повноти, правильності виконання та відповідності застосованих процедур оцінки майна вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, у порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами з оцінки майна.

Отже, рецензування звіту з оцінки є законодавчо встановленим способом спростування результатів оцінки, який в межах виконавчого провадження дозволяв швидко та ефективно захистити права боржника.

В свою чергу, Закон України «Про виконавче провадження» не містить обов`язку державного виконавця здійснювати рецензування звіту про оцінку майна, здійснену суб`єктом оціночної діяльності.

Вищезазначене узгоджується із правовим висновком викладеним, зокрема, у постановах Верховного Суду від 29 квітня 2020 року у справі №826/6706/18, від 01 липня 2020 року у справі №2-1160/11, від 27 серпня 2020 року у справі №295/11078/14-ц.

При цьому заявник, отримавши повідомлення від державного виконавця про результати оцінки описаного та арештованого майна, не скористався законодавчо встановленим способом спростування результатів оцінки - рецензування звіту з оцінки майна.

Таким чином вимоги заявника щодо призначення експертизи в рамках виконавчого провадження задоволенню не підлягають, оскільки не є компетенцією суду на стадії виконання рішення.

Разом з тим, предметом даної скарги є також визнання неправомірними дій державного виконавця в частині проведення оцінки та визначення вартості описаного й арештованого майна.

Надаючи оцінку вказаним вимогам суд вважає, що державний виконавець не в повній мірі дотримався вимог діючого законодавства, яке регулює дії виконавця по проведенню оцінки майна.

А тому, суд вважає, що державним виконавцем не в повній мірі вчинялися дії відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та у межах його повноважень.

Відповідно до ст.451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Оскаржуваний Висновок проведено із порушенням вимог чинного законодавства, визначена суб`єктом оціночної діяльності вартість нерухомого майна не відповідає фактичній ринковій вартості, суб`єктом оціночної діяльності не було проведено огляду майна, було невірно визначено технічні характеристики, що призвело до невірної оцінки та завищення вартості майна, що може привести до відсутності купівельного попиту та унеможливить реалізацію майна в межах виконавчого провадження.

Враховуючи наведене, суд вважає скаргу частково обґрунтованою і такою, що підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.260, 447-453 ЦПК України, ст.ст.1, 13, 20, 22, 56, 57 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.3, 4, 11, 12, 13 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну діяльність в Україні», суд

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Сергет Володимир Володимирович, на дії державного виконавця, заінтересовані особи: Суворовський відділ державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Вєзовик Юлії Леонідівни щодо визначення вартості та оцінки майна у виконавчому провадженні №64689492, а саме 1/5 частини квартири АДРЕСА_1 , визнати протиправним визначення вартості майна згідно із Висновком про вартість майна від 07.07.2021 року.

В решті скаргу залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду в порядку ст. 355 ЦПК України.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: С.І.Майдан