Номер провадження: 22-ц/813/3867/22
Номер справи місцевого суду: 523/7001/18
Головуючий у першій інстанції Середа І. В.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

02.02.2022 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 523/7001/18

Номер провадження: 22-ц/813/3867/22

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді - Заїкіна А.П. (суддя - доповідач),

- суддів: - Князюка О.В., Погорєлової С.О.

учасники справи:

- позивач - ОСОБА_1 ,

- відповідачі - 1) Перший Суворовський відділ державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, 2) ОСОБА_2 , 3) Державне підприємство «СЕТАМ» Міністерства юстиції України, 4) приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Ганченко Олена Миколаївна,

- третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль",

розглянувши у передбаченому ч. ч. 7, 8 ст. 40 ЦПК України порядку заяву адвоката Павлишина Юрія Миколайовича, діючого від імені ОСОБА_1 , про відвід судді Заїкіна А.П. під час розгляду цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_2 , державного підприємства «СЕТАМ» Міністерства юстиції України, приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Ганченко Олени Миколаївни, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору -Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль", про визнання електронних торгів та протоколу їх проведення, акту державного виконавця та свідоцтва про придбання нерухомого майна з електронних торгів недійсними, визнання протиправним і скасування рішення приватного нотаріуса, скасування запису приватного нотаріуса, за апеляційною скаргою адвоката Павлишина Юрія Миколайовича, діючого від імені ОСОБА_1 , на рішення Суворовського районного суду м. Одеси, ухвалене у складі судді Середи І.В. 12 липня 2021 року, повний текст рішення складений 19 липня 2021 року,

встановив:

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Суворовського районного суду міста Одеси з вищезазначеним уточненим у подальшому позовом, в якому остаточно просить: 1)визнати недійсними електронні торги з реалізації квартири АДРЕСА_1 ; 2)визнати недійсним протокол проведення електронних торгів №293215 від 26 жовтня 2017 р. з реалізації вказаної квартири; 3) визнати недійсним акт державного виконавця від 24.11.2017 р. про реалізацію квартири; 4)визнати недійсним свідоцтво про придбання нерухомого майна з електронних торгів, видане 04.12.2017 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ганченко О.М.; 5) визнати протиправним і скасувати рішення приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Ганченко О.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 38510624 від 04.12.2017 р. номер запису про право власності 23727741, на підставі якого здійснена державна реєстрація права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 ; 6) скасувати запис державного реєстратора приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Ганченко О.М.про проведену державну реєстрацію права власності на квартиру за ОСОБА_2 ..

ОСОБА_1 обґрунтовує свої вимоги тим, що вона є власницею квартири АДРЕСА_1 згідно договору купівлі-продажу від 19.11.2003 року, посвідченого нотаріусом Ситніковою Ю.Д..

19.05.2018 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру права власності було отримано інформацію, що Приватним нотаріусом Ганченко О.М. зареєстровано 04.12.2017 року право власності на спірну квартиру та ймовірно було видано ОСОБА_2 свідоцтво про придбання квартири з торгів.

Однак вказані торги було проведено з порушенням закону та прав позивачки.

Відповідачі приховали інформацію про електронні торги та не розміщували її в друкованих засобах масової інформації, чим перешкодили зацікавленим особам взяти участь у торгах, зменшило кількість учасників. Позивачку не було повідомлено про оцінку її квартири, а вартість квартири занижена. Не будучи обізнаною про виконавче провадження та не ознайомленою з оцінкою квартири, вона була позбавлена можливості оскаржити оцінку в судовому порядку. Продаж квартири за низькою ціною порушує її права, оскільки вона є зацікавленою особою у більш високій ціні для того, щоб розрахуватися з банком. Крім того, квартиру ніхто не оглядав, не проводили відео- та фотофіксацію, що обмежило попит на квартиру серед учасників торгів.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 18.03.2019 р. визнано неправомірними бездіяльність державного виконавця, яка полягала у ненаправленні постанови про відкриття виконавчого провадження, а також постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності та скасовано її. Визнано неправомірною передачу на реалізацію з електронних торгів квартири.

Порушенням порядку організації торгів є неповідомлення боржника про початок виконавчого провадження, про проведення електронних торгів та про оцінку квартири, а також її ціну , яка встановлюється для реалізації.

Оскільки електронні торги проведені з порушенням, тому на підставі ч. 1 ст. 203 та ч. 1 ст. 215 ЦК України вони підлягають визнанню недійсними. За вказаних підстав підлягають визнанню недійсними і протокол про проведення торгів акт про проведені торги, а також свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів (Т. 1, а. с. 1 - 6, 64 - 71).

Представник ДП «Сетам» надіслав відзив, в якому зазначив, що вимоги позивачки є незаконними, необґрунтованими, оскільки торги відбулися з дотриманням норм чинного законодавства. Дії державного виконавця вчинені з урахуванням наданих повноважень на виконання рішення суду. Перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства організатором не здійснюється. ДП «Сетам» розміщує інформацію в системі електронних торгів виключно на підставі документів, наданих відповідним органом ДВС, і не здійснює перевірку дій державного виконавця та відомості в заявці на відповідність законодавству. Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом. Крім того, звертає увагу на те, що позивач мав право на судовий порядок оскарження звіту про оцінку майна про, що була додатково повідомленою у відповіді державного виконавця на заяву про рецензування звіту. Твердження позивачки про відсутність публікацій є безпідставними, оскільки підприємство своїм листом від 27.09.2017 р. №9603/18-18-17, а також в публікаціях у газетах «Вечерняя Одесса» №107-108 (10517-10518) від 28.09.2017 р., №39 (2211) від 29.09.2017 р. розміщало відповідне повідомлення. Відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу. Така угода може визнаватися недійсною у судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог встановлених частинами 1-3, 6 ст. 203 ЦК України (ч. 1 ст. 215 ЦК України). Дії державного виконавця, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. Крім того, представник відповідача просить застосувати позовну давність, оскільки строк для звернення до суду позивачкою пропущено (Т. 1, а. с. 88 - 94, 95 - 97).

Представник відповідача - Першого Суворовського відділу ДВС м. Одеси просив відмовити в задоволенні, вказуючи на те, що позовні вимоги незаконні, необґрунтовані, безпідставні. Державним виконавцем виконано вимоги Закону України «Про виконавче провадження» та всі постанови були надіслані боржнику для належного повідомлення. ТОВ «Росла» здійснила оцінку вартості квартири без фото- та відеофіксації на підставі технічної документації та правоустановчих документів, про що зазначено у висновку. На момент проведення виконавчих дій боржник до квартири не з`являлася, про що складалися акти. На протязі усього часу виконання рішення з будь-якими заявами або пропозиціями звернення стягнення на інше майно до відділу не зверталася. В матеріалах виконавчого провадження є конверт зі зворотнім повідомленням. Крім того, вказує на те, що дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання торгів недійсними. Позивачем не наведено доводів і доказів про порушення вимог Порядку при проведенні електронних торгів.

Крім того, представником відділу надано клопотання про застосування строків позовної давності, обґрунтовуючи його тим, що позивачка була повідомлена листом ДП «Сетам» від 27.09.2017 р. про проведення торгів. Тому, відповідно вона пропустила строк для звернення до суду з позовом.

АТ «Райффайзен Банк Аваль» в запереченнях на позовну заяву зазначає, що неодноразово державний виконавець виходив за адресою боржника. У квартирі ніхто не проживає, встановити місцезнаходження неможливо, оголошувався розшук ОСОБА_1 .. Для подальшого виконання рішення суду виконавцем було ініційовано проведення оцінки ринкової вартості арештованого майна. Усі дії державного виконавця відповідають нормам Закону України «Про виконавче провадження» (Т. 1, а. с. 131 - 133).

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 12 липня 2021 року відмовлено у задоволенні вищевказаної позовної заяви ОСОБА_1 ..

Рішення суду мотивоване тим, що позивачкою не доведено, що при проведенні електронних торгів з реалізації арештованого майна відповідачами не було дотримано порядку проведення останніх, оскільки повідомлення про проведення таких направлялись на адресу позивачки, яка була зазначена у виконавчому листі, було опубліковано оголошення у газетах. Щодо дій державного виконавця при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» до призначення прилюдних торгів, у тому числі, щодо визначення вартості чи оцінки майна, то вони не стосуються правил проведення прилюдних торгів та є такими, що мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними (Т. 3, а. с. 97 - 100).

Адвокат Палишин Ю.М., діючий від імені ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі просить скасувати рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 12 липня 2021 року. Ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення суду першої інстанції ухвалено при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справ, з порушенням норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права (Т. 3, а. с. 104 - 109).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 06 серпня 2021 року апеляційну скаргу було залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків (Т. 3 а. с. 120 - 121).

На виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху апелянтом подано заяву, якою усунуто зазначені в ухвалі недоліки.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 01 вересня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою адвоката Павлишина Юрія Миколайовича, діючого від імені ОСОБА_1 , на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 12 липня 2021 року (Т. 3, а. с. 175).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 01 вересня 2021 року вищезазначену справу було призначено до судового розгляду у приміщенні Одеського апеляційного суду (Т. 3, а. с. 176).

11 січня 2022 року від адвоката Павлишина Ю.М., діючого від імені ОСОБА_1 , надійшла заява про відвід судді Заїкіна А.П..

Суддя Погорєлова С.О., яка входить до складу колегії суддів, перебувала у відпустці з 17 січня по 01 лютого 2022 року.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, ознайомившись із доводами заяви адвоката Павлишина Ю.М., діючого від імені ОСОБА_1 , про відвід судді Заїкіна А.П., дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід має бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого судового засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Заява про відвід судді Заїкіна А.П. обґрунтована тим, що суддя Заїкін А.П. розглядав апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 10 вересня 2020 року про відмову у забезпеченні позову по даній цивільній справі, яку розглянув формально без належної правової оцінки всіх аргументів представника ОСОБА_1 , що вказує на його упередженість та свавільність. Вказані обставини викликають обґрунтовані сумніви та свідчать про упереджене та необ`єктивне ставлення судді Заїкіна А.П. до ОСОБА_1 , порушує її права, що є підставою для відводу відповідно до ч. 1 ст. 36 ЦПК України. | ОСОБА_1 не довіряє судді Заїкіну А.П., оскільки впевнена, що суддя налаштований винести неправосудне рішення.

Ознайомившись із заявою про відвід судді, колегія суддів вважає, що вищезазначені доводи адвоката Павлишина Ю.М., діючого від імені ОСОБА_1 , про відвід судді Заїкіна А.П. не можуть бути підставою для відводу судді, виходячи з наступного.

26.02.2020 року адвокат Павлишин Ю.М., діючий від імені ОСОБА_1 , звернувся із заявою про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 та іншим особам без рішення суду входити до квартири. Заборонити АТ "Одесаобленерго" його відокремленим структурним підрозділам та іншим особам відключати квартиру від електропостачання, зобов`язати товариство підключити до електропостачання. Заборонити ТОВ "Інфокс" філія "Інфоксводоканал" та іншим особам припиняти водопостачання та водовідведення. Заборонити Департаменту з надання адмінпослуг Одеської міської ради та іншим особам за заявою ОСОБА_2 знімати з реєстрації місця проживання осіб або реєструвати місце проживання осіб у спірній квартирі.

В обґрунтування заяви адвокат Павлишин Ю.М. вказував на те, що ОСОБА_2 було здійснено спробу 08.11.2019 року незаконно, без рішення суду проникнути у квартиру шляхом демонтажу вхідних дверей та тамбурної решітки. Крім того, відповідач зареєстрував своє місце проживання та своєї дитини у спірній квартирі, переоформив на себе особовий рахунок та звернувся із заявою про відключення квартири від електропостачання. 30.09.2019 року після відключення ОСОБА_1 звернулася до Північного РЕМ і дізналася, що такі дії вчинені за заявою власника. Невжиття заходів забезпечення позову надасть можливість відповідачу захопити квартиру та створити нестерпні умови проживання позивачці. Тому, для виконання можливого судового рішення на користь позивачки необхідно буде прикласти додаткові зусилля та витрати надмірний час, або таке рішення може бути залишено без його виконання, що не є ефективним правовим захистом та позбавлено сенсу.

Ухвалою Суворовського районного суду міста Одеси від 10 вересня 2020 року залишено без задоволення заяву адвоката позивачки ОСОБА_3 про забезпечення позову.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що заходи, які просить вжити представник позивачки щодо не відключення від електропостачання, водопостачання та не зняття з реєстраційного обліку, не можуть бути застосовані, виходячи як з предмету позову, так і враховуючи те, що всі події, про які вказує заявник вже відбулися. Тому, застосування запропонованих заходів забезпечення позову вже є неефективним.

Адвокат Павлишин Ю.М., діючий від імені ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі просив скасувати ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 10 вересня 2020 року про відмову в забезпеченні позову. Ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву про забезпечення позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ухвалу постановлено судом першої інстанції при невідповідності висновків, викладених в ухвалі суду, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права.

Апелянт посилався на те, що ОСОБА_2 було здійснено спробу 08.11.2019 року, 13.11.2019 р. та 15.07.2020 р. незаконно, без рішення суду проникнути в квартиру шляхом демонтажу вхідних дверей та тамбурної решітки. Крім того, відповідач зареєстрував своє місце проживання та своєї дитини у спірній квартирі, переоформив на себе особовий рахунок та звернувся з заявою про відключення квартири від електропостачання. 30.09.2019 року після відключення позивачка звернулася до Північного РЕМ і дізналася, що такі дії вчинені за заявою власника. Такі незаконні дії відповідача створюють для позивачки загрозу позбавлення житла.

Невжиття заходів надає можливість відповідачу захопити квартиру та створити нестерпні умови проживання позивачки. Тому, для виконання можливого судового рішення на користь позивачки необхідно буде прикласти додаткові зусилля та витратити надмірний час, або таке рішення може бути залишено без його виконання, що не є ефективним правовим захистом.

Постановою Одеського апеляційного суду від 11 лютого 2021 року апеляційну скаргу адвоката Павлишина Юрія Миколайовича, діючого від імені ОСОБА_1 , залишено без задоволення. Ухвалу Суворовського районного суду міста Одеси від 10 вересня 2020 року про відмову у забезпеченні позову залишено без змін.

Постанова Одеського апеляційного суду мотивована тим, що посилання представника позивачки на порушення прав ОСОБА_1 , як колишнього власника квартири, у зв`язку із відключенням квартири від мереж постачання комунальних послуг, суд не може визнати обґрунтованим, оскільки власником квартири є - ОСОБА_2 .. Та обставина, що позивачка заперечує та не визнає правомірність набуття квартири у власність ОСОБА_2 , не впливає на констатацію юридичного факту перебування квартири у власності саме ОСОБА_2 станом на час розгляду питання про забезпечення позову.

Посилання представника позивачки на те, що в разі невжиття заходів забезпечення позову будуть порушені права осіб, які проживають в квартирі, судом не можуть бути визнані обґрунтованими, оскільки метою вжиття заходів забезпечення позову є виключно запобігання неможливості або істотного утруднення виконання рішення суду. Згідно чинного законодавства України заходи забезпечення позову не можуть вживатись з метою захисту прав мешканців житла, оскільки захист прав здійснюється шляхом звернення до суду з відповідним позовом. В даній справі вимоги, пов`язані із правом користування квартирою не заявлялись.

Позивачкою та його представником не доведено, що невжиття зазначених у даній заяві, заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких вона звернулася до суду.

Згідно тлумачення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, прецедентної практики Європейського суду з прав людини, об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: 1) забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається; 2) суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці виходить з того, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше.

Право учасника справи на відвід судді є однією із гарантій права на справедливий суд.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Саме тому не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Частиною 1 статті 129 Конституції України встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Проте, право на відвід не є абсолютним. В інакшому випадку воно перетвориться у свавільне обрання суддів для розгляду справи та спосіб процесуального зловживання, що суперечитиме інтересам інших учасників справи та суспільним інтересам загалом.

Відповідно до вимог ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених ст. 37 ЦПК України. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості, зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо.

Водночас як указано в Бангалорських принципах поведінки судді від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року N 2006/23, об`єктивність судді є потрібною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його ухвалення.

Сприйняття об`єктивності визначається за допомогою критерію "розумного спостерігача". У разі, коли є підстави передбачати, що суддя є необ`єктивним (з різних причин) - це дискредитує суспільну довіру до судової влади. Тому, суддя мусить уникати будь-яких дій, які дають підставу передбачати, що на його рішення можуть вплинути сторонні чинники, зокрема такі як зацікавленість у розв`язанні конкретної справи. З огляду на це, навіть прояви неупередженості мають значення.

Тому, коли сторони стверджують про те, що судді необ`єктивні, питання про наявність фактичного упередження не має значення, адже "правосуддя не тільки має бути здійснене, але й сприйматися як очевидно і без сумніву здійснене". Іншими словами, коли виникає питання про відвід, значення має не те, чи справді у судді є усвідомлене або неусвідомлене упередження, а те, чи виникла б у розумної та належним способом поінформованої особи підозра про існування такого упередження. У цьому сенсі обґрунтована підозра в упередженості не просто заміняє докази, яких бракує, чи доказовий засіб для встановлення вірогідності неусвідомленого упередження, а є виявом пильнішої уваги до іміджу правосуддя, тобто домінантної зацікавленості громадськості в тому, щоб існувала впевненість у чесності процесу.

З урахуванням того, що при розгляді апеляційної скарги адвоката Павлишина Ю.М., діючого від імені ОСОБА_1 , на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 10.09.2020 року про відмову забезпеченні позову, колегія суддів висловила свою позицію тільки стосовно обставин по справі щодо забезпечення позову, які існували на час постановлення вказаної ухвали, тому не вбачається, що колегія суддів висловила правову позицію щодо усіх фактичних обставин справи, а також щодо доводів апеляційної скарги на рішення суду, які тільки будуть предметом апеляційного перегляду в майбутньому.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Таким чином, відсутні підстави для відводу за вищевказаних у заяві доводів про відвід судді.

Інших підстав для відводу судді, його самовідводу за наявними у справі матеріалами не виявлено.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що адвокат Павлишин Юрій Миколайович, діючий від імені ОСОБА_1 , не довів наявність будь-яких обставин, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді Заїкіна А.П. при розгляді даної цивільної справи. Доводи заяви адвоката Павлишина Юрія Миколайовича, діючого від імені ОСОБА_1 , про відвід судді є недоведеними. Заява є необґрунтованою.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного судового засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлено відвід.

Частиною 2 ст. 381 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом апеляційної інстанції шляхом постановлення ухвал, в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Згідно із ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 389 ЦПК України ухвала апеляційного суду про визнання заяви про відвід необґрунтованою не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 36, 37, 40, 389 ЦПК України, Одеський апеляційний суд в особі судді судової палати з розгляду цивільних справ,

ухвалив:

Заяву адвоката Павлишина Юрія Миколайовича, діючого від імені ОСОБА_1 , - визнати необґрунтованою.

Справу передати до канцелярії апеляційного суду для визначення у встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України порядку судді для вирішення питання про відвід.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: О. В. Князюк

С. О. Погорєлова