У Х В А Л А

03.02.2022 Справа №607/1683/22

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Стельмащук П.Я. при вирішенні питання про прийняття заяви представника заявника ОСОБА_1 адвоката Магдич Ольги Олександрівни, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

Представник заявника ОСОБА_1 адвокат Магдич О.О. звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить встановити факт проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 з 1961 року до дня їх офіційного одруження 20.06.2010.

Ознайомившись із матеріалами заяви, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суддя дійшов наступного висновку.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого, зокрема, розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У відповідності до ч.3 ст. 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ч. 2, 4 статті 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення та не вбачається спору про право.

Згідно вимог ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено:1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Обґрунтовуючи мету встановлення факту заявник вказує на те, що встановлення даного факту має юридичне значення, оскільки встановлює для нього виникнення права на спадкування. Однак, яке відношення до виникнення спадкових прав заявника має факт проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з 1961 року до дня їх офіційного одруження 20.06.2010 заявником не вказано.

Як на доказ про наявність перешкоди у здійснені права на спадкування заявник посилається на постанови державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори, якими йому відмовлено в оформленні його спадкових прав саме через відсутність доказів родинних відносин з ОСОБА_4 .

Натомість, постанова від 17.06.2021 видана не за зверненням ОСОБА_1 та не стосується його, а із змісту постанови від 18.06.2021 вбачається, що підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії стала відсутність правовстановлюючого документа на будинок.

Таким чином в порушення ч. 2 ст. 318 ЦПК України заявником не надані докази, що підтверджують викладені в заяві обставини (встановлення факту має юридичне значення, оскільки встановлює для нього виникнення права на спадкування).

Відповідно до ч.9 ст.10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Враховуючи те, що глава 6 «Розгляд судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» ЦПК України не містить норм, що регулюють наслідки недотримання форми та змісту заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суд дійшов висновку за можливе застосувати аналогію закону та відповідно до статті 185 ЦПК України заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, залишити без руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищенаведене, заяву слід залишити без руху і надати заявнику строк до десяти днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків, а саме звернутися до суду із заявою, яка відповідає вимогам статті 318 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст. ст. 10, 185, 318 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву представника заявника ОСОБА_1 адвоката Магдич Ольги Олександрівни, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення - залишити без руху, надавши заявнику строк протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду, для усунення вказаних недоліків.

У випадку невиконання вимог даної ухвали заява буде вважатись неподаною і підлягатиме поверненню.

Копію ухвали надіслати заявнику.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 03.02.2022.

CуддяП. Я. Стельмащук