441/2384/21 2/441/186/2022
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.02.2022 Городоцький районний суд Львівської області у складі:

головуючого-судді Українець П.Ф.

за участі секретаря Боднар Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому зсіданні в залі суду в м. Городок Львівської обл. справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в:

адвокат Посікіра Р.Р. в інтересах ОСОБА_1 25.10.2021р. звернувся в суд із позовом про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. №7062 від 24.05.2021 про стягнення з ОСОБА_1 в користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» 25 292 грн. 96 коп. заборгованості, мотивуючи тим, що 24.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 7062 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованості, що виникла за кредитним договором № 0 від 06.04.2018, укладеним між нею та АТ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі Товариство). Вважає, що вказаний виконавчий напис вчинено всупереч вимогам чинного законодавства, що такий виданий на підставі договору, що нотаріально не посвідчений, інше, що є підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню. Просить також про стягнення з відповідача 15 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Городоцького районного суду Львівської обл. від 27.10.2021 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 23).

Представник ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» 30.11.2021 подав відзив, просить в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити, мотивуючи тим, що на 24.05.2021 позивачка мала безспірну заборгованість перед Товариством, тому нотаріусом підставно, з дотриманням вимог чинного законодавства, вчинено виконавчий напис про стягнення такої заборгованості, інше. Просить також відмовити відповідачу у стягненні витрат на професійну правничу допомогу.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 06.04.2018 між ОСОБА_1 та АТ «УкрСиббанк» укладено кредитний договір № 0.

На підставі договору факторингу № 187 від 17.09.2020 укладеного між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором № 0 від 06.04.2018.

24.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. вчинено виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за № 7062 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованості, що виникла за кредитним договором № 0 від 06.04.2018.

Суд вважає, що спірний виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, зважаючи на таке.

За положеннями статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України.

Згідно з п. 19 ст. 34 ЗУ «Про нотаріат» вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія.

За положеннями ст. 87 ЗУ «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).

Так, згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

На підставі постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Разом із цим, ухвалою Вищого адміністративного Суду України від 01 листопада 2017 року у справі № К/800/6492/17 залишено постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року - без змін, якою в свою чергу визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», в частині пункту 2 змін, яким Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Таким чином, на момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису, нотаріус мав право вчиняти виконавчий напис лише про стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами.

Водночас, матеріали справи не містять відомостей про нотаріальне посвідчення кредитного договору, на підставі якого 24.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 7062, що свідчить про його вчинення за відсутності передбачених для цього підстав.

За наведеного суд приходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та визнання спірного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Підстав до відмови в позові ОСОБА_1 за мотивів, наведених представником відповідача у відзиві на позов, суд не вбачає.

Окрім визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, представник позивачки Посікіра Р.Р. у заяві від 17.11.2021 просить про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 15 000 грн. понесених витрат на професійну правничу допомогу.

За положеннями ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 та ч. ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У відповідності до статті 26 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в ст. 1 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За приписами частини третьої статті 27 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Згідно зі статтею 30 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц зазначила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. (ч. 6 ст. 137 ЦПК України).

Із змісту позову, із долучених до нього додатків убачається, що 18.10.2021 між Адвокатським бюро Романа Посікіри, від імені якого діє Посікіра Р.Р. та ОСОБА_1 укладено договір про надання професійної правничої (правової) допомоги, відповідно до умов якого, Бюро зобов`язується надати Клієнту професійну правничу допомогу у справі про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису № 7062 вчиненого приватним нотаріусом Данич О.Ф., а Клієнт - сплатити в т.ч. гонорар в сумі 15 000 грн. за усі послуги з представництва його інтересів у суді першої інстанції, не пізніше, ніж через п`ять днів після набрання законної сили рішенням суду першої інстанції.

Згідно акта №1 прийому-передачі наданих послуг від 15.11.2021, витрати на професійну правничу допомогу у справі 441/2384/21 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» складаються з посуг за консультацію, пошук та узагальнення практики Верховного Суду, написання позовної заяви та заяви про забезпечення позову, підготовка до подання (перевірка, копіювання та оформлення додатків).

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву заперечив витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 грн. мотивуючи тим, що розмір витрат на оплату послуг адвоката є завищеним та не відповідає складності справи, інше.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

З урахуванням наведеного, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенства права, критерієм реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерієм розумності їхнього розміру, з урахуванням наявності заперечень іншої сторони щодо розміру витрат на професійну правову допомогу та конкретних обставин справи і зокрема ціни позову, предмету спору, який не є складним та не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, що обсяг наданих адвокатських послуг та складність складених процесуальних документів, не вимагали у адвоката з повною вищою юридичною освітою та стажем роботи в галузі права значної юридичної та технічної роботи, значення справи для сторін та їх фінансового стану, а також інших обставин справи, суд вважає, що заявлена позивачем сума (15000 грн.) витрат на професійну правничу допомогу є неспівмірною з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи та суперечитиме принципу розподілу таких витрат.

Оцінивши наявні у матеріалах справи докази та доводи сторін, перевіривши відповідність заявленої до стягнення суми наданому обсягу адвокатських послуг, беручи до уваги заперечення представника відповідача щодо розміру заявлених позивачем витрат на правову допомогу, суд доходить висновку, що справедливим і співмірним є зменшення розміру витрат ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу до 5 000 грн.

З огляду на положення ст.ст. 139, 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути 1362 грн. (908+454) судового збору.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 141, 259, 263-265, 280, 282, 352, 354, 355 ЦПК України,

у х в а л и в :

позов задовольнити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною 24.05.2021, зареєстрований в реєстрі за № 7062.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на користь ОСОБА_1 5 000 грн. витрат на професінй правничу допомогу.

В задоволенні решти вимог ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» в дохід держави 1362 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через Городоцький районний суд Львівської обл. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя П.Ф. Українець