ПОСТАНОВА

Іменем України

03 лютого 2022 року м. Кропивницький

справа № 2-4742/10

провадження № 22-ц/4809/257/22

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Черненка В.В.

суддів: Єгорової С.М., Чельник О.І.

секретар Гончар В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький без участі сторін цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Есаймент» на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30.09.2021 року, суддя Шевченко І.М., по цивільній справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Есаймент», боржник ОСОБА_1 про видачу дублікатів виконавчих документів та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Есаймент», звернувся у суд з заявою про видачу дублікатів виконавчих документів та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

На обґрунтування заяви зазначив, що рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27.05.2010 року у справі 2-4742/10 з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 стягнуто на користь ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» заборгованість за кредитним договором № МБИ-2/16-08 від 24.04.2008 року.

Між ТОВ «ФК «Есаймент» та ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» 06.11.2019 року було укладено договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого останнє відступило право вимоги заборгованості за вказаним кредитним договором.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16.03.2020 року замінено вибулого стягувача Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Есаймент» у виконавчих листах та виконавчих провадженнях у справі № 2-4742/10 про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» заборгованості за кредитним договором № МБИ-2/16-08 від 24.04.2008 року в сумі 177285,77 грн.

На адресу ВДВС у м. Дніпрі подавалися запити про надання інформації стосовно виконання виконавчих листів.

Також стягувач неодноразово звертався до АТ «Банк «Фінанси і кредит» стосовно надання відповідей про інформування чи не інформування державними виконавчими органами виконавчого листа та надання інформації про його місцезнаходження, але відповіді в письмовому вигляді не надавалося, проте усно було повідомлено, що жодних рішень чи відповідей на їхню адресу органами виконавчої служби не надавалося, підтвердження про направлення виконавчого листа на виконання не збереглося, оскільки строк зберігання чеків закінчився у зв`язку із встановленням факту їх нечитабельності зі спливом кількох років.

Просив суд визнати причини пропуску строку для пред`явлення до виконання виконавчих листів Ленінського районного суду м. Кіровограда у цивільній справі № 2-4742/10, поважними. Відновити пропущений строк пред`явлення виконавчих листів Ленінського районного суду м. Кіровограда у цивільній справі № 2-4742/10 до виконання. Видати дублікати виконавчих листів Ленінського районного суду м. Кіровограда у цивільній справі № 2-4742/10 відносно стягнення з ОСОБА_1 за позовом публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30.09.2021 року у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Есаймент», боржник ОСОБА_1 про видачу дублікатів виконавчих документів та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції, у зв`язку з порушенням норм матеріального та процесуального. Зазначено, що заявником надано докази втрати виконавчого листа і не знаходження його на виконанні, а також не отриманням листа колишнім кредитором. Крім того, боржником не надаються докази стосовно виконання рішення суду і не заперечуються жодним чином і не спростовується факт не знаходження на виконанні виконавчих листів. Факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 28.12.2021 відкрито провадження у справі.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 28.12.2021 справу призначено до розгляду.

Представником ОСОБА_1 подано відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечується проти задоволення апеляційної скарги.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначені доводи не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції встановив, що рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27.05.2010 року у справі № 2-4742/10, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 03.08.2010 року, позов ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» заборгованість за кредитним договором № МБИ-2/16-08 від 24.04.2008 року в сумі 177285,77 грн.

20.08.2010 року виконавчі листи отримано представником позивача, що підтверджується підписом наявним в матеріалах справи.

06.11.2019 року між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та ТОВ «ФК «Есаймент» було укладено договір про відступлення прав вимоги, за умовами якого первісний кредитор відступив останньому право вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором № МБИ-2/16-08 від 24.04.2008 року та до ОСОБА_1 за договором поруки № МБИ-2/16-08П від 24.04.2008 року, укладеним на забезпечення виконання кредитного договору № МБИ-2/16-08 від 24.04.2008 року.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16.03.2020 року замінено вибулого стягувача Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Есаймент» у виконавчих листах та виконавчих провадженнях у справі № 2-4742/10 про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» заборгованості за кредитним договором № МБИ-2/16-08 від 24.04.2008 року в сумі 177285,77 грн.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що заявником не надано належних доказів на підтвердження того, що ТОВ «ФК «Есаймент» виконавчий лист не передавався від первісного кредитора чи виконавчий листи було втрачено, також відсутні докази того, що виконавчий лист не перебуває на виконанні.

Справа розглядалась судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

За загальними положеннями ЦПК України на суд покладено обов`язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у ст. 129 Конституції України.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Частиною 4 ст. 10 ЦПК України і ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Згідно із практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і докази не збирає.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27.05.2010 року у справі № 2-4742/10, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 03.08.2010 року, позов ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» заборгованість за кредитним договором № МБИ-2/16-08 від 24.04.2008 року в сумі 177285,77 грн.

20.08.2010 року виконавчі листи отримано представником позивача, що підтверджується підписом наявним в матеріалах справи (а.с. 100).

06.11.2019 року між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та ТОВ «ФК «Есаймент» було укладено договір про відступлення прав вимоги, за умовами якого первісний кредитор відступив останньому право вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором № МБИ-2/16-08 від 24.04.2008 року та до ОСОБА_1 за договором поруки № МБИ-2/16-08П від 24.04.2008 року, укладеним на забезпечення виконання кредитного договору № МБИ-2/16-08 від 24.04.2008 року.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16.03.2020 року замінено вибулого стягувача Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Есаймент» у виконавчих листах та виконавчих провадженнях у справі № 2-4742/10 про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» заборгованості за кредитним договором № МБИ-2/16-08 від 24.04.2008 року в сумі 177285,77 грн.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено.

Відповідно до статті 21 закону України «Про виконавче провадження», в редакції що діяла станом на час набрання рішенням суду першої інстанції законної сили, строк пред`явлення рішення суду до виконання складав 1 рік.

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

У відповідності до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, надавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2018 року у справі № 2-824/2009 (провадження № 61-5388св18).

Отже, необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є, по-перше, його втрата, факт якої має бути підтверджений відповідними документами, а по-друге, звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили.

Якщо строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дублікату втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

З відзиву на апеляційну скаргу вбачається, що виконавче провадження по виконанню виконавчого листа у справі №2-4742/10 перебуває на виконанні в Подільському ВДВС у м. Кропивницький. Виконавче провадження відкрите у 21.05.2014 року.

Колегія суддів дійшла висновку, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Есаймент» не скористався своїм правом ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження та брати участь у проведенні виконавчих дій.

Належні та допустимі докази на підтвердження, що виконавчий лист у справі №2-4742/10 втрачений в матеріалах справи, відсутні.

Приймаючи до уваги встановленні обставини суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що підстави для видачі дублікату виконавчого листа відсутні.

Доводи викладені в апеляційній скарзі висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки не підтверджуються належними та допустимими доказами та суперечать фактичним обставинам справи та вимогам закону.

Підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, рішення суду першої інстанції відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України залишається без змін.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування , що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року).

Перевіряючи доводи апеляційної скарги і ухвалюючи судове рішення за наслідками апеляційного розгляду, колегія суддів також враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, який зазначаючи, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain), Серія A, № 303-A, § 29,30), разом з тим акцентував увагу на тому, що це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Есаймент», залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30.09.2021 року, залишити без змін.

Повний текст постанови складено 04.02.2022.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених ст..389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді: