Справа № 309/2183/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

13 січня 2022 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого судді :Джуги С.Д.

суддів: Собослоя Г.Г., Фазикош Г.В.

з участю секретаря: Микуляк Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , на рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 07 вересня 2021 року у складі судді Волощук О.Я., у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Хустська районна державна адміністрація про встановлення факту належності правовстановлюючого документу ,-

встановив:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною заявою.

В обґрунтування її зазначив наступні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданого виконкомом Ізянської сільської ради Хустського району від 25.06.2009 року. Після смерті матері відкрилася спадщина на належне їй майно.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Хустської державної нотаріальної контори Турчин В.Ф. від 11.06.2010 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-480, заявник ОСОБА_1 отримав у спадок житловий будинок АДРЕСА_1 , який за життя належав його матері ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Хустської державної нотаріальної контори Турчин В.Ф. від 11.06.2010 року та зареєстрованого в реєстрі за № 1-481 заявник ОСОБА_1 отримав у спадок після смерті матері ОСОБА_3 грошові вклади, що зберігалися у філії Ощадбанку №7290/013.

Заявник зазначив, що згідно сертифіката на земельну частку (пай) серії ЗК №003530, зареєстрованого від 25.03.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №436 померлій ОСОБА_3 належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності Агроторгового об`єднання «Нарцис» розміром 0,87 в умовних кадастрових гектарах.

При підготовці документів для оформлення спадщини за померлою ОСОБА_3 державним нотаріусом Хустської державної нотаріальної контори у сертифікаті на право на земельну частку (пай) виявлено неточність у прізвищі, імені та по-батькові матері заявника: замість правильного ОСОБА_3 у сертифікаті зазначено ОСОБА_3 .

Заявником ОСОБА_1 пред`явлено нотаріусу довідку, видану правлінням АТО «Нарцис» від 04.04.2000 року за №291 про те, що ОСОБА_3 , жителька АДРЕСА_1 дійсно являється власником сертифікату серії ЗК №003530 на право на земельну частку пай.

31.05.2021 року заявник ОСОБА_1 звернувся до Хустської районної державної адміністрації із заявою про внесення змін до сертифікату. 04.06.2021 року Хустською районною державною адміністрацією надіслано заявнику лист за №130/з про те, що його заяву про виправлення описки у сертифікаті залишено без задоволення та рекомендовано звернутися до суду із заявою щодо встановлення факту належності вказаного сертифікату.

У зв`язку із розбіжностями у документах заявник не може оформити спадщину за померлою матір`ю, змушений звернутися до суду із поданою заявою.

За вказаних обставин заявник ОСОБА_1 просив встановити факт належності його матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗК №003530, зареєстрованого 25.03.1997 року у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №436, виданого члену колективного сільськогосподарського підприємства «Агроторгове об`єднання «Нарцис» в с. Іза Хустського району Закарпатської області ОСОБА_3 .

Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 07 вересня 2021 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити у справі нове рішення, яким задовольнити подану заяву. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд не врахував обставини, які наведені в обґрунтування заявлених вимог, дав їм неправильну правову оцінку та безпідставно відмовив задоволенні поданої заяви.

Відзиву на апеляційну скаргу не находило.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника апелянта, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З матеріалів справи вбачається, що заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою в якій просив встановити факт належності його матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗК №003530, зареєстрованого 25.03.1997 року у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №436, виданого члену колективного сільськогосподарського підприємства «Агроторгове об`єднання «Нарцис» в с. Іза Хустського району Закарпатської області ОСОБА_3 .

Відмовляючи у задоволенні поданої заяви суд першої інстанції виходив з того, що заявником не доведено заявлені вимоги.

З такими висновками погоджується і колегія суддів, оскільки вони відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема про: встановлення фактів, що мають юридичне значення. (ч.2 п.5 ст. 293 ЦПК України).

Частинами першою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч.2 ст.315 ЦПК України).

Згідно із ч.1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати заявника ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданого виконкомом Ізянської сільської ради Хустського району від 25.06.2009 року. Після смерті матері відкрилася спадщина на належне їй майно.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Хустської державної нотаріальної контори Турчин В.Ф. від 11.06.2010 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-480, заявник ОСОБА_1 отримав у спадок житловий будинок АДРЕСА_1 , який за життя належав його матері ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Хустської державної нотаріальної контори Турчин В.Ф. від 11.06.2010 року та зареєстрованого в реєстрі за № 1-481 заявник ОСОБА_1 отримав у спадок після смерті матері ОСОБА_3 грошові вклади, що зберігалися у філії Ощадбанку №7290/013.

При підготовці документів для оформлення спадщини за померлою ОСОБА_3 державним нотаріусом Хустської державної нотаріальної контори виявлено, що сертифікат на земельну частку (пай) серії ЗК №003530, зареєстрований від 25.03.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №436, яка перебуває у колективній власності Агроторгового об`єднання «Нарцис» розміром 0,87 в умовних кадастрових гектарах видано ОСОБА_3 .

Заявник ОСОБА_1 посилається на те, що у сертифікаті на земельну частку (пай) помилково зазначено, що його видано ОСОБА_3 , так як згідно довідки №291 від 04.04.2000 року, виданої правлінням АТО «Нарцис» власником сертифікату серії ЗК №003530 на право на земельну частку (пай) являється ОСОБА_3 , жителька АДРЕСА_1 - мати заявника ОСОБА_1 .

31.05.2021 року ОСОБА_1 звертався до Хустської районної державної адміністрації із заявою про внесення змін до сертифікату.

04.06.2021 року Хустською районною державною адміністрацією надіслано заявнику лист за №130/з про те, що його заяву про виправлення описки у сертифікаті залишено без задоволення та рекомендовано звернутися до суду із заявою щодо встановлення факт належності вказаного сертифікату.

З матеріалів справи також вбачається, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 04.09.1973 року прізвище, ім`я та по батькові матері заявника - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно свідоцтва про одруження від 12.01.1953 року ОСОБА_3 , 1929 року народження уклала шлюб із ОСОБА_7 , 1926 року народження, про що в книзі записів актів громадського стану про одруження складено відповідний актовий запис за №3. після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - ОСОБА_7 , прізвище дружини - ОСОБА_3 (а.с.15).

Згідно свідоцтва народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_3 від 12.03.1964 року у графі мати записано ОСОБА_3 , у графі батько - ОСОБА_7 .

Пенсійне посвідчення члена колгоспу ім. Мічуріна від 06.07.1987 року видано ОСОБА_3 , 1929 року народження.

Згідно відомостей по особовому рахунку № НОМЕР_4 погосподарської книги № 12 за 1996-2000 р.р.; по особовому рахунку № НОМЕР_5 погосподарської книги № 10 за 2001-2005 р.р. та погосподарської книги № 10 за 2006-2010 р.р. Ізянської сільської ради Хустського району Закарпатської області ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживала за адресою: АДРЕСА_1 , за нею обліковувалась земля, в тому числі і земельні частки (паї) площею 0,87 га. (а.с.18-28).

Із сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЗК № 003530 вбачається, що: такий видано члену Агроторгового об`єднання «Нарцис» громадянці ОСОБА_3 , яка проживає в АДРЕСА_1 ; в даному сертифікаті поряд з цифрою 79 дописано цифру «80»; в даному сертифікаті не вказано число, місяць, рік його видачі.

Суд першої інстанції правильно встановив, що надані заявником матеріали не дають підстав для висновку, що сертифікат серія ЗК № 003530, який виданий ОСОБА_3 , яка проживає в АДРЕСА_1 , належить матері заявника - ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживала в АДРЕСА_1 , оскільки в даному випадку має місце співпадіння лише імені матері заявника з іменем особи, яка вказана у даному сертифікаті, проте не співпадають ні прізвище, ні по - батькові, ні місце проживання даних осіб.

Будь - яких інших належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, які б підтверджували, що даний сертифікат, що виданий ОСОБА_3 виданий і фактично належить саме ОСОБА_3 , матеріали справи не містять.

Відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З врахуванням наведеного суд першої інстанції дійшов правильних висновків про недоведеність поданої заяви та обґрунтовано в її задоволенні відмовив. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, ґрунтуються на припущеннях, і не можуть бути взяті до уваги.

Рішення судом першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Підстав для його скасування чи зміни не має.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За вказаних обставин, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд ,-

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 07 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 31 січня 2022 року.

Головуючий :

Судді: