Провадження № 2/643/2693/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2022 року Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Власенка М. В.,

за участю секретаря судового засідання Насирової М. М.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «Українське державне підприємство по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» про стягнення заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку за весь час затримки на день фактичного розрахунку,

ВСТАНОВИВ:

13 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом до ДП «Українське державне підприємство по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс», в якому просить:

стягнути з ДП «Українське державне підприємство по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» на користь ОСОБА_1 заборгованість із невиплаченої заробітної плати в сумі 53026,67 грн.;

стягнути з ДП «Українське державне підприємство по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку, а саме за період з 29 серпня 2019 року по 12 грудня 2021 року на загальну суму 284447,70 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем, та після звільнення позивача, з вини відповідача позивач не отримав заробітну плату, що зумовлює затримку в несвоєчасному розрахунку, у зв`язку з чим утворилася вищевказана заборгованість.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2021 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду відкрито провадження у справі; розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження;призначено підготовче засідання, в яке викликано учасників справи; встановлено сторонам строки для подання заяв по суті.

Сторони у підготовче засідання не з`явилися.

28 січня 2022 року та 01 лютого 2022 року до Московського районного суду м. Харкова від представників відповідача через систему «Електронний суд» надійшли клопотання про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без руху та розгляд цього клопотання у судовому засіданні без участі представника відповідача.

Причини неявки позивача суду невідомі.

Станом на 02 лютого 2022 року інших заяв по суті справи до суду не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи та клопотання відповідача про залишення позовної заяви без руху, встановив таке.

Клопотання представника ДП «Українське державне підприємство по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» про залишення без руху позовної заяви ОСОБА_1 обґрунтовано тим, що останнім порушено вимоги ст. 175, 177 ЦПК України, через несплату судового збору за подання до суду цієї позовної заяви. У клопотанні зазначено, що вихідна допомога та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати, що в свою чергу, означає, що позивач не має пільг від сплати судового збору відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

На виконання вимог ч. 4 ст. 175 ЦПК України позивачем у позовній заяві зазначено, що на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» останній просить звільнити його від сплати судового збору як позивача у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивачем, окрім вимоги про стягнення заборгованості із невиплаченої заробітної плати, також заявлено вимогу про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, яка викладена в постанові № 910/4518/16 від 30 січня 2019 року, «за змістом приписів статей 94, 116, 117 КЗпП та статей 1, 2 Закону «Про оплату прац» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу, який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури зарплати. Пільга щодо сплати судового збору, передбачена п. 1 ч.1 статті 5 Закону «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі,не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях».

Суд враховує, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не є заробітною платою у розумінні ст. 94 КЗпП України та Закону України «Про оплату праці».

Так, згідно зі статтею 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Аналогічні положення закріплені також у статті 1 Закону України «Про оплату праці».

Отже, аналіз наведених норм свідчить, що заробітною платою можливо вважати грошовий еквівалент, який сплачується працівнику за виконану ним роботу.

Відтак, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою (винагородою, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу) і не може кваліфікуватися як плата за виконану роботу, а є спеціальним видом відповідальності роботодавця за порушення трудових прав працівника, що узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постановах від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16 та від 18 березня 2020 року у справі № 711/4010/13-ц.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто від 908,00 грн. до 11350,00 грн., згідно з положеннями ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік».

Позовна заява ОСОБА_1 містить дві вимоги майнового характеру: 1 стягнення заборгованості із невиплаченої заробітної плати; 2 стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку.

Позовна заява в частині вимоги про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахункустановить 284447,70 грн. Судовий збір позивачем не сплачено.

Відтак, судовий збір, що підлягає сплаті за подання позовної заяви ОСОБА_1 становить 2844,48 грн.

Документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, позивачем не надано.

Отже, позивачеві необхідно сплатити судовий збір в розмірі 2844,48 грн. та надати документ, підтверджуючий його сплату (реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів ГУК Харків обл./м.Харків/Московський, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37874947, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, р/р UA0020657, код класифікації доходів бюджету 22030101).

Відтак, позовна заява ОСОБА_1 без додержання вимог, викладених у ст. 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 11 ст. 187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Отже, суд доходить висновку про необхідність залишення позовної заяви без руху та надання позивачеві часу, необхідного для усунення зазначених недоліків, шляхом подання документу, що підтверджує сплату судового збору або документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Керуючись ст. 177, 187, 197, 259 261 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання державного підприємства «Українське державне підприємство по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс»про залишення позовної заяви без руху задовольнити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до державного підприємства «Українське державне підприємство по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» про стягнення заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку за весь час затримки на день фактичного розрахунку залишити без руху.

Встановити ОСОБА_1 п`ятиденний строк з моменту отримання цієї ухвали для усунення недоліків.

Роз`яснити позивачеві, що у разі усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків.

У разі неусунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя М. В. Власенко