Справа № 362/1486/21
Провадження № 2-о/362/4/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2022 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого- судді Ковбель М.М.

за участі секретаря судового засідання - Сілецької М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Глевахівська селищна рада про встановлення факту проживання однією сім`єю,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся з даною заявою до суду та просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 (помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ) з 23.09.1987 року.

В обґрунтування заяви зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 і після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з 2/9 частин житлового будинку з надвірними господарськими спорудами, розташованого в АДРЕСА_1 .

У встановлений законом шестимісячний строк ОСОБА_1 звернувся до Васильківської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак державним нотаріусом Шевченко Ю.В. винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1236/02-31 від 29.12.2020 року, оскільки не надано доказів на підтвердження родинних стосунків з покійним ОСОБА_2 , зокрема факту проживання однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини.

Як зазначає заявник, 23.09.1987 року мати ОСОБА_1 - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 одружилися, та з моменту укладення вищевказаного шлюбу ОСОБА_2 став вітчимом ОСОБА_1 , при цьому ставився до нього, як до рідного сина, займався його утриманням та вихованням. При цьому, згідно даних будинкової книги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , на момент смерті останнього, були зареєстровані та проживали за однією адресою: АДРЕСА_1 .

Викладеним підтверджується, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки та їх виконували, тобто складали одну сім`ю.

Заявник в судове засідання з`явився, подавши до суду заяву, в якій просив здійснювати розгляд справи у його відсутність, викладені в заяві вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник зацікавленої особи в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що

23.09.1987 року мати ОСОБА_1 - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 одружилися, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_1 .

У 2002 році ОСОБА_2 подарував ОСОБА_1 належний йому житловий будинок, розташований в АДРЕСА_2 , що підтверджується договором дарування від 12.01.2002 року посвідченого приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області Іванніковою О.О.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого виконавчим комітетом Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 виданого виконавчим комітетом Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У встановлений законом шестимісячний строк ОСОБА_1 звернувся до Васильківської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак державним нотаріусом Шевченко Ю.В. винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1236/02-31 від 29.12.2020 року, оскільки не надано доказів на підтвердження родинних стосунків з покійним ОСОБА_2 , зокрема факту проживання однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини.

При цьому, згідно даних будинкової книги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , на момент смерті останнього, були зареєстровані та проживали за однією адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Відповідно ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 р. за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї») визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, і т.п.

Згідно вимог ч.4 СК України, сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Поняття сім`ї, яке сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.

Відповідно до Хартії прав сім`ї, сім`я це щось більше, ніж просто правова, суспільна чи економічна одиниця, це спільнота любові і солідарності, це те місце, де зустрічаються різні покоління і допомагають один одному зростати у людській мудрості та узгоджувати індивідуальні права з іншими вимогами суспільного життя. Альтернативою шлюбу є конкубінат, тобто фактичне спільне проживання жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу. Жінка та чоловік мають на це право і відповідно право на повагу до свого вибору з боку держави та суспільства.

Статтею 8 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено право кожного на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. При цьому органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Європейський суд з прав людини зауважив, що відносини де - факто, як і відносини, що ґрунтуються на шлюбі, можуть вважатись сімейним життям. У справі «Джонстон проти Ірландії» (справа номер ECH-1986-S-006) було встановлено, що заявники прожили спільно близько 15 років. На цій підставі Європейський суд зробив висновок, що вони складали сім`ю, а тому мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв`язок існує поза шлюбом.

Встановлення в судовому порядку факту проживання однією сім`єю заявника з померлим необхідно для вирішення питання щодо прийняття спадщини після його смерті.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 (помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ) з 23.09.1987 року. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки, іншого порядку встановлення даного факту законом не визначено, встановлення даного факту не порушує прав інших осіб, а тому, оцінивши докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд вважає, що заявлені вимоги обґрунтовані та доведені заявником.

Керуючись статтями 263-265, 315 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Заяву - задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 (помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ) з 23.09.1987 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя М.М. Ковбель