рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

25 січня 2022 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

в складі головуючої - одноособово судді Шевчук Ю.В.,

при секретарі - Бучка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровську цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Шабівської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась 08 грудня 2021 року з позовною заявою до Шабівської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку.

Свої позовні вимоги позивачка ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її тітка ОСОБА_2 , після смерті якої залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 4,38 га, кадастровий номер :01:007:0238, яка розташована на території Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №071391, виданого Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією 04.06.2004 року. Однак звернувшись з заявою про оформлення спадщини у нотаріальному порядку, позивачка ОСОБА_1 отримала відмову через те, що у неї відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилась, проте надала на адресу суду заяву, згідно якої просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити.

В судове засідання представник відповідача Шабівської сільської ради не з`явився, проте надав на адресу суду заяву, згідно якої просив розглядати справу за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, витребувані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за слідуючими підставами.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що спадкодавець ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 01.08.2007 року Шабівською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області, актовий запис №127.

Те, що померла ОСОБА_2 є племінницею позивачки, підтверджується Свідоцтвом про народження позивачки ОСОБА_3 серії НОМЕР_2 , виданого 10.12.1063 року та Свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , виданого 29.09.1984 року.

Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-021 від 22.09.2021 року померлій ОСОБА_1 за життя належала земельна ділянка площею 4,3846 га на території Шабівської сільської ради, Білгород-Дністровського району, Одеської області, кадастровий номер :01:007:0238. Справжнє підтверджується також Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ОД №071391, виданого 04.06.2004 року Білгород-Дністровською райдержадміністрацією.

Згідно Довідки №329, виданої Виконкомом Шабівської сільської ради, позивачка ОСОБА_1 проводила поховання своєї тітки ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Чоловік спадкодавця ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 03.11.2004 року Виконкомом Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району, Одеської області, актовий запис №136.

Згідно повідомлення Приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Драченко А.Н. №106/01-16 від 01.12.2021 року, позивачці ОСОБА_1 було відмовлено в оформленні права власності на спадкове майно в нотаріальному порядку та рекомендовано звернутись до суду за захистом своїх законних прав та інтересів.

Відповідно до повідомлення Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори №1308/01-16 від 14.12.2021 року, згідно Спадкового реєстру спадкова справа до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 не заводилась.

Інші спадкоємці, які б мали право на обов`язкову частку у спадковому майні померлого або прийняли спадщину відсутні.

У пункті 23 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 року «Просудову практикуу справахпро спадкування» роз`яснено,що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Як роз`яснено в підпункті 3.3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільний і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» за відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтями 15,16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців0.

Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Прийняття спадщини - це не обов`язок спадкоємців, а їх право.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців.

Згідно положень статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.

Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно ч. 1, 2 статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання;кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч.1, 2 статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Згідно статті 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно статті 12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Кожна сторона повинна довести ті обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 6 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказі в їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, приймаючи до уваги все наведене вище, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Шабівської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку є обґрунтованими, доведеними, тобто такими, що підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивачка є єдиним спадкоємцем за законом після смерті спадкодавця, оскільки вона не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу.

Керуючись ст.ст. 328 ч.1, 1516-1218, 1261 ч.1, 1268, 1296, 1297 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 128, 223, 247, 259, 263, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Шабівської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_5 , право власності на земельну ділянку загальною площею 4,38 га, кадастровий номер :01:007:0238, яка розташована на території Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, цільове призначення (використання) земельної ділянки: ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який належав померлій ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №071391, виданого 04.06.2004 року Білгород-Дністровською райдержадміністрацією, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення суду до Одеського апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 25.01.2022 року.

Суддя: