Дата документу 04.02.2022 Справа № 336/7774/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/807/413/22 Головуючий у 1-й інстанції: Боєв Є.С.
Є.У.№ 336/7774/21 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Дашковської А.В.,

Кримської О.М.,

розглянувши в порядку спрощеного письмового позовного провадження цивільну справу за позвом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», треті особи: Приватний виконавець виконавчого округу Запорізькій області Безмагоричник Микита Андрійови, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, про захист прав споживача шляхом визнання виконавчого напису, таким, що не підлягає виконанню,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 12 листопада 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» про визнання виконавчого напису, таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 18 жовтня 2021 року позовну заяву залишено без руху як таку, що не відповідала вимогам ч. 4 ст. 177 ЦПК України, а саме: через несплату судового збору у розмірі 908 грн. Позивачеві надано строк для усунення недоліків та сплати судового збору.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12 листопада 2021 року позовну заяву ОСОБА_2 визнано неподаною та повернуто позивачу.

Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 18.10.2021 у справі № 336/7774/21 пр.2/336/4905/2021 про зупинення стягнення за виконавчим провадження № 66362167, що відкрито на підставі виконавчого напису № 31350, вчиненого 07.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., до набрання законної сили рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», треті особи: Приватний виконавець виконавчого округу Запорізькій області Безмагоричник М.А., Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про захист прав споживача шляхом визнання виконавчого напису, таким, що не підлягає виконанню

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, справу повернути для продовження розгляду до суду першої інстанції. Вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що на спірні правовідносини не розповсюджується положення ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо звільнення його як споживача фінансових послуг від сплати судового збору при зверненні до суду за захистом свого порушеного права.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

За положенням ч.2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в п. 14 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не виконав вимоги, які були викладені в ухвалі суду від 18.10.2021, не сплатив судовий збір, тому згідно з ч. 3 ст. 185 ЦПК України позовна заява вважається неподаною і підлягає поверненню позивачеві.

Проте таких висновків суд першої інстанції дійшов з порушенням норм матеріального і процесуального права, а тому з ними не можна погодитися.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду.

У статті 5 Закону України «Про судовий збір» визначено перелік пільг щодо сплати судового збору, проте системний і комплексний аналіз зазначеного Закону і ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» дає правові підстави зробити висновок про те, що сама по собі відсутність споживачів фінансових послуг у переліку осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, встановленому ст. 5 Закону України «Про судовий збір», не може безумовно означати те, що споживачі такої пільги не мають, оскільки така пільга встановлена спеціальним законом, який гарантує реалізацію та захист прав споживачів.

Положення ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не містить вичерпного переліку осіб, яким надано пільги щодо сплати судового збору, як і не містить позиції про те, що пільги надаються лише за пред`явлення позову. Спеціальний закон, звільнивши споживачів від сплати судового збору за подання позову зазначив, що вони звільняються з метою захисту своїх порушених прав (ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов`язаними з порушенням їх прав.

Статтею 175 ЦПК України передбачено вимоги до позовної заяви.

Так, відповідно до ст. 175 ч. 4 ЦПК України якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

У позовній заяві ОСОБА_2 зазначив підстави його звільнення від сплати судового збору як споживача фінансових послуг та послався на ст. 22 ч. 3 Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року №15-рп/2011 в аспекті конституційного звернення положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12 травня 1991 року №1023-ХІІ (1023-12) з наступними змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України (254к/96-ВР ) треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і при виконанні такого договору.

Оскільки, у даному випадку правовідносини виникли між споживачем фінансових послуг позичальником ОСОБА_2 та ТОВ «ФК «Кредит Капітал» при виконанні позичальником умов кредитного договору, на спірні правовідносини розповсюджується положення ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», а тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про повернення позовної заяви як такої, що не сплачена судовим збором.

Допущені судом порушення норм матеріального і процесуального права призвели до постановлення помилкової ухвали, що перешкоджає подальшому розгляду цієї справи, а тому на підставі ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду (вирішення процесуального питання) до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 374, 379, 381 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12 листопада 2021 року у цій справі скасувати, справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження по справі.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: І.В. Кочеткова

Судді: А.В. Дашковська

О.М. Кримська