Провадження № 2/641/1139/2022 Справа № 641/9522/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2022 року Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого судді Маньковської О.О.

за участю секретаря судового засідання Андросової П.А.

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення часток у праві спільної сумісної власності,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Листопад Н.А. звернулась до суду з позовною заявою в інтересах позивача ОСОБА_1 , в якій просить визначити, що частка ОСОБА_1 знаходиться у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 , становить 1/3 частки; визначити, що частка ОСОБА_4 , у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 , становить 1/3 частки; визначити, що частка ОСОБА_3 , у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 , становить 1/3 частки; право спільної сумісної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1 припинити. В обґрунтування позову зазначила, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виповнилося 85 років на даний час остання хворіє та потребує стороннього догляду за нею. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_2 , відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 15.02.2007 року, реєстраційний номер НОМЕР_1 , виданого Відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна виконавчого комітету Харківської міської ради на підставі розпорядження від 15.02.2007 року № 3581. У вищевказаному свідоцтві про право власності на житло від 15 лютого 2007 року не визначені розміри часток квартири, що належать кожному із співвласників даної квартири. Враховуючи, що на даний час у ОСОБА_1 виникло бажання розпорядитися належною їй часткою спірної квартири шляхом укладення договору довічного утримання, однак остання не має такої можливості, у зв`язку з тим, що у спільному сумісному майні не визначена частка кожного співвласника.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м.Харкова від 16 грудня 2021 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено проведення підготовчого засідання. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву.

Позивач та її представник у підготовче судове засідання не з`явилися, надали до суду заяви, в якій просили розглянути справу за їх відсутності та задовольнити позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 у підготовче судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, а також зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 у підготовче судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, а також зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Враховуючи, що в підготовче судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що квартира АДРЕСА_1 , на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , що підтверджено копією свідоцтва про право власності реєстраційний номер НОМЕР_1 від 15.02.2007 року, виданого Відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна виконавчого комітету Харківської міської ради на підставі розпорядження від 15.02.2007 року № 3581.

За правилами ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

За змістом ч.1,2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

У статті 13 Конституції України закріплено, що власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству.

Отже, власність не тільки надає переваги, а й покладає певні обов`язки на власників майна. Це конституційне положення гарантує дотримання принципу забезпечення балансу між інтересами власника, суспільства та інших власників і користувачів об`єктами власності. Власність зобов`язує власника використовувати свою власність не тільки у своїх інтересах, а й поважати інтереси інших людей, усього суспільства. Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання та гарантує їм рівність перед законом. Порушення прав власника з боку держави, фізичної чи юридичної особи зумовлює настання відповідних правових наслідків.

Особи користуються рівними умовами захисту права власності. Володіння майном вважається правомірним, якщо інше не буде встановлено судом. Власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч ці порушення й не призвели до позбавлення володіння майном, а також вимагати відшкодування завданих цим збитків.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Проте, реалізуючи свої права, власник зобов`язаний не порушувати права, свободи, гідність та охоронювані законом інтереси громадян, суспільства, не завдавати шкоди навколишньому середовищу, не погіршувати природну якість землі, води, інших об`єктів природи. Під час здійснення своїх прав і виконання обов`язків власник зобов`язаний додержуватись моральних засад суспільства.

Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності; право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Статтею 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Статтею 369 ЦК України передбачено порядок здійснення права спільної сумісної власності. Так, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. У разі вчинення одним із співвласників правочину щодо розпорядження спільним майном вважається, що він вчинений за згодою всіх співвласників. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена. Співвласники мають право уповноважити одного з них на вчинення правочинів щодо розпорядження спільним майном.

Статтею 370 ЦК України передбачено порядок виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності. Так, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.

Статтею 372 ЦК України передбачено порядок поділу майна, що є у спільній сумісній власності. Так, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Звертаючись з даним позовом позивач просить визначити частки майна у спільній сумісній власності, оскільки спірна квартира перебуває у спільній сумісній власності трьох співвласників без визначення їх часток.

Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання відповідачем позову.

Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Враховуючи те, що в підготовчому судовому засіданні ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , визнали, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної власності в рівних частках, інше не встановлено домовленістю між співвласниками або рішенням суду, тому суд вважає за необхідне позовну заяву задовольнити.

Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 355, 368, 1226 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення часток у праві спільної сумісної власності- задовольнити.

Визначити, що частка ОСОБА_1 , в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 , становить 1/3 частки.

Визначити, що частка ОСОБА_2 , в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 , становить 1/3 частки.

Визначити, що частка ОСОБА_3 , в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 , становить 1/3 частки.

Право спільної сумісної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1 - припинити.

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Суддя: О. О. Маньковська