Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №943/1618/21

Провадження № 2/943/325/2022

01 лютого 2022 року м. Буськ Львівська область

Буський районний суд Львівської області в складі:

в складі: головуючого-судді Шендрікова Г. О.

за участю секретаря судового засідання Бузун О.О.

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Буську без фіксації технічним засобом цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Буської міської ради про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із указаним позовом до Буської міської ради. Просить визнати за нею право власності на середню земельну частку (пай) розміром 1,88 умовних кадастрових гектари, з них 1,65 га ріллі та 0,23 га кормових угідь, розташованих на території Побужанської сільської ради Буського району Львівської області, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обгрунтування заявлених вимог позивачка покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилась спадщина на належну спадкодавцю земельну частку (пай). На момент смерті спадкодавця разом із ним зареєстрована та проживала його дружина ОСОБА_1 . Відтак позивачка вважає, що вона фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка, але не може оформити своїх спадкових прав через втрату спадкодавцем оригіналу сертифіката на право приватної власності на спадкове майно (земельний пай), а тому просить позов задовольнити.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не прибула, належно та вчасно була повідомлена про день, час, місце розгляду справи. До матеріалів справи додала заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задоволити.

Відповідач Буська міська рада явку свого повноважного представника до суду не забезпечила, хоча була належним чином повідомлена про час і місце судового засідання, направивши письмову заяву від 26.10.2021 за №1953, у якій проти задоволення заявленого позову заперечують, оскільки позивачка не надала належних доказів того, що зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті свого чоловіка. Належних доказів того, що позивачка фактично вступила в управління спадковим майном нею не надано. Відтак просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, що узгоджується із правовою позицією Верховного Суду в справі №235/5845/17 від 10.02.2020 року.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали та з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як передбачено частиною першою статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У силу вимог статті 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Згідно частини першої та другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частинами п`ятою - сьомою статті 81 цього Кодексу передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що хоча чоловік позивачки помер до дати видачі сертифікату, своє право на землю вона набув на підставі Проекту роздержавлення і приватизації земель НААГ «Побужанське» від 1994 року та на її ім`я « ОСОБА_2 » був зареєстрований сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №0158342 від 12.04.1997 року, внаслідок чого розроблено розпорядження голови Буської райдержадміністрації №114 від 10.04.1997 року загальною площею 2.32 га. Проте, беручи до уваги розпорядження голови Буської РДА №72 від 14.02.2000 року «Про затвердження технічної документації про внесення змін до проекту роздержавлення та приватизації земель» на спадкодавця розрахована частка розміром 1,88 умовних кадастрових гектари, з них 1,65 га ріллі та 0,23 га кормових угідь, про що вбачається із листа Відділу Держгеокадастру в Буському районі Львівської області від 18.06.2020.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Побужани Буського району Львівської області, що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії НОМЕР_1 виданого 24.06.1994 року.

Як убачається із долученого до справи свідоцтва про шлюб виданого повторно 18 червня 2013 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Буського РУЮ у Львівській області серії НОМЕР_2 , що позивачка ОСОБА_1 є дружиною спадкодавця ОСОБА_2 , актовий запис № 13.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів, серед іншого, може бути визнання права.

Нормою статті 316 цього Кодексу визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3, ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частиною першою статті 1269 та статті 1270 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 548 ЦК УРСР, яка була чинною на момент відкриття спадщини, передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР).

Як убачається із копії спадкової справи №10/1995 вбачається, що позивачка ОСОБА_1 13.01.1995 року зверталася із заявою про прийняття спадщини після смертічоловіка ОСОБА_2 .

Разом із тим, як слідує із матеріалів справи, що на день смерті спадкодавця ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із ним проживала та була зареєстрована його дружина ОСОБА_1 (позивачка).

Отже, із матеріалів справи слідує те, що спадкодавець та позивачка проживали разом за однією адресою на момент відкриття спадщини, а тому остання прийняла спадщину в розумінні положень пункту 1 частини першої статті 548 ЦК УРСР (яка була чинною на момент відкриття спадщини). Місцем відкриття спадщини є село Побужани Буського району Львівської області, про що вбачається зі справи.

При цьому, суд вважає заперечення відповідача проти позову такими, що не заслуговують на увагу, оскільки не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом, спростовуються вищенаведеними обставинами, підтвердженими належними та допустимими доказами.

Частина 1 статті 1225 ЦК України передбачає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до п. 15 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України земельні частки (паї) можуть бути передані у спадщину.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), тобто права та обов`язки власника (спадкодавця) переходять до позивача (спадкоємця), а тому за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно - земельну частку (пай), яка належала померлій матері позивача в порядку спадкування за законом після її смерті.

Ураховуючи наведене та керуючись статтями 1, 2, 4, 8, 10, 11, 12, 13, 76, 77, 78, 81, 82, 247, 263, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну частку (пай) у землі загальною площею 1,88 умовних кадастрових гектарів, з них ріллі - 1,65 га, кормових угідь - 0,23 га, яка розташована на території Побужанської сільської ради Буського району Львівської області, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 01.02.2022 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 (с. Побужани Золочівський район Львівська область 80513).

Відповідач: Буська міська рада (площа 900 річчя Буська, 1 м. Буськ Золочівський район Львівська область, 80500; ).

Суддя: Г. О. Шендрікова