КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/1443/2022 Доповідач у ІІ інстанції - Гуль В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2022 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Гуля В.В.,

суддів Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м.Києва від 13 вересня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу судового наказу про стягнення аліментів.

встановив:

До Дніпровського районного суду міста Києва звернулась ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу судового наказу про стягнення аліментів. В обґрунтування якого вказувала, що боржник проживає в США та вже понад два роки відмовляється належним чином виконувати свій батьківський обов`язок, щодо утримання доньки.

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 13 вересня 2021 року відмовлено у видачі судового наказу.

Відмовляючи в видачі судового наказу суд першої інстанції виходив з того, що відсутні відомості, що відповідач зареєстрований в м.Києві.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на її незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила ухвалу суду скасувати.

Вказує, що у данному виді спору існує альтертанивна підсудність і вона, як позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно ст.28 ЦПК України підсудна справа. Вказує, що вона зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , що знаходиться в межах територіальної юрисдикції Дніпровського районного суду м.Києва.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч.1. ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, зокрема, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу у разі, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Відповідно до ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, боржник ОСОБА_2 є громадянином США. Відтак, справа за заявою ОСОБА_1 є справою з іноземним елементом.

Відповідно до ст. 497 ЦПК України підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Частиною 1 ст. 27 ЦПК України визначено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Разом з тим, ч. 1 ст. 28 ЦПК України визначено правило альтернативної підсудності, згідно з яким позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» визначено, що суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках, зокрема, якщо у справі про сплату аліментів або про встановлення батьківства позивач має місце проживання в Україні.

Відтак, суд першої інстанції безпідставно відмовив у прийнятті заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання дочки пославшись на порушення правил підсудності, визначених ч. 1 ст. 27 ЦПК України.

За таких обставин ухвала Дніпровського районного суду м.Києва від 13 вересня 2021 року підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.7,367,369,374,379,381,382,389 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м.Києва від 13 вересня 2021 року скасувати, а справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу судового наказу про стягнення аліментів, направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків, передбачених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуюий В.В. Гуль

Судді Ю.О. Матвієнко

Я.С. Мельник