Справа № 242/3015/21
Провадження № 2/242/28/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2022 року м. Селидове

Селидівський міський суд Донецької області в складі головуючого судді Хацько Н.О., за участю секретаря судового засідання Клименко А. В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Селидове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про застосування наслідків недійсності правочину, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про застосування наслідків недійсності правочину. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 02 березня 2021 року визнано недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу № 1443/2018/898504 від 13 квітня 2018 року, укладеним між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на автомобіль Hyundai Tucson, VIN-код НОМЕР_1 , 2008 року випуску. Рішення суду набрало законної сили 02 квітня 2021 року. Тому вважає, що на підставі зазначеного рішення необхідно відносити стан сторін, який існував до укладання даного договору.

На підставі вищевикладеного, позивач просить суд застосувати наслідки недійсності правочину- договору купівлі-продажу транспортного засобу № 1443/2018/898504 від 13 квітня 2018 року, укладеним між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на автомобіль Hyundai Tucson, VIN-код НОМЕР_1 , 2008 року випуску, а саме скасувати реєстрацію права власності на вказаний автомобіль відповідача ОСОБА_3 та повернути ОСОБА_2 у власність вказаний автомобіль, відновивши реєстрацію права власності на автомобіль за ОСОБА_2 , а також стягнути з відповідачів витрати по сплаті судового збору. .

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 02 серпня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, надала до суду відзив на позовну заяву, згідно з яким позовні вимоги не визнає в повному обсязі, вважає, що з рішенням суду про визнання договору купівлі-продажу транспортного засобу недійсним вона не згодна, та взагалі його не отримувала, що позбавило її можливості оскаржити його. Крім того, позивач вважає, що не можна застосовувати наслідки недійсності правочину до майна, яке за рішенням суду не визнано спільним сумісним майном. Просить в задоволенні позову відмовити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив.

З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків,встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 02 березня 2021 року, ухваленим у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу автомобіля недійсним, вимоги позивача задоволені, визнано недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу № 1443/2018/898504 від 13 квітня 2018 року, укладеним між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на автомобіль Hyundai Tucson, VIN-код НОМЕР_1 , 2008 року випуску.

Дане рішення набрало законної сили 02 квітня 2021 року.

У відповідності до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Так, в обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено , що для повернення стану, який існував до укладення недійсного правочину, слід скасувати реєстрацію права власності на вказаний автомобіль за відповідачем ОСОБА_3 .

Разом з тим, порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року №1388.

Так, абзацом 2 п. 35 вищевказаного Порядку встановлено, що підставою для перереєстрації транспортного засобу є, зокрема, рішення суду про визнання недійсними договору купівлі-продажу, міни, дарування, що засвідчені в установленому порядку.

Крім того, у відповідності до п. 40 Порядку зняття з обліку транспортних засобів проводиться після їх огляду в сервісному центрі МВС або в центрі надання адміністративних послуг на підставі заяви власника, документа, що посвідчує особу, виконавчого напису нотаріуса, постанови державного або приватного виконавця або рішення суду

За таких обставин, зобов`язання ТСЦ здійснити реєстраційні дії є втручанням в дискреційні повноваження сервісного центру, встановлені зазначеним Порядком.

Крім того, даним порядком передбачено скасування державної реєстрації, але ніяк не скасування державної реєстрації права власності, як просив позивач.

Вирішуючи питання щодо вимог про повернення у власність ОСОБА_2 автомобіля та відновлення реєстрації права власності на автомобіль за ОСОБА_2 , суд виходить з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що вимоги щодо повернення права власності та його реєстрації відносно відповідача ОСОБА_2 заявлені позивачем ОСОБА_1 , що не узгоджується з положеннями ч. 1 ст. 4 ЦПК України, оскільки в даному випадку позивач звернувся із вимогами щодо повернення майна у власність та відновлення реєстрації права власності на це майно за іншими особами.

Крім того, позивачкою не надано будь-яких доручень або інших документів, які підтверджують, що ОСОБА_2 уповноважує її на здійснення будь-яких реєстраційних дій щодо спірного автомобіля.

З урахування вищевикладеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі вищевикладеного і керуючись ст. 216 ЦК України, ст. ст. 2, 11, 12, 13, 76-81, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про застосування наслідків недійсності правочину відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.О. Хацько