УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2022 року м. Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Калмикова Ю.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

До Лисичанського міського суду Луганської області звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою.

ОСОБА_1 звернувся до Лисичанського міського суду Луганської області з заявою про забезпечення позову.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 посилається на те, що в провадженні Лисичанського міського суду Луганської області знаходиться цивільна справа №415/326/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення коштів за борговою розпискою.

Предметом спору по даній справі є стягнення з Відповідача на користь Позивача грошових коштів за борговою розпискою. Ціна позову становить 139757 гривень 00 копійок.

Станом на сьогоднішній день Позивачу стало відомо, що Відповідач має намір продати все належне рухоме та нерухоме майно та виїхати з території України до Росії, тим самим уникнути від добровільної сплати коштів або можливого примусового виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог Позивача.

Підтвердженням вищевказаного є той факт, що Відповідач терміново продає належний йому будинок за адресою АДРЕСА_1 .

За посиланням ІНФОРМАЦІЯ_1 можна побачити об`яву «Срочно продаю Дом» у м. Лисичанськ загальною площею 150 кв.м., з розміщеними фотографіями будинку Відповідача та вказаним номером телефону продавця, що відповідає номеру телефону Відповідача, за яким він зв`язувався з Позивачем. Також, на дванадцятій фотографії за порядковим номером є фотознімок частини сторінки технічного паспорту будинку на якому вказана назва вулиці - «Октябрьская». Вказана в об`яві інформація відповідає даним Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно згідно якого Відповідачу належить житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 146,7 кв.м.

Наведене свідчить, що Відповідач вживає заходів по продажу свого майна з метою уникнення примусового стягнення з нього коштів на користь Позивача у випадку задоволення позовних вимог останнього, чим ускладнить або взагалі унеможливить виконання рішення суду. Крім того Відповідач не повідомляв Позивачу про наміри добровільної сплати боргу з частини отриманих коштів після продажу житлового будинку та не звертався з пропозицією відстрочити виконання боргових зобов`язань.

На підставі викладеного просив суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру Відповідача, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 та заборонити іншим особам вчиняти буд-які дії щодо вказаної квартири.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Розглянувши клопотання про забезпеч ення позову, суд вважає, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути спів мірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

З заяви про забезпечення позову вбачається, що ОСОБА_1 просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на конкретно визначене майно відповідача.

Виходячи зі змісту ст. 149-150 ЦПК України, передбачений спосіб забезпечення позову шляхом накладення арешту на конкретно визначене майно є співмірним із заявленими вимогами, у разі, якщо предметом спору є це майно і є підстави вважати, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

У даному випадку, як вбачається з позовної заяви, майно, щодо якого позивач просить накласти арешт у якості забезпечення позову, не є предметом спору.

Предметом спору є сума боргу, яку позивач просить стягнути з відповідача.

Таким чином, є підстави вважати, що заявлений позивачем у даній справі спосіб забезпечення не може бути визнаний, як спосіб забезпечення щодо заявлених позовних вимог, передбачений частиною 1 ст. 150 ЦПК України.

Не може він бути розцінений і як іншій спосіб, який може бути застосований судом, також виходячи зі змісту позовних вимог.

Суд вважає, що у даному випадку способом забезпечення позову могло бути накладення арешту на майно боржника у межах ціни позову без визначення конкретного майна.

За таких обставин, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 149-151, 258-260, 353 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову відмовити за необґрунтованістю.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя Ю.О. Калмикова