Справа № 758/1418/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2022 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва в складі головуючого судді Ковбасюк О.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАТЕЛІ ЛІЗИНГ» про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «ПАТЕЛІ ЛІЗИНГ» звернулося до Подільського районного суду міста Києва із заявою про забезпечення позову до пред`явлення ним позову до ОСОБА_1 про відновлення становища ТОВ «ПАТЕЛІ ЛІЗИНГ», яке існувало до проведення ОСОБА_1 державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва.

В обґрунтування своєї заяви ТОВ «ПАТЕЛІ ЛІЗИНГ» зазначено наступне.

15.11.2013 між ТОВ «Пателі Лізинг» (Замовник) та ОСОБА_1 укладено Інвестиційний договір №176НВ, відповідно до якого ОСОБА_1 мала намір взяти участь в фінансуванні будівництва житлово-офісного комплексу, за адресою АДРЕСА_1 .

Сторони у п. 4.1. Договору погодили, що розмір участі в фінансуванні на момент укладення даного Договору становить 1113750,00 грн.

Згідно з п. 2.2. Договору після виконання сторонами всіх зобов`язань за договором замовник, відповідно до законодавства та на умовах цього договору, передає у власність інвестору нежитлове приміщення на другому поверсі загальною площею 75,0 кв.м.

Пунктом 4.2. вказаного договору сторони також узгодили, що здійснення фінансування проводиться інвестором в національній валюті України шляхом банківського переказу на поточний рахунок замовника.

Разом з тим, інвестором не було виконано умови інвестиційних договорів в частині оплати участі у фінансуванні будівництва, оскільки жодного платежі за вищевказаним інвестиційним договором на рахунок ТОВ «Пателі Лізинг» від ОСОБА_1 не надходили.

Незважаючи на вищезазначене, 31.07.2018 Комунальним підприємством з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» зареєстровано запис про право власності номер: 27315973 на об`єкт нерухомого майна: реєстраційний номер 000, незавершене будівництво, 94% готовності, загальною площею 83,6 кв.м, адреса: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 .

Таким чином, заявник вказує, що ОСОБА_1 без належних на те підстав зареєструвала право власності на нерухоме майно, яке нею не сплачено, оскільки від дати укладання інвестиційного договору №176НВ від 15.11.2013 до дати здійснення державної реєстрації прав на квартиру (31.07.2018) ОСОБА_1 не було сплачено будь-яких грошових коштів на виконання договору, що стало причиною для його розірвання та припинення.

З огляду на те, що ОСОБА_1 без належних на те підстав зареєстровано право власності на нерухоме майно, яке нею не оплачено, заявник вважає, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_1 може спробувати відчужити безпідставно набуте майно іншим особам задля уникнення в майбутньому виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог ТОВ «Пателі Лізинг».

У відповідності до ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд вважає, що в її задоволенні слід відмовити, виходячи з наступного.

На підставі ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. 1, ч.2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів може істотно ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутись до суду.

Види забезпечення позову визначені положеннями статті 150 ЦПК України та до них належать: накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; накладення арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; заборона вчиняти певні дії; встановлення обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; заборона іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупинення продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; зупинення митного оформлення товарів чи предметів; арешт морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; інші заходи у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Вимогами статті 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення статей 2, 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

У відповідності до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки сторони позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS №005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Згідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Поняття «законність» у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачає дотримання відповідних положень національного законодавства та принципу верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справах «Антріш проти Франції» та «Кушоглу проти Болгарії»).

Про необхідність досягнення справедливого балансу йдеться в ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року. Баланс не буде забезпечений якщо на особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Інакше кажучи, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти (рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Таким чином, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. При цьому, обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

За змістом заяви про забезпечення позову вбачається, що заявник просить накласти арешт на дві квартири та гараж з метою забезпечення його майбутніх позовних вимог про відновлення становища, яке існувало до проведення державної реєстрації права власності на об`єкти незавершеного будівництва.

Суд вважає, що обраний заявником вид забезпечення позову не направлений на забезпечення виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог про відновлення становища, яке існувало.

Аналіз змісту заяви про забезпечення позову свідчить про те, що забезпечення позову у обраний позивачем спосіб не є співмірним із позовними вимогами, які позивач має намір пред`явити до відповідача.

Також заявником не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звертатиметься до суду.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України та позиції Європейського суду з прав людини, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153, 258-261 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАТЕЛІ ЛІЗИНГ» про забезпечення позову до пред`явлення ним позову до ОСОБА_1 про відновлення становища, яке існувало до державної реєстрації права власності на об`єкти незавершеного будівництва, відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяО. О. Ковбасюк