Справа № 303/5283/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

11 січня 2022 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Джуги С.Д. і Кожух О.А.,

з участю секретаря Кекерчень М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 16 вересня 2021 року (у складі судді Куцкіра Ю.Ю.) за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання батька, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом у липні 2021 р.

Просив:

-стягнути з ОСОБА_2 аліменти на своє утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до зміни матеріального та сімейного стану сторін;

-стягнути з ОСОБА_1 на своє утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до зміни матеріального та сімейного стану сторін.

На обґрунтування позовних вимог указав, що він є особою із інвалідністю (ІІ група) загального захворювання, отримує пенсію у розмірі 1769 грн., інших джерел доходів не має.

У позивача є двоє повнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Становище позивача є вкрай нужденним через перенесений інсульт, а пенсії вистачає лише на ліки та реабілітацію після хвороби, коштів на харчування не вистачає.

Позивач не підтримує контакт із своїми дітьми через їх небажання спілкуватися із батьком.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 16 вересня 2021 р. позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання батька у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. щомісячно, починаючи з 01.07.2021 р. і до зміни матеріального чи сімейного стану сторін. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання батька у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. із 01.07.2021 р. і до зміни матеріального чи сімейного стану сторін.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн. і стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн.

У задоволенні решти вимог відмовлено.

ОСОБА_1 просить скасувати це рішення і прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог стосовно стягнення із неї на користь позивача аліментів на його утримання у розмірі 1500 грн. відмовити. Доводить про порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. Узагальнені та доречні доводи апеляційної скарги зводяться до такого:

-на утриманні відповідача знаходяться двоє неповнолітніх дітей, відповідач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, чоловік відповідача з 01 вересня 2021 р. перебуває на обліку в центрі зайнятості, відтак сукупний дохід родини відповідача не дозволяє їй сплачувати аліменти на утримання батька;

-позивач ухилявся від виконання своїх батьківських обов`язків, відтак позивач не має права заявляти позов про стягнення на його користь аліментів.

ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції і постановити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Доводить про порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. Узагальнені та доречні доводи апеляційної скарги зводяться до такого:

-після розлучення батьків відповідача, позивач нехтував і не виконував свій батьківський обов`язок, матеріальна допомога носила епізодичний характер, а реальна підтримка свого сина зі сторони позивача була відсутня;

-судом першої інстанції не встановлено, які саме наявні обмеження у позивача, що перешкоджають виконанню трудових обов`язків і чи потребує він додаткових матеріальних витрат зі сторони ОСОБА_4 .

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_3 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Узагальнені заперечення зводяться до того, що позивач завжди матеріально підтримував своїх дітей, а його колишня дружина без його згоди продала квартиру, яка була придбана особисто позивачем, і він змушений винаймати житлове приміщення для проживання.

Переглянувши справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про задоволення апеляційних скарг і скасування оскарженого рішення із постановленням нового з таких мотивів.

Суд першої інстанції при вирішенні спору врахував принципи об`єктивності та справедливості, наявність на утриманні відповідачів неповнолітніх дітей, норми Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік».

При цьому встановив, що з довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ №287053 вбачається, що ОСОБА_3 є інвалідом ІІ групи, причина інвалідності: загальне захворювання (а.с.8).

Згідно з довідкою № 1023 від 18.05.2021 р. ОСОБА_3 отримував пенсію у період із грудня 2020 р. по травень 2021 р. у розмірі по 1769 грн. (а.с.9).

Відповідно до повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 10.06.2021 р. батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_3 і ОСОБА_5 (а.с.10).

Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 19.07.1990 р., батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_3 і ОСОБА_5 (а.с.11).

Згідно з витягом із Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя №0 від 11.06.2021 р. ОСОБА_7 після реєстрації шлюбу 22.10.2021 р. у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мукачеву Мукачівського МРУЮ Закарпатської області змінила прізвище з ОСОБА_8 на ОСОБА_9 (а.с.12).

Відповідно до довідки №58/07-16-10-02-15 від 25.06.2021 р. заробіток ОСОБА_2 з грудня 2020 р. по травень 2021 р. становить 96 935,56 грн. (а.с.29).

Із позовної заяви убачається, що позивач є інвалідом ІІ групи та потребує матеріальної допомоги, а відповідачі відмовляються у наданні допомоги позивачу.

Оскільки відповідачі не приймали участі в розгляді справи в суді першої інстанції, то докази на обґрунтування своєї правової позиції вони подали до апеляційної скарги.

ОСОБА_1 на обґрунтування своїх заперечень подала: копію свідоцтва про шлюб НОМЕР_3 , відповідно до якої вона 22 жовтня 2011 р. уклала шлюб (а.с.58). ІНФОРМАЦІЯ_3 у подружжя народилася донька, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 (а.с.59), а ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася друга донька, що теж підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 (а.с.60).

Відповідно до довідки Мукачівського державного університету від 28.09.2021 р. № 1922 ОСОБА_1 із 17.01.2020 р. по теперішній час знаходиться у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (а.с.61)

ОСОБА_1 отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні 1-єї дитини, яка складає 860 грн. (а.с.62), а її чоловік перебуває на обліку як безробітний із 01 вересня 2021 р. (а.с.63).

Із довідки, виданої Мукачівським міським судом 28 жовтня 1998 р., убачається, що ОСОБА_5 (мама ОСОБА_1 ) не отримувала аліменти за 3 квартал 1998 р. із ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_2 , 1980 р. народження, і доньки ОСОБА_1 , 1990 р. народження, так як боржник ніде не працює (а.с.64).

Ухвалою судді Мукачівського міського суду від 10 квітня 2000 р. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , було об`явлено в розшук (а.с.65). Також у цій ухвалі вказано, що боржник ухиляється від сплати аліментів, місце його проживання і роботи невідоме.

ОСОБА_2 на обґрунтування своїх заперечень подав: довідку видану Мукачівським міським судом 28 жовтня 1998 р., із якої убачається, що ОСОБА_5 (мама ОСОБА_1 ) не отримувала аліменти за 3 квартал 1998 р. із ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_2 1980 р. народження і доньки ОСОБА_1 1990 р. народження, так як боржник ніде не працює (а.с.76).

Ухвалою судді Мукачівського міського суду від 10 квітня 2000 р. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , було об`явлено в розшук (а.с.78). Також у цій ухвалі вказано, що боржник ухиляється від сплати аліментів, місце його проживання і роботи невідоме.

За адресою місця проживання ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) окрім нього зареєстровано ще п`ять осіб, це підтверджується довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні-будинку осіб (а.с.79).

ОСОБА_3 до свого відзиву на апеляційну скаргу подав копію договору купівлі-продажу квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до якого 19.12.1995 р. ОСОБА_3 придбав указану квартиру.

Обов`язок повнолітніх доньки та сина утримувати своїх батьків передбачений главою 17 СК України.

Відповідно до ч.1 ст.202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Згідно з ч.1 статті 204 СК України дочка, син можуть бути звільнені судом від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків.

Дочка, син звільняються судом від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько не сплачували аліменти на утримання дитини, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, і така заборгованість є непогашеною на момент прийняття судом рішення про визначення розміру аліментів на батьків.У виняткових випадках суд може присудити з дочки, сина аліменти на строк не більш як три роки.

За приписами статті 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (стаття 202 СК України), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (стаття 204 СК України).

Із указаного вбачається, що обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. Обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу.

Аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 05 вересня 2019 р. у справі N 212/1055/18-ц, провадження N 61-2386сво19.

У частині четвертій статті 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, при встановленні, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальній допомозі (постанова Верховного Суду від 18.11.2020 р. № 757/52096/18|61-9640св20).

Тлумачення статті 204 СК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) свідчить, що вона може застосовуватися, якщо встановлено у сукупності такі обставини: (а) непрацездатність матері, батька; (б) потребу матері, батька в матеріальній допомозі; (в) ухилення матері, батька від виконання батьківських обов`язків. Тобто, звільнення від обов`язку утримувати матір, батька може мати місце лише у випадку, якщо такий обов`язок у дочки, сина виник (постанова Верховного Суду від 07.11.2018 р. № 400/1621/16-ц|61-18661св18).

Із матеріалів справи вбачається, що позивач не довів факту потреби матеріальної допомоги, відтак у відповідачів не виник обов`язок утримувати позивача, тому суд першої інстанції зробив передчасний висновок про часткове задоволення позову.

Як на підставу необхідності отримувати матеріальну допомогу від своїх дітей у вигляді аліментів позивач посилається на те, що є особою із інвалідністю (друга група), при цьому у відповідній довідці не вказано, що позивач не може працювати, і потребує стороннього догляду.

Будь-яких інших доказів, які б дали змогу зробити достатній висновок про те, що позивач має необхідність у матеріальній допомозі до позовної заяви не додано.

У відзиві на апеляційній скарзі позивач стверджує, що його колишня дружина без його згоди продала квартиру, яку він придбав 19.12.1995 р. за адресою: АДРЕСА_2 , і він змушений винаймати житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_3 у сторонніх людей. При цьому ні доказів продажу своєї квартири колишньою дружиною, ні доказів того, що він винаймає житло, до відзиву не додано.

Також відповідачами належними та допустимим доказами доведено факт ухилення позивача від виконання своїх батьківських обов`язків. Це підтверджується довідкою, виданою Мукачівським міським судом 28 жовтня 1998 р., із якої убачається, що ОСОБА_5 (мама відповідачів) не отримувала аліменти за 3 квартал 1998 р. із ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_2 , 1980 р. народження, і доньки ОСОБА_1 , 1990 р. народження, так як боржник ніде не працює (а.с.76), та ухвалою судді Мукачівського міського суду від 10 квітня 2000 р.,якою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , було об`явлено в розшук (а.с.78). Також у цій ухвалі вказано, що боржник ухиляється від сплати аліментів, а місце його проживання і роботи невідоме.

Доведені факти ухиляння позивача від своїх батьківських обов`язків, не доведення позивачем зворотного, позбавляють його права в силу вимог матеріального закону вимагати від своїх дітей утримувати його.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Указаним вимогам закону оскаржене рішення суду першої інстанції не відповідає.

Отже, за результатами розгляду апеляційних скарг та відповідно до ст. 376 ч.1, п.4 ЦПК України рішення суду першої інстанції належить скасувати, а в задоволенні позову - відмовити.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1, п.4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

2. Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 16 вересня 2021 року скасувати. 3.У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити. 4.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду. 5.Повне судове рішення складено 02.02.2022 р.

Судді: