Справа №721/1102/21
Провадження №2/721/24/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Путильський районний суд Чернівецької області в складі:

Головуючого - судді: Стефанко У.Д.

за участю секретаря: Свідунович Ю.Ю.

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: Маковійчука С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Путила в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,-

ВСТАНОВИВ :

Стислий виклад позиції позхивава та заперечень відповідача.

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей, а саме: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі у розмірі по 1300 гривень щомісячно до досягнення дітьми повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Свої позовні вимоги обґрунтувала наступним.

16 вересня 2006 року позивачка зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 у виконавчому комітеті Шепітської сільської ради, Путильського району Чернівецької області, актовий запис № 7. За час спільного проживання у них народилось двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З жовтня 2018 року позивачка з відповідачем не проживають однією сім`єю, спільного господарства не ведуть, відповідач не цікавиться дітьми та їх утриманням. Зазначає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти, отримує пенсію по інвалідності, інших дітей та утриманців немає.

05.01.2022 року від представника відповідача, адвоката Москалюк Н.М., надійшов відзив на позовну заяву, відповідно якого відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не визнає, просить відмовити в задоволенні позовних вимог повністю. Також зазначає, що відповідач являється інвалідом ІІ групи та отримує пенсію по інвалідності, місячний розмір якої становить 1930 грн., у зв`язку з чим, враховуючи його необхідні втирати, перебуває в скрутному матеріальному становищі, інших джерел доходу немає. Час від часу відповідач проходить стаціонарне лікування в ОКНП «Чернівецька психіатрична лікарня», що позбавляє його на час лікування брати участь у вихованні дітей.

Заяви (клопотання) учасників справи.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити в повному обсязі, стягувати із відповідача на утриманні дітей аліменти у розмірі 1300,00 грн. Зазначила, що з часу окремого проживання з відповідачем - жовтня 2018 року, останній зовсім не навідується до дітей та не допомагає їм матеріально. Одній важко утримувати двох дітей. Зазначила, що відповідач, окрім пенсії, може заробляти на своє утримання та утримання дітей, але він пасивно відносився до утримання сім`ї за час спільного проживання, а тепер зовсім дітьми не цікавиться і не допомагає їм, хоча має таку змогу. Зазначила, що мінімальний розмір утримання, закріплений законодавчо, відповідач зобов`язаний сплачувати її на утримання дітей.

В судовому засіданні представник позивачки адвокат Маковійчук С.С. позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов в повному обсязі. Зазначив, що у позовній заяві допущена описка у розмірі аліментів, який просять стягнути із відповідача, а саме вірним є 1300,00 грн. замість 13000,00 грн. Посилався, що відповідач, як батько, має прямий обов`язок брати участь у вихованні дітей та утримувати їх до повноліття.

В судове засідання відповідач та його представник адвокат Москалюк Н.М. не з`явилися, до початку розгляду справи від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи в їх відсутності, позовні вимоги не визнають, просять в задоволенні позову відмовити повністю.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення.

Вивчивши матеріали позовної заяви та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16.09.2006 року, що підтверджується копією свідоцтіва про шлюб. Доказів розірвання шлюбу суду не надано.

Сторони мають спільних дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей.

На підтвердження позовних вимог про стягнення аліментів з відповідача ОСОБА_3 позивачкою надано наступні докази:

довідка Селятинської сільської ради, Вижницького району, Чернівецької області № 1057 від 11.11.2021 року, з якої вбачається що сім`я позивачки складається з трьох осіб, а саме: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

довідка Селятинської сільської ради, Вижницького району, Чернівецької області № 1056 від 11.11.2021 року, з даних якої вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 не проживає разом зі своїм чоловіком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з жовтня 2018 року і допомоги на дітей від нього не отримує;

акт обстеження житлово-побутових умов №258 від 11.11.2021 року, з даних якого вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , офіційно не працює, власного житла немає, проживає з дітьми на квартирі на віддаленому участку, зручностей в квартирі немає. Від чоловіка ОСОБА_3 допомоги на дітей не отримує;

довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією (видається інваліду) № 799269 Серія 12ААА згідно якої ОСОБА_3 , являється інвалідом ІІ групи

довідка Управління праці та соціального захисту населення № 143 від 01.02.2022 року відповідно до якої відповідач отримує державну соціальну допомогу особам з інвалідністю ІІ групи загального захворювання з 19.04.2012 року по даний час.

Як зазначила позивач в поданому нею позові, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає.

Відповідно до ч.ч 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з вимогами статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини першої статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, проте такої домовленості сторони, як свідчить позивач, не досягли.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивач просить суд стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання дітей сина ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в розмірі по 1300,00 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення ними повноліття.

Частиною другою ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного Кодексу України закріплено, що батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття, а тому є підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання його дітей.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стаття 184 СК України визначає, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може виникнути за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим і в інших випадках, якщо суд прийде до висновку, що визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) платника є неможливим, ускладненим або суттєво порушує інтереси однієї із сторін. При встановленні розміру аліментів у твердій грошовій сумі виплата аліментів на дитину проводиться щомісячно, що встановлено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" (п. 17).

Наведені норми імперативно закріплюють обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, про це відповідно також просить позивач у своїй позовній заяві.

При цьому, вирішуючи питання щодо розміру стягнення аліментів суд виходив з того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, також слід враховувати рівність обов`язків обох батьків щодо матеріального забезпечення дитини.

Таким чином, зважаючи на те, що відповідач отримує державну соціальну допомогу, як особа з інвалідністю ІІ групи загального захворювання, що підтверджується і представником відповідача у відзиві на позов, відомостей про наявність на утриманні відповідача інших дітей чи непрацездатних осіб до суду не надійшло, а тому є підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання його дитей.

Докази надані представником відповідача на підтвердження відсутності у відповідача будь яких доходів, з огляду на те, що останній, являючись інвалідом ІІ групи, не перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, не спростовує факту отримання відповідачем допомоги по інвалідності, яку така особа отримуї, перебуваючи на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення, відповідно до ЗУ "Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію та особам з інвалідністю" з огляду на вимоги ЗУ "Про загальне обов`язкове страхування", а тому, суд відхиляє такий доказ, у відповідності до ст.ст. 77, 78 ЦПК України.

Також, надаючи оцінку доказу представника відповідача - імовірного вирішення питання призначення опікуна відповідачу ОСОБА_3 . Шепітським старостинським округом Селятинської сільської ради, суд, з огляду на Главу 6 Цивільного кодексу України, зокрема ст. 60 ЦК України, відповідно до якої - саме судом встановлюється опіка над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначається опікун, у розумінні ст. 77,78 ЦПК України, відхиляє такий доказ.

Враховуючи вищезазначене, обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними та чи є в них кошти, достатні для надання утримання, вказані обставини лише враховуються судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

Відповідно до ст. 191 ч. 1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

З огляду на викладене, та дотримуючись принципу диспозитивності цивільного судочинства в межах заявлених позивачкою вимог, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та вважає за можливе стягувати з відповідача на користь позивача на утримання синів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у твердій грошовій сумі 1300,00 грн. щомісячно, починаючи з 12.11.2021.

Судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп. у відповідності до ЗУ "Про судовий збір" слід компенсувати за рахунок держави в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.7, 180, 181, 182, 183, 185, 191, 192 СК України, ст.ст. 12, 13, 76-81,141, 247,259, 263-265, 268, 430 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1300 гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.11.2021 року і до досягнення дітьми повноліття.

Судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп. компенсувати за рахунок держави в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Допустити негайне виконання стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення з дня складання повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду.

Сторони по справі:

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 03.02.2022 року.

Суддя: Уляна СТЕФАНКО