Справа № 950/2189/21
Провадження № 2/950/89/22
ЛЕБЕДИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2022 року м. Лебедин

Лебединський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - Косолапа В.М.,

за участі секретаря судового засідання - Ткаченко Я.О.,

позивачів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Лебедин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 , у якій просять визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі свідоцтв про право а спадщину за законом № 3573 та № 3575 від 01.12.2020, виданого державним нотаріусом Лебединської районної державної нотаріальної контори, позивачі є власниками кватири АДРЕСА_1 , по 1/2 частині на праві спільної часткової власності.

19.10.2013 року у вищевказаній квартирі був зареєстрований ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , але в квартирі ніколи не проживав. Фактичне місце проживання його не відоме у зв`язку із чим позивачі не мають можливості зняти ОСОБА_3 з реєстрації. При цьому реєстрація відповідача перешкоджає правам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо розпорядження належним їм майном, в тому числі оформлення субсидії на оплату вартості житлово-комунальних послуг, а тому звернулись до суду із даним позовом.

Ухвалою від 02.11.2021 судом відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 21.12.2021 підготовче провадження закрито, призначено судовий розгляд справи.

Позивачі у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та пояснили, що дійсно, у жовні 2013 року їх чоловік та батько ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрував у квартирі АДРЕСА_1 , свого знайомого ОСОБА_3 . Однак відповідач у даній квартирі ніколи не проживав, вони його ніколи не бачили і не знають хто він такий, оскільки за якихось причин йому було необхідно зареєструвати у місті з причин навчання або інших причин, точно позивачам не відомо. Коли позивачі звернулись за призначенням субсидії, їм повідомили, що в їх квартирі зареєстрований ОСОБА_3 та його доходи будуть враховані при визначенні розміру такої субсидії.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся за місцем реєстрації. Крім того, з огляду на фактичну відсутність такої особи за місцем реєстрації, ОСОБА_3 був викликаний до суду через офіційний веб-сайт судової влади України, та відповідно до положень ч. 11 ст. 128 ЦПК України, вважається повідомленим належним чином.

Заслухавши пояснення позивачів, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом від 01.12.2020 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є спадкоємцями після смерті ОСОБА_1 . Свідоцтва видано на 1/2 частину квартири однокімнатної на четвертому поверсі п`ятиповерхового будинку, житловою площею 17.9 кв. м, загальною площею 35,2 кв. м, що знаходиться по АДРЕСА_2 (а.с. 9, 54).

Згідно з копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 01.12.2020 квартира по АДРЕСА_2 загальною площею 35,2 кв. м, житлова площа 17,9 кв. м належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розмір частки 1/2 кожного (а.с. 11, 56).

Згідно з копією витягу про зареєстрованих у житловому будинку осіб, виданого відділом адміністративних послуг управління «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Лебединської міської ради від 04.10.2021, за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 17).

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 суду пояснила, що проживає в АДРЕСА_3 . Позивачі є її сусідами, їх вона знає давно. Загалом у будинку проживає приблизно 30 років. Позивачі проживають удвох після смерті чоловіка, сторонніх чоловіків у квартирі не бачила. Колись у квартирі № 55 також проживала донька та сестра позивачів, однак про ОСОБА_3 ніколи не чула.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_6 суду пояснив, що сім`ю ОСОБА_7 знає давно. У будинку АДРЕСА_5 проживав приблизно з 1990 по 2009 роки, а потім переїхав на АДРЕСА_6 , де проживає по цей день. ОСОБА_1 був його кумом. Того хлопця, який прописаний у квартирі ніколи не бачив там і не чув. Однак колись давно ОСОБА_8 розповідав, що для якихось потреб зареєстрував у квартирі хлопця. Однак ОСОБА_6 його ніколи не бачив, неодноразово бував у квартирі позивачів, сторонніх осіб там ніколи не спостерігав.

Вирішуючи справу по суті вимог, суд зазначає наступне.

Статтею 41 Конституції України установлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно із ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

За ч. ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України).

Як зазначили позивачі, на даний час вони не мають змоги вільно розпоряджатися належним їм майном, оскільки реєстрація відповідача позбавляє їх можливості в тому числі оформити субсидію на оплату вартості житлово-комунальних послуг.

З урахуванням наведеного, з метою недопущення подальшого порушення прав позивачів на вільне користування та розпорядження належним їм майном, право власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягає захисту шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстрований: АДРЕСА_7 ) таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 02.02.2022 року.

Суддя В.М.Косолап