РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2022 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Першко О.О.,

секретар судового засідання Прокопчук Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа Банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу Рівненської області Папроцький Андрій Андрійович, про визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «Альфа Банк» (далі - відповідач), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М., приватний виконавець виконавчого округу Рівненської області Папроцький А.А., в якому просить визнати такими, що не підлягають виконанню виконавчі написи, вчинені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. 07 вересня 2021 року за №6018 та №6019, про стягнення з неї на користь Акціонерного товариства «Альфа Банк» заборгованості по кредиту в сумі 18 833,06 дол. США та 562 292 грн. 05 коп.

Позовну заяву мотивує тим, що 18 вересня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступник - АТ «Укрсоцбанк») та нею було укладено Договір про надання невідновлювальної кредитної лінії № 324Д, відповідно до якого банк надав їй кредит в розмірі 245 000 доларів США зі сплатою 13,00 % річних з кінцевим терміном повернення до 17 вересня 2022 року.

У зв`язку із світовою фінансовою кризою та значним зростанням курсу долара США до української гривні, вона звернулася до банку із проханням щодо реструктуризації заборгованості за даним кредитним договором та зміною валюти кредиту.

27 лютого 2013 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та нею було укладено Договір кредиту № 324Д-РЕФ, відповідно до якого банк надав їй кредит в розмірі 340 154 грн. 25 коп. зі сплатою 9,5 % річних з кінцевим терміном повернення до 26 лютого 2020 року. Вказаним договором визначено, що кредит надається позичальнику на наступні цілі: рефінансування залишку заборгованості по тілу кредиту за Договором про надання невідновлювальної кредитної лінії № 324Д від 18 вересня 2007 року. Також зазначено, що видача кредиту проводиться шляхом списання кредитором кредитних коштів в гривні з позичкового рахунку позичальника в АТ «Укрсоцбанк» на поточний рахунок позичальника на цілі зазначені у п.1.2. даного договору.

10 вересня 2019 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та єдиним акціонером АТ «Укрсоцбанк» затверджено рішення про реорганізацію АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк», а згідно рішення № 5/2019 єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15 жовтня 2019 року було затверджено Передавальний акт та визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк», які зазначені у передавальному акті виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати визначеної у передавальному акті, а саме з 15 жовтня 2019 року, таким чином Акціонерне товариство «Альфа-Банк» є правонаступником Акціонерного Товариства «Укрсоцбанк».

27 жовтня 2021 року вона ознайомилася із матеріалами виконавчих проваджень № 67126977 та № 67133138, і вона вважає, що виконавчі написи за № 6018 та № 6019, видані 07 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М., є протиправними та не підлягають виконанню.

Вона не отримувала вимоги про можливе стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса. Нотаріусом, в свою чергу, не було перевірено надіслання такої вимоги і отримання її позивачем, що унеможливило подання нею нотаріусу обґрунтованих заперечень щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди, чи не пропущено банком строк позовної давності, не встановлено коли було здійснено останню оплату по кредиту.

Із направлених відповідачем приватному виконавцю заяви про примусове виконання рішення від 22 вересня 2021 року та додатків до нього, а також самого виконавчого напису за №6019 від 07 вересня 2021 року, вбачається, що нотаріусом здійснено виконавчий напис без первинних документів і навіть без розрахунків боргу, що підтверджують безспірність вимог банку до боржника, тому з цього випливає, що при вчиненні нотаріальних дій нотаріус не переконався щодо безспірності існуючої заборгованості.

Також, нотаріус здійснювала нотаріальну діяльність за межами Київського міського нотаріального округу, до якого вона не належить, оскільки позивач проживає та зареєстрована на території Рівненського міського нотаріального округу.

Окрім того, відповідачем при зверненні із заявою до приватного нотаріуса про вчинення виконавчого напису на кредитному договору № 324Д від 18 вересня 2007 року приховано від нотаріуса той факт, що кредитором вже було укладено новий Договір кредиту № 324Д-РЕФ від 27 лютого2013 року, яким фактично рефінансовано залишок заборгованості за кредитним договором № 324Д від 18 вересня 2007 року, шляхом зміни валюти кредиту із долара США на українську гривню та укладення нового графіку платежів. Відповідачем також при зверненні до приватного нотаріусу про вчинення виконавчого напису на Договорі кредиту № 324Д-РЕФ від 27 лютого 2013 року приховано той факт, що ним було надіслано вимогу ОСОБА_1 в листопаді 2013 року, якою фактично було змінено кінцевий строк повернення кредиту із 26 лютого 2020 року на 21 листопада 2013 року. І відповідачем не повідомлено нотаріуса про існування рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 24 травня 2021 року у справі № 569/12565/17ц, яке набрало законної сили та яким відмовлено АТ «Альфа Банк» у стягненні заборгованості за Договором кредиту № 324Д-РЕФ від 27 лютого 2013 року.

21 грудня 2021 року відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. У відзиві вказав, що станом на дату вчинення виконавчого напису у разі вчинення виконавчого напису про стягнення заборгованості за Іпотечним договором (а не про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором) стягувач не був зобов`язаний направляти боржнику жодних повідомлень про усунення порушення кредитного зобов`язання, а нотаріус не міг відмовити у вчиненні виконавчого напису за Іпотечним договором у разі ненадання таких документів. Оспорюваний виконавчий напис стосується стягнення заборгованості за Іпотечним договором, а не звернення стягнення на майно за договором іпотеки. Отже, посилання позивача на порушення відповідачем порядку повідомлення позивача як боржника є надуманим, оскільки не ґрунтується на положеннях законодавства.

Щодо надання нотаріусу для вчинення виконавчого напису первинних документів вказує, що пунктом 2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку № 1172 передбачено, що для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, до заяви про вчинення виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору; та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Станом на дату вчинення оспорюваного виконавчого напису пункт 2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку №1172 був чинний, а тому міг застосовуватись для регулювання цивільних правовідносин. Надання нотаріусу для вчинення виконавчого напису за кредитним договором будь-яких інших документів чинне законодавство не вимагало. Керуючись вимогами пункту 2 Переліку № 1172 ПАТ «УКРСОЦБАНК» надало приватному нотаріусу Сазоновій О.М. заяву про вчинення виконавчого напису; оригінал кредитного договору; засвідчену виписку з рахунка позивача із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою про непогашення заборгованості. Таким чином, банк виконав всі вимоги чинного законодавства для підтвердження факту безспірності заборгованості за кредитним договором, а твердження позивача про необхідність надання будь-яких інших документів не ґрунтуються на положенням національного законодавства.

Щодо строку звернення до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису нотаріуса зазначає, що оскільки станом на дату вчинення виконавчого напису зобов`язання позивача за кредитним договором належним чином не виконані то відповідно кредитний договір станом на дату вчинення виконавчого напису залишається чинним. У зв`язку з цим зобов`язання позивача щодо повернення в повному обсязі отриманих від банку (правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк») грошових коштів у вигляді кредитної лінії, процентів за використання кредиту, а також сплати штрафних санкцій (у разі їх застосування) станом на дату вчинення виконавчого напису залишається чинним. А від так станом на дату вчинення виконавчого напису АТ «Альфа-Банк», як кредитор у зобов`язанні за кредитним договором, було наділено правом грошової вимоги до позивача щодо повернення наданих позивачу грошових коштів у вигляді кредитної лінії, оскільки таке зобов`язання станом на дату вчинення виконавчого напису ще не було припинено. І станом на дату вчинення виконавчого напису (тобто в день вчинення оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса) у товариства виникло право грошової вимоги до позивача за три останні роки існування зобов`язання, а з тексту оскаржуваного виконавчого напису вбачається, стягнення заборгованості (тобто реалізація АТ «Альфа-Банк» права вимоги до позивача) здійснюється за три останні роки до моменту висунення вимоги щодо виконання зобов`язання за кредитним договором в повному обсязі.

Також, позивач зазначає про наявність рішення суду, яким ПАТ «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк») у задоволені вимог про стягнення боргу за кредитним договором було відмовлено, однак кредитний договір позивачем не оспорювався, тобто обов`язки визначені у ньому мають виконуватись, однак нехтуючи своїми зобов`язаннями позивач не повернула кредитні кошти, у зв`язку із чим виникла заборгованість. Відповідач скористався наданим законом правом та звернувся до приватного нотаріуса для відновлення своїх порушених прав.

Щодо тверджень позивача про вчинення нотаріусом виконавчого напису поза межами нотаріального округу вказує, що виконавчий напис вчинюється нотаріусом незалежно від місця виконання вимоги, місцезнаходження боржника або стягувача. Тобто законодавством України визначено, що стягувач може звернутися до будь-якого нотаріуса на території України для вчинення виконавчого напису на борговому документі.

В судове засідання позивач не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. 01 лютого 2022 року позивач подала заяву про розгляд справи без її участі та участі її представника. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача також в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. У відзиві на позовну заяву представник відповідача Стеценко М.В. просив розгляд справи здійснювати без участі представника відповідача.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М., приватний виконавець виконавчого округу Рівненської області Папроцький А.А. в судове засідання не з`явилися, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлялися належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень. 06 січня 2022 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М. подала заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, у зв`язку з великим навантаженням.

Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 18 вересня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», як кредитором, та ОСОБА_1 , як позичальником, було укладено договір про надання невідновлювальної кредитної лінії №324Д, згідно якого кредитор зобов`язується надавати позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, на умовах визначених цим договором та додатковими угодами. Надання кредиту буде здійснюватися окремими частинами зі сплатою 13,00 процентів річних, в межах максимального ліміту заборгованості 245 000,00 доларів США 00 центів, з наступним порядком надання траншів кредиту: видача кредитних коштів проводитиметься протягом перших чотирьох місяців з дати підписання договору, з повним завантаженням кредитної лінії до 18 січня 2008 року; погашення траншів кредиту буде здійснюватися в наступному порядку до 20-го числа кожного місяця починаючи з лютого 2008 року та кінцевим терміном якого має бути повністю погашено кредит, а також сплачено проценти за користування кредитом до 17 вересня 2022 року.

20 вересня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «УКРСОЦБАНК» та ОСОБА_1 укладено договір про внесення змін №324Д/2 до договору про надання невідновлювальної кредитної лінії №324Д від 18 вересня 2007 року.

27 лютого 2013 року між Публічним акціонерним товариством «УКРСОЦБАНК», як кредитором, та ОСОБА_1 , як позичальником, укладено договір кредиту №324Д-РЕФ, згідно якого кредитор надає позичальнику грошові кошти на умовах повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в сумі 340 154 грн. 25 коп., зі сплатою за користування кредитом фіксованої процентної ставки в розмірі 9,5 річних. В договорі також зазначено, що погашення кредиту здійснюється одночасно з погашенням заборгованості за кредитом за договором про внесення змін №324Д/4 від 27 лютого 2013 року до Договору про надання не відновлювальної кредитної лінії №324 від 18 вересня 2007 року, надалі за текстом - основний договір, та/або сплатою процентів за користування кредитом за основним договором. При цьому зобов`язання позичальника за цим договором є пріоритетними при здійсненні ним погашення заборгованості за основним договором.

21 листопада 2013 року Публічне акціонерне товариство «УКРСОЦБАНК» надіслало позивачу лист з вимогою погашення кредиту в повному обсязі у зв`язку з порушенням нею умов договору кредиту №324Д-РЕФ від 27 лютого 2013 року.

07 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №6018, про звернення стягнення з ОСОБА_1 , яка є боржником за кредитним договором № 324Д від 18 вересня 2007 року, укладеним з ПАТ «Укрсоцбанк». У виконавчому написі вказано, що згідно п. 1 Передавального акту від 15 жовтня 2019 року, внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк» правонаступником усього його майна, майнових прав та обов`язків за цим актом є АТ «Альфа-Банк», правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати затвердження цього Передавального акта загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та рішенням єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк», а саме з 15 жовтня 2019 року. Таким чином, АТ «Альфа-Банк» є новим кредитором за кредитним договором 324Д від 18 вересня 2007 року, укладеним між Акціонерно-комерційним банком соціальною розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 . Строк платежу за кредитним договором настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 01 лютого 2018 року по 01 лютого 2021 року. Сума заборгованості складає 18 833,06 дол. США, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 0,01 доларів США; прострочена заборгованість за процентами та комісіями - 18833,05 дол. США.

07 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №6019, про звернення стягнення з ОСОБА_1 , яка є боржником за кредитним договором № 324Д-РЕФ від 27 лютого 2013 року, укладеним з ПАТ «Укрсоцбанк». У виконавчому написі вказано, що згідно п. 1 Передавального акту від 15 жовтня 2019 року, внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк» правонаступником усього його майна, майнових прав та обов`язків за цим актом є АТ «Альфа-Банк», правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати затвердження цього Передавального акта загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та рішенням єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк», а саме з 15 жовтня 2019 року. Таким чином, АТ «Альфа-Банк» є новим кредитором за кредитним договором 324Д-РЕФ від 27 лютого 2013 року, укладеним між Акціонерно-комерційним банком соціальною розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 . Строк платежу за кредитним договором настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 01 лютого 2018 року по 01 лютого 2021 року. Сума заборгованості складає 562 292 грн. 05 коп., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 339 737 грн. 37 коп.; прострочена заборгованість за процентами та комісіями - 222 554 грн. 68 коп.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі №6-887цс17.

З тексту оспорюваних виконавчих написів від 07 вересня 2021 року вбачається, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29 червня 1999 року за № 1172.

Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі «Перелік»).

Постановою Кабінету Міністрів №622 від 26 листопада 2014 року Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення.

Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Оскаржені виконавчі написи вчинені нотаріусом 07 вересня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та ОСОБА_1 договір про надання невідновлювальної кредитної лінії №324Д від 18 вересня 2007 року та укладений між Публічним акціонерним товариством «УКРСОЦБАНК» та ОСОБА_1 договір кредиту №324Д-РЕФ від 27 лютого 2013 року не були посвідчені нотаріально.

Інших документів, на підставі яких було вчинено оспорювані виконавчі написи, суду не подано, відтак наявні підстави для визнання виконавчих написів нотаріуса такими, що не підлягають виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчих написів щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Щодо доводів відповідача про те, що станом на дату вчинення оспорюваних виконавчих написів пункт 2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку №1172 був чинний, а тому міг застосовуватись для регулювання цивільних правовідносин суд зазначає наступне.

Відповідно до частин восьмої, одинадцятої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції, яка діяла до 15 грудня 2017 року (далі - КАС України), суд може визнати нормативно-правовий акт незаконним чи таким, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили, повністю або в окремій його частині. Резолютивна частина постанови суду про визнання нормативно-правового акта незаконним або таким, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили, і про визнання його нечинним невідкладно публікується відповідачем у виданні, в якому його було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

У частині п`ятій статті 254 КАС України зазначено, що постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п`ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України (стаття 255 КАС України).

Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17.

При цьому, Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що виконання судового рішення про присудження полягає у вчиненні певних дій або в утриманні від певних дій, передбачених судовим рішенням. Наприклад, за судовим рішення про стягнення коштів відповідач повинен сплатити позивачу відповідну суму; за рішенням про припинення дії, яка порушує право, відповідач повинен утриматись від відповідних дій тощо. Водночас інші судові рішення, зокрема рішення про визнання права, про зміну правовідношення, виконанню не підлягають, оскільки такі судові рішення безпосередньо створюють відповідний правовий ефект: призводять до усунення правової невизначеності, змінюють правовідношення.

Безпосередній правовий ефект створює і судове рішення про визнання незаконним та нечинним нормативно-правового акта: такий акт втрачає чинність з моменту набрання законної сили судовим рішенням. Указане судове рішення не потребує його виконання.

Щодо інших доводів сторін суд вказує, що порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису, що було встановлено в даному випадку, є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню.

Враховуючи зазначене, оцінивши в сукупності докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені нею судові витрати по сплаті судового збору за подачу позовної заяви та заяв про забезпечення позову в загальному розмірі 2 724 грн. 00 коп. (1816 грн. 00 коп. + 908 грн. 00 коп.).

Керуючись статтями 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа Банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу Рівненської області Папроцький Андрій Андрійович, про визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової Олени Миколаївни від 07 вересня 2021 року, зареєстрований в реєстрі за №6018 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Альфа Банк» заборгованості за кредитним договором №324Д від 18 вересня 2007 року в розмірі 18 833,06 дол. США.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової Олени Миколаївни від 07 вересня 2021 року, зареєстрований в реєстрі за №6019 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Альфа Банк» заборгованості за кредитним договором №324Д-РЕФ від 27 лютого 2013 року в розмірі 562 292 грн. 05 коп.

Стягнути з Акціонерного товариства «Альфа Банк» на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 2 724 (дві тисячі сімсот двадцять чотири) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо в Рівненський апеляційний суд або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач - Акціонерне товариство «Альфа Банк», місцезнаходження: вул. Велика Васильківська, буд. 100, м. Київ, .

Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Третя особа - Приватний виконавець виконавчого округу Рівненської області Папроцький Андрій Андрійович, місцезнаходження: вул. Гетьмана Мазепи, буд. 4а/6а, оф. 304, м. Рівне.

Повне судове рішення складено 04 лютого 2022 року.

Суддя О.О. Першко