Справа № 274/7376/20
Провадження № 2/0274/80/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"26" січня 2022 р. м. Бердичів

БЕРДИЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в складі: головуючого судді Хуторної І.Ю.,

з участі секретаря Поступайло Х.О.,

учасники справи присутні в судовому засіданні

представник позивачки - адвокат Кравець М.А.,

відповідачка ОСОБА_1 , її представник - адвокат Бреднєв О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення права власності на частку у спільному майні та визнання права власності на частку у спільному майні, -

в с т а н о в и в :

1. Описова частина

04.11.2020 ОСОБА_2 в особі свого представника - адвоката Кравця Миколи Анатолійовича звернулася до суду з вказаним позовом, у якому просить припинити право ОСОБА_1 на 1/6 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , сплативши ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості вказаної частки житлового будинку та визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/6 частину вищевказаного житлового будинку.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Позовна заява ОСОБА_2 обґрунтована тим, що на підставі договору довічного утримання від 03.04.2008, свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.09.2020, витягів з Державного реєстру на нерухоме майно від 07.06.2013 № 4553049, 29.09.2020 № 225209217, інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14.08.2020 № 220262734 вона є власницею 5/6 частки житлового будинку, загальною площею 86,7 кв.м з господарськими будівлями, який розташований по АДРЕСА_1 .

Іншу 1/6 частка вищевказаного будинку з господарськими спорудами, успадкувала ОСОБА_1 після смерті чоловіка ОСОБА_3 . Проте відповідачка свідоцтво про право на спадщину за законом не отримала та не зареєструвала право власності на нерухоме майно.

Згоди щодо спільного використання спірного нерухомого майна вони не досягли та оскільки 1/6 частка у спірному житловому будинку є незначною, а відповідачка є власницею житлового будинку АДРЕСА_2 , припинення права відповідачки на частку у житловому будинку по АДРЕСА_1 не завдасть істотної шкоди інтересам ОСОБА_1 та членам її сім`ї.

Відзив на позовну заяву не надходив. У судовому засіданні відповідачка позовні вимоги не визнала.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Ухвалою від 04.12.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження(а.с. 23).

Ухвалою від 03.02.2021 у справі призначено судову будівельно-технічну експертизу проведення якої доручено експертам ТОВ «Центр будівельних та земельних експертиз» (а.с. 94).

Ухвалою від 21.09.2021 провадження у справі поновлено (а.с. 164).

Представник позивачки адвокат Кравець М.А. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Доповнив, що відповідачка у судовому засіданні підвередила, що за час попереднього шлюбу вони з чоловіком придбали будинок у с. Махнівка Козятинського р-ну, отже, виходячи із презумпції спільного майна подружжя, відповідачці належить половина будинку, придбаного в шлюбі. Крім того їй належить житловий будинок у с. Видричка. Також грошова компенсація, яку позивачка внесла на депозитний рахунок суду за часту у спірному будинку надасть можливість відповідачці придбати житло у Житомирській області. Тобто припинення права на частку у майні не завдасть істотної шкоди її правам.

Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що її чоловік до смерті доглянув свого батька. Вона працює у місті Бердичеві у СФ "Ріф" та проживає у спірному будинку із 2014 року. Зареєстрована у будинку вона із березня 2021 року. Їй більше немає де проживати. У власності вона не має житлового будинку у с. Видричка, оскільки той будинок продала ще у 2012 році, отримавши грошові кошти та видавши довіреність на ім`я ОСОБА_4 . Наскільки їй відомо той будинок розвалено і нові власники на тій ділянці будують нове житло. Запропонована компенсація за її частку в будинку її не влаштовує, оскільки вона не погоджується на гроші, так як їй потрібне жило. Їй немає де проживати. Житла від попереднього шлюбі вона не має. Вони розлучилися із попереднім чоловіком у 2016 році та не ділили майно. Вона не може проживати у будинку її попереднього чоловіка у с. Махнівка, так як чоловік має іншу дружину. Вона не бажає втрачати право проживання у цьому житлі. Проживає вона у одній кімнаті будинку.

Представник відповідача адвокат Бреднєв О.О. не визнав позов із тих підстав, що його довірителька не має у власності іншого житла. Їй немає де проживати. Будинок у с. Видричка продано давно, що доводиться відомостями із сільської ради, проте чому містяться відомості у реєстрі прав на нерухоме майно не відомо. ОСОБА_1 не має іншого житла. Вона не погоджується на грошову компенсацію, оскільки не зможе купити собі житло.

2. Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом

Відповідно до договору довічного утримання від 03.04.2008 та Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 220262734 сформованого 14.08.2020, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 являлися співвласниками житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 6-7, 8-9).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 47).

З матеріалів спадкової справи № 250/2019 від 21.06.2019 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 вбачається, що після його смерті із заявами від 25.06.2019 про прийняття спадщини за законом звернулися сестра померлого ОСОБА_2 та дружина ОСОБА_1 . Згідно заяв від 02.07.2019 діти померлого ОСОБА_3 - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від прийняття спадщини за законом після смерті батька на користь сестри батька - ОСОБА_2 . Інші спадкоємці відсутні (а.с. 43-88).

23.09.2020 ОСОБА_2 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом р. № 4-508 на 2/3 частки спадкового майна, яке складається з 1/2 частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та який розташований на неприватизованій земельній ділянці. Таким чином ОСОБА_2 є власником 5/6 частки житла (а.с. 12, 13).

Згідно висновку експерта № 311/09-2021 від 08.09.2021 дійсна ринкова вартість житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 станом на дату проведення дослідження без врахування вартості земельного компоненту становить 434 300 грн., вартість 1/6 становить 72 383 грн.

Здійснити виділ 1/6 частки житловому будинку по АДРЕСА_1 технічно не виявляється можливим, оскільки ідеальна частка в розмірі 1/6 по площі в житловому будинку не задовольняє вимоги ДБН В.2.2-15:2019 "Житлові будинки. Основні положення та п. 3.14. Методичних рекомендацій щодо проведення досліджень з поділу, виділу та визначення порядку користування нерухомим майном. Крім того, технічний стан конструктивних елементів будинку не забезпечить міцність, стійкість та просторову жорсткість, спроможність сприймати додаткові навантаження і зберігати статичну непорушність в разі реконструкції та переобладнанні (а.с.116-160).

ОСОБА_2 внесла 24.01.2022 на депозитний рахунок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області 72 384 гривні, що вбачається із копії чеку АТ "Ощадбанк" від 24.01.2022 про поповнення карткового рахунку та довідкою АТ «Ощадбанк» ( а.с.193-194).

Відповідно до довідки ФОП ОСОБА_7 (агентство нерухомості « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ), станом на 4 квартал 2021 року у власній базі даних об`єктів нерухомого майна, яке продається у м. Бердичеві та Бердичівському районі містить наступна інформація: АДРЕСА_3 комунальна, вартість 81000 грн; АДРЕСА_4 - 5/8 частин житлового будинку - 80 000 грн, АДРЕСА_5 - 12,5 кв.м. 80 000 грн., АДРЕСА_6 , ч.будинку - 100 000 грн (а.с. 196)

Із скріншоту сайту ОЛХ наявні пропозиції продажу нерухомого майна по Житомирський області за ціною від 1048 доларів США до 3000 доларів США ( а.с. 197).

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 220273550 сформованого 14.08.2020 за ОСОБА_1 зареєстровано житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 15).

Відповідно до рішення виконавчого комітету Комсомольської сільської ради Козятинського району від 19.11.2010 року ОСОБА_1 було надано дозвіл на продаж будинку АДРЕСА_2 , оскільки житлові права її дочки ОСОБА_8 не порушуються (а.с. 171).

Відповідно до розписки від 10.11.2011 ОСОБА_9 отримала від ОСОБА_1 документи на земельну ділянку та житловий будинок АДРЕСА_2 (а.с .174).

У листі від 22.11.2021 № 1556 Богданівська сільська рада повідомила, що за даними облікової карти об`єкта по господарського обліку за адресою: АДРЕСА_2 землеволодільцем та власником будинку відповідно до договору купівлі-продажу від 24.04.2015 являється громадянин ОСОБА_10 , який фактично використовує земельну ділянку. За даними реєстру Богданівської ТГ ОСОБА_1 не зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 станом на 22.11.2021. Згідно записів погосподарських книг відсутні відомості про дану громадянку серед членів домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 ( а. с.188).

Норми права, застосовані судом, релевантна судова практика

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Згідно з положеннями статті 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Відповідно до статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Частинами першою, другою статті 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Відповідно до змісту частини четвертої цієї статті якщо порядок володіння та користування спільним майном відповідно до часток співвласників у праві спільної часткової власності визначений рішенням суду, він є обов`язковим і для особи, яка згодом придбає у праві спільної часткової власності на це майно.

У статті 365 ЦК України передбачено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Тлумачення пункту 4 частини першої статті 365 ЦК України свідчить, що припинення права на частку має відбуватися, якщо таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Тобто можливе порушення інтересів як самого співвласника, так і членів його сім`ї виступатиме перешкодою для задоволення позову про припинення права на частку. Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику, вирішується в кожному конкретному випадку, з урахуванням обставин справи та особливостей об`єкта, який є спільним майном. Ця умова спрямована на запобігання порушення інтересів співвласника та членів його сім`ї. Оскільки мається на увазі недопущення порушення прав інтересів співвласника, то суд при розгляді справи повинен перевіряти, чи не будуть порушені інтереси й заподіяна шкода (майнова або немайнова) внаслідок припинення права на частку (постанова Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 750/11178/17, провадження № 61-42000св18).

У постанові від 18 грудня 2018 року у справі № 908/1754/17 (провадження № 12-180гс18) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що правова норма, закріплена пунктом 4 частини першої статті 365 ЦК України, не може вважатися самостійною обставиною для припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду, оскільки фактично встановлює неприпустимість такого припинення (таке припинення є неможливим у разі, якщо воно завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї). Приписи пункту 4 частини першої статті 365 ЦК України («таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї») перш за все спрямовані на регулювання майнових відносин, учасниками яких є співвласники - фізичні особи.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Аналіз доводів сторін, висновки суду

Наявними у справі доказами доводиться, що позивачці належить 5/6 частки по АДРЕСА_1 , а відповідачка успадкувала 1/6 частку цього будинку після її чоловіка ОСОБА_3

Здійснити виділ 1/6 частки житловому будинку технічно не виявляється можливим, що доводиться висновком експерта.

Тобто позивакою доведено існування підстави для припинення частки у спірному майні, визначену п. 1 ч. 1 ст. 365 ЦК України.

Проте позивачкою не доведено, що припинення права на частку у спільному майні не завдають істотної шкоди інтересам відповідачці (п. 4 ч. 1 ст. 365 ЦК України).

Так, судом встановлено, що відповідачка проживає у спірному будинку у якому зареєстрована із березня 2021 року, про що наявна відмітка у паспорті відповідачки, який було оглянуто у судовому засіданні. Відповідачка твердить, що працює у м. Бердичеві на СФ «Ріф».

Позивачка не надала суду доказів неможливості спільного із відповідачкою користування будинком.

На спростування доводів позивачки, що відповідачка має у власності житловий будинок у Закарпатській власності, про що наявний запис у Державному реєстрі речових прав відповідачкою надано докази відчуження нею цього будинку. Зокрема, надано розписку про передання документів на будинок та земельну ділянку у 2011 році ОСОБА_11 , рішення виконкому Комсомольської сільської ради про отримання дозволу на відчуження будинку та відповіддю Богданівської сільської ради про належність цього будинку ОСОБА_10 , який є землекористувачем власником будинку у АДРЕСА_2 відповідно до договору купівлі-продажу від 24.04.2015.

Хоч відповідачка і не надала копії договору купівлі-продажу будинку та не змогла пояснити наявність у державному реєстрі речових прав відомостей про права власності на цей будинок, наявними у справі доказами доводиться, що відповідачка на будинок у АДРЕСА_2 не претендує, не може та не бажає там проживати.

Стороною позивача не надано належних та допустимих доказів, що у попередньому шлюбі відповідачки придбавалося житло, право на частку у якому та право на проживаня у якому має відповідачка.

Також суд вважає, що компенсація вартості належної відповідачці на праві власності частки спільного будинку є незначною та такою, що не забезпечить відповідачку рівноцінним житлом.

Надані представником позивача докази про вартість пропозицій житла у м. Бердичеві свідчать, що за 73 382 грн житло у м. Бердичеві неможливо купити, а скріншот із сайту ОЛХ про вартість пропозицій житла по Житомирській області не є достатнім доказом на підтвердження можливості придбання житла за 73 382 грн, придатного до проживання та із розташуванням таким чином, щоб відповідачка могла безперешкодно доїхати до місця праці.

За таких обставин, суд вважає, що позбавлення відповідачки права на її частки у нерухомому майні на даний час та за встановлених фактичних обставин буде суперечити статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки таке втручання держави у право особи мирно володіти своїм майном завдасть істотної шкоди інтересам відповідачки, внаслідок чого буде порушений принцип рівності прав співвласників, за яких мають враховуватися інтереси всіх її учасників і забороняється обмеження прав одних учасників за рахунок інших.

Тому у задоволенні позову ОСОБА_2 належить відмовити та повернути позивачці внесені нею 24.01.2022 грошові кошти на депозитний рахунок суду у розмірі 72382 гривні.

Розподіл судових витрат

Оскільки у позові відмовлено, підстави для стягнення судових витрат позивачки відсутні.

Керуючись статтями 141, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення права власності на частку у спільному майні та визнання права власності на частку у спільному майні відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексу рішення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду або через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачка: ОСОБА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідачка: ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_8 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 04.02.2022.

Суддя І.Ю. Хуторна