Провадження № 2-п/761/3/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Макаренко І.О.

при секретарі Гончарук К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення по справі №761/34647/17 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

встановив:

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 13.02.2018 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, задоволено частково.

Заявник, через свого представника, подав до суду заяву про перегляд заочного рішення, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_2 не був належним чином повідомлений про час, місце та дату розгляду справи, судових повісток не отримував, про що свідчить відсутність його підпису у відповідних поштових бланках зворотних повідомлень. Під час перевірки судом реєстрації відповідача з Шевченківської РДА надійшла інформація про те, що відповідач не зареєстрований у м. Києві, а тому не отримував та не міг отримувати судові повідомлення. Зазначає, що відповідач дізнався про наявність заочного рішення суду від 13.02.2018 після відкриття виконавчого провадження, а тому просив поновити пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення та скасувати його.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Перевіряючи обставини за заявою, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 в судове засідання 13.02.2018 не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим листом про відправку повістки від 10.01.2018, копії ухвали про відкриття провадження від 17.11.2017 та позовної заяви з додатками на адресу відповідача, яка вказана у позовній заяві, однак лист був повернутий суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

За змістом пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270, у разі невручення рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка» з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причини невручення. Поштові відправлення, поштові перекази повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі його письмової заяви, письмової відмови адресата від одержання чи закінчення встановленого строку зберігання.

Отже, у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Крім того на сайті "Судова влада України" відображено список судових засідань призначених до розгляду, із зазначенням дати, часу та залу судових засідань, де відбувається розгляд справи, який є загальнодоступним.

Таким чином, виклик відповідача у судове засідання призначене на 13.02.2018 (а.с.47) здійснювався за адресою: АДРЕСА_1 , тобто за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання (а.с. 31).

Доказів зміни адреси місця проживання (перебування або місцезнаходження) ОСОБА_2 під час розгляду справи суду або ПАТ КБ «Приватбанк» відповідачем та його представником надано не було.

Тому суд не бере до уваги доводи заявника про те, що вся поштова кореспонденція суду надсилалась на невірну адресу та ОСОБА_2 не був повідомлений про дату час та місце розгляду справи.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини держава має позитивні зобов`язання перед людиною забезпечувати розгляд справи у розумний строк. Особа, яка звертається до суду, має законні очікування, що справу буде розглянуто. Поведінка відповідача не може стати на заваді обов`язку суду розглянути справу.

З гарантій ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини випливає як право позивача на розгляд справи у розумний строк, так і право відповідача знати про судове провадження проти нього.

У суду немає жодного механізму забезпечити вручення судової кореспонденції учаснику справи, який не бажає її отримувати. З огляду на це, неотримання судової кореспонденції відповідачем не може бути перешкодою для розгляду справи.

Відповідно до ч. 9 ст. 130 ЦПК України у разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою.

Зважаючи на те, що відповідача належним чином повідомлено про розгляд справи за місцем проживання, незалежно від того чи отримав відповідач адресовану йому кореспонденцію, суд вважає, що гарантії ст. 6 Конвенції щодо відповідача було дотримано і справа була розглянута по суті із винесення процесуального рішення у справі, при цьому доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, відповідач не надав, а тому суд не вбачає підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Керуючись ст. 280-289 ЦПК України, ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, ст. 55 Конституції України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення по справі №761/34647/17 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - залишити без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: