Справа № 740/4694/21
Провадження № 2/740/94/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2022 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області

в складі:

головуючої судді - Ковальової Т.Г.,

з участю секретаря судового засідання - Дьоміної Н.А.,

за участі: позивачки ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дружину,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її користь у розмірі 1 200 грн щомісячно та протягом усього часу проживання з дитиною-інвалідом ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на те, що з 04 вересня 2004 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду від 24 грудня 2009 року розірвано. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, який є інвалідом та має вади розвитку, а відповідач всупереч вимогам Сімейного кодексу України у добровільному порядку не надає їй матеріальної допомоги, якої вона потребує у зв`язку з необхідністю здійснення догляду за дитиною.

Відповідач має задовільний стан здоров`я, працездатний, неофіційно працює і тому вспромозі надавати їй матеріальну допомогу. Вона, у свою чергу, не має змоги працювати, оскільки здійснює догляд за дитиною.

Ухвалою суду провадження у справі відкрито та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Відповідач ОСОБА_3 подав до суду відзив, у якому просить відмовити у задоволенні позову та зазначає, що від шлюбу з позивачкою вони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який з 28 листопада 2012 року проживає разом з ним та перебуває на його утриманні, та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з позивачкою.

За весь час проживання з ним сина ОСОБА_4 позивачка не цікавиться його життям, здоров*ям, матеріальним забезпеченням. Син ОСОБА_4 також мав групу інвалідності і позивачка отримувала соціальну допомогу по інвалідності, при цьому син проживав з ним. А коли йому не продовжили группу, то чинила скандали, оскільки діти їй потрібні тільки для того, щоб отримувати соціальну допомогу по інвалідності.

У свою чергу, він постійно допомагає сину ОСОБА_3 матеріально, надсилає кошти на його лікування, придбання одягу, необхідних речей для школи.

Зазначає, що матеріальне становище позивачки краще ніж його, оскільки він проживає та працює у селі, де, маючи трактор, виконує сезонні роботи, при цьому забезпечує матеріально старшого сина, який проживає з ним, та надає матеріальну допомогу меншому сину ОСОБА_3 . Також, на його утриманні перебуває матір, яка хворіє на цукровий діабет, у зв*зку з ускладненням здоров*я була прооперована та потребує тривалого лікування, на яке необхідні значні кошти.

Позивачка уклала другий шлюб, у якому народила дитину, її чоловік працює за кордоном, вони придбали житло, вона отримує щомісячну державну соціальну допомогу на сина ОСОБА_3 у розмірі 2552 грн та державну соціальну допомогу у зв*язку зі своєю інвалідністю у розмірі 1854 грн.

Відповідно ст.88 СК України, якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без самостійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу; у свою чергу, він позбавлений такої можливості, оскільки має на утриманні неповнолітнього сина та непрацездатну матір.

Позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала позов за викладених в ньому обставин, посилаючись на те, що відповідач спроможний щомісячно виплачувати їй 1200 грн з урахуванням його матеріального стану, оскільки він має у власності транспортні засоби, купив будинок і у його батьків є ще інші діти, які можуть надавати їм матеріальну допомогу у разі потреби.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на незадовільний матеріальний стан, знаходження на утриманні іншого неповнолітнього сина та необхідність догляду за матір*ю, 1950 року народження, яка потребує кошти на лікування та не заперечував проти того, що він придбав у власність житловий будинок поряд з будинком батьків у с.Салтикова Дівиця Куликівського району Чернігівської області за 30 тисяч грн. за допомогою батьків.

Дослідивши усі докази по справі та оцінивши їх відповідно до ст.89 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 04 вересня 2004 року, який заочним рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 24 грудня 2009 року розірвано (а.с.5).

Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Неповнолітній ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю - ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 01.02.2022.

Згідно посвідчення серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дитиною з інвалідністю, ОСОБА_1 є його законним представником (а.с. 6).

Медичним висновком № 566 про дитину-інваліда до 18 років підтвержено наявність захворювання у ОСОБА_3 . Висновок чинний до 19 жовтня 2025 року (а.с.8).

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 24 грудня 2009 року з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_7 аліменти на двох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 300 грн щомісячно, починаючи з 26 жовтня 2009 року і до його повноліття, - до ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 300 грн щомісячно, починаючи з 26 жовтня 2009 року і до повноліття диини, - до ІНФОРМАЦІЯ_5 . (а.с.5).

Відповідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

За змістом ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану.

Сімейним Кодексом України визначені особливості надання утримання дружині, з якою проживає дитина з інвалідністю.

Відповідно до Закону України "Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні" від 06.10.2005 N 2961-IV(з подальшими змінами): дитина з інвалідністю - особа віком до 18 років (повноліття) зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.

За правилами ст. 88 СК України, якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Вказана норма встановлює підстави, за яких виникає зазначене вище право:

1) один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною-інвалідом;

2) дитина не може обходитися без постійного стороннього догляду;

3) цей з подружжя опікується нею;

4) другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Згідно ч. 1 ст.6 СК України правовий статус дитина має особа до досягнення нею повноліття.

Таким чином, суд констатує, що під визначенням «дитина з інвалідністю» в статті 88СК України мається на увазі поняття «дитина», яка не набула повноліття, тобто право на отримання аліментів позивач має протягом усього часу проживання з нею дитини з інвалідністю та опікування нею, але не більше ніж до досягнення дитиною повноліття.

Отже, виходячи з аналізу наведеної норми, обов`язковими умовами виникнення права на утримання одного з подружжя, з яким проживає дитина-інвалід, є не тільки наявність у дитини інвалідності, але й неспроможність дитини обходитись без постійного стороннього догляду, а також наявність у другого з подружжя можливості надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до вимог ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Таким чином, необхідною умовою утримання дружини, з якою проживає дитина, є можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає.

З аналізу вказаної норми слідує, що відсутність хоча однієї із перерахованих підстав не призводить до виникнення відповідного юридичного складу та не надає особі права на утримання. Доказування у такій категорії справ має ґрунтуватися на сукупності доказів.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має захворювання - паталогічний стан: дитячий аутизм з легкою розумовою відсталістю, загальним недорозвіненням мови ІІ рівня, F84.0; F70.0; F80.1.

З довідки Управління соціального захисту населення Ніжинської міської ради Чернігівської області вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні та з 01.03.2021 до 19.10.2025 їй призначено допомогу на дитину з інвалідністю віком до 18 років на ОСОБА_3 з надбавкою на догляд (а.с.7).

На час розгляду справи неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досяг віку 14 років і його вади здоров`я не дають змоги позивачці працювати.

Відповідач ніяких обмежень у працездатності не має, стан його здоров`я дозволяє йому працювати та отримувати заробітну плату, тобто є працездатною особою і спроможній платити аліменти на дружину, з якою проживає їх дитина - інвалід, і, враховуючи відсутність у неї самостійного доходу через необхідність здійснення постійного догляду за їх спільною дитиною, відповідач має компенсувати їй втрату можливості повноцінно себе реалізувати у громадському житті та надавати визначену законодавством допомогу.

Згідно ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2021 року становить 2 270 грн.

Законом України "Пpo Державний бюджет на 2022 рік" з 01 січня 2022 року встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 2618 грн.

Оцінивши у сукупності встановлені по справі обставини, виходячи з принципу справедливості та розумності, з урахуванням потреб дружини, яка доглядає дитину, яка потребує домашнього догляду в зв`язку з інвалідністю і у зв`язку із чим потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, та можливостей відповідача, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на дружину в розмірі 1200 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до висновку № 566 ОСОБА_3 дійсно є дитиною інвалідом. Дійсність такого висновку встановлена до 19.10.2025. З огляду на викладене, враховуючи, що дитина досягне вісімнадцятирічного віку ІНФОРМАЦІЯ_5 , то, саме до цього часу мають бути стягнуті аліменти з відповідача .

З відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави.

Керуючись ст.80, 88 Сімейного кодексу України, ст.12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця с.Салтикова Дівиця Куликівського району Чернігівської області, адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ,ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 ,адреса: АДРЕСА_2 ,аліменти на неї у розмірі 1 200 (одна тисяча двісті) грн щомісячно, починаючи з 18 серпня 2021 року до досягнення сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 908 (девятсот вісім) грн судового збору на користь держави.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 02.02.2022.

Головуюча суддя Т. Ковальова