28.01.2022 227/3466/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

28 січня 2022 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Корнєєвої В.В.

при секретарі Савіній І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Добропілля в порядку спрощеного позовного провадження та заочного розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він є власником квартири АДРЕСА_1 . З 23.07.2013 року за вищезазначеною адресою було зареєстровано відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є його донькою. В 2015 році відповідач поїхала з міста Добропілля, при цьому не знявшись з реєстраційного обліку. У квартирі не залишилось її речей, квартирою вона не цікавиться, не приймає ніякої участі в її утриманні, проте до тепер залишається у ній зареєстрованою, місце її перебування йому невідоме. Таким чином, він як власник квартири не має можливості повною мірою реалізувати своє право вільного володіння, користування та розпорядження власним майном, що порушує його права. Враховуючи викладене, просить визнати відповідача такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 13.09.2021 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті, відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву. В строк, встановлений судом, відзиву на позовну заяву подано до суду не було.

Сторони в судове засідання не з`явились про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Від позивача в матеріалах справи міститься заява з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав, судові витрати залишити за ним, проти винесення заочного рішення не заперечував, від відповідача жодних заяв або доказів поважності неявки до суду не надходило, відзиву на позовну заяву до суду також не було подано.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

З огляду на наведене, керуючись ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає, що відповідачі належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, а тому, за згодою позивача, є підстави для заочного розгляду справи у відсутність відповідачів, на підставі наявних у справі доказів, направивши після розгляду справи копію рішення за місцем реєстрації відповідачів.

Суд, розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши всі докази в їх сукупності, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимоги, виходячи з наступного:

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.06.2006 року, копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно у Добропільському бюро технічної інвентаризації від 29.06.2006 року, копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.12.2008 року, копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно у Добропільському бюро технічної інвентаризації від 26.03.2009 року (а.с. 11-20)

ОСОБА_1 є батьком відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щзо підтверджується копією повторно виданого свідоцтва про народження (а.с. 10)

Згідно довідки № 16.01-08/1375 від 12.03.2021 року, виданої відділом реєстрації Добропільської міської ради Донецької області, ОСОБА_2 , 1993 р.н. зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що також підтверджується копією домової книги та відповіддю з відділу реєстрації Добропільської міської ради Донецької області від 06.09.2021 року (а.с.21- 26, 31).

З довідки Приватного підприємства «Добропільська ремонтно-експлуатаційна служба «Південний» від 15.03.2021 року вбачається, що ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , не мешкає з 2015 року (а.с. 27).

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За змістом статті 156 Житлового кодексу України, члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири).

При розгляді справи щодо визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням члена сім`ї власника житла, суду необхідно з`ясувати: чи є спірне приміщення житлом, чи є воно власністю позивача, чи відсутній відповідач у спірному приміщені понад один рік, чи є причини відсутності поважними та чи не було між власником та відповідачем будь якої іншої домовленості щодо користування житлом або збереження права на користування житлом на час відсутності.

Беручи до уваги, що факт відсутності відповідача ОСОБА_2 у належній позивачу квартирі понад один рік знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, суд вважає, що позивач довів свої вимоги в частині визнання вказаної особи такою, що втратила право користування квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_2 , і вони підлягають задоволенню.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, зокрема, щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач в заяві судові витрати просив залишити за ним.

На підставі ст. 47 Конституції України, ст.156 ЖК України, ст. 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 80, 81, 83, 280-282, 284, 289 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн НОМЕР_1 , такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Судові витрати по справі залишити за позивачем.

Направити відповідачу копію заочного рішення суду в порядку, передбаченому ст. 272 Цивільного процесуального кодексу України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку безпосередньо до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Сторони по справі:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , іпн НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя В.В. Корнєєва

28.01.2022