Справа № 953/1956/21
Провадження № 2/638/1910/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2022 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Аркатової К.В.,

секретаря Рижикової В.Г.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про компенсацію моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду у розмірі 20000 грн., заподіяну каліцтвом, ушкодженням здоров`я та смертю ОСОБА_3 .

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_3 , без її дозволу як дружини, відповідач видав наказ про паталогоанатомічне дослідження. Вважає такі дії незаконними, що спричинили їй моральної шкоди. Відповідач своїм наказом позбавив її права бути присутньою при дослідженні причин смерті її чоловіка ОСОБА_3 в лікарні, не надано можливості ознайомитися з протоколом патологоанатомічного дослідження № 556.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином.

Відповідно до ч.1,3 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Частиною 2 статті 43 ЦПК України визначено, що учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Згідно ст.12 ч.3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особо, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно висновку експерта Обласного бюро судово - медичної експертизи управління охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації № 12-17/233-А/19 від 26.07.2019 року, що проведена на підставі ухвали слідчого судді від 11.06.2019 року за номером ЄРДР 0002250 від 11.06.2019 року причиною смерті ОСОБА_3 явивися гострий мегакаріобласний лейкоз (гемобластоз), який ускладнився гострим розладом кровообігу, смерть настала ІНФОРМАЦІЯ_1 о 14:40 годин в стаціонарі КНП «МКЛШНМД ім.. пров. Мещанінова» ХМР. У зв`язку з виявленою у ОСОБА_3 неправною правосторонньою пахово - мошонковою грижею, внутрішньочеревною кровотечею, в стаціонарі вказаної лікарні ОСОБА_3 за період лікування з 06.06.2019 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 проведені оперативні втручання: 06.06.2019 року операція - грижесічіння з аллапластикою; 08.06.2019 року операція - лапаротомія, зупинка кровотечі, інкубація тонкого кишківника, санація, дренування черевної порожнини. Яких - небудь тілесних пошкоджень, окрім слідів операційного втручання і слідів медичних маніпуляцій, при дослідженні трупа ОСОБА_3 не встановлено.

Згідно листа Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладеної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова» від 05.08.2019 року на заяву ОСОБА_1 , з метою проведення перевірки фактів, викладених у заяві останньої щодо смерті чоловіка ОСОБА_3 наказом по лікарні від 10.06.2019 року створено комісію, за результатами роботи якої встановлено наступне.

ОСОБА_3 , 67 років, перебував на стаціонарному лікуванні з 06.06.2019 року по ІНФОРМАЦІЯ_1, госпіталізований за направленням лікаря КНП «МКЛ № 27» ХМР до хірургічного відділення з діагнозом - правобічна пахвино - калиткова кила, стан після защемлення. Оперований за ургентними показаннями. Післяопераційний період ускладнився кровотечею, джерелом якої став розрив мальформації правої яічковой артерії, у зв`язку з чим 08.06.2019 року повторно прооперований за ургентними показаннями. Перевірка протоколів оперативних втручань проведених ОСОБА_3 не виявила порушень в ході їх проведення. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, тіло направлено на розтин патологоанатомічного відділення, під час проведення розтину померлого ОСОБА_1 подана заява від 10.06.2019 року, на підставі якої проведення розтину тіла померлого зупинено. За результатами судово - медичної експертизи встановлено діагноз - основний гострий мегакаріобластний лейкоз; ускладнення гострий розлад кровообігу, набряк легенів; супутний стан після операції.

Директором департаменту охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації ОСОБА_2 видан наказ № 486-о від 10.06.2019 року про взяття участі у провадженні патологоанатомічного розтину тіла пацієнта ОСОБА_4 заступником директора департаменту Бондарчуком Г. та завідувачем патологоанатомічного відділення КНП Харківської обласної ради Борзенковою І.

На думку позивачки, через те, що її не ознайомлено із вказаним наказом та не надано можливості прийняти участі у патологоанатомічному дослідження їй завдано моральної шкоди, розмір якої оцінений у 20000 грн.

Відповідно до частини першої статті 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів.

Предметом позову у цій справі є стягнення коштів у рахунок відшкодування моральної шкоди з ОСОБА_2 - директора департаменту охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно ст. 280 ЦК України, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, що завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до частини 1 статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Для покладення на юридичну або фізичну особу відповідальності необхідною є наявність як загальних умов деліктної відповідальності (протиправної поведінки працівника, завданої шкоди, причинного зв`язку та вини), так і певних спеціальних умов, перебування завдавача шкоди в трудових (службових) відносинах з юридичною або фізичною особою - роботодавцем, незалежно від характеру таких відносин, завдання шкоди під час виконання працівником своїх трудових (службових) обов`язків.

Належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин. Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежним відповідачем є особа, яка не має відповідати за пред`явленим позовом.

Позивач пред`явив позов до ОСОБА_2 , який є неналежним відповідачем, з клопотанням щодо залучення до участі у справі належного відповідача, позивачка не зверталася.

Як вбачається зі змісту ст. 51 ЦПК України на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі.

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з положеннями статті 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач.

Належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин.

На позивачеві лежить обов`язок довести, що саме йому належить оспорюване право, а вказаний ним відповідач зобов`язаний виконати покладений на нього законом або договором обов`язок.

За приписами статті 51 ЦПК України суд першої інстанції може залучити до участі у справі співвідповідача або замінити первісного відповідача належним відповідачем лише за клопотанням позивача.

У пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові, що не позбавляє позивача права пред`явити позов до належного відповідача.

Правовий висновок щодо обґрунтованості відмови у позові, пред`явленого до неналежного відповідача, викладено Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц.

Враховуючи те, що позивач пред`явив позов до неналежного відповідача, а клопотання про його заміну не заявляв, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 7, 11,12, 13,19,47,48,51,51, 81, 133, 141, 158,175,263,264, 265 ЦПК, ст. ст. 23,280,1167,1172 ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», суд ,-

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про компенсацію моральної шкоди, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, починаючи з 04.02.2022 року.

Головуючий