№ справи687/1012/21
№2/687/13/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2022 року Чемеровецький районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого судді - Борсука В.О.,

з участю секретаря - Цугель Т.В.,

з участю представника позивача -

Повар В.В. ,

з участю відповідача - ОСОБА_2 ,

з участю відповідача - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Чемерівці цивільну справу за позовом Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації в особі органу опіки та піклування в інтересах малолітньої: ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відібрання малолітньої дитини від батьків, без позбавлення їх батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року позивач, в інтересах малолітньої: ОСОБА_4 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про відібрання малолітньої дитини від батьків, без позбавлення їх батьківських прав. В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками малолітньої: ОСОБА_4 , які грубо порушують права та інтереси доньки. Вказані громадяни не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток. Рішенням комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Чемеровецької селищної ради №1 від 18.05.2021 року з сім`ї ОСОБА_2 , відібрано дитину ОСОБА_4 , оскільки умови перебування в біологічній сім`ї несли загрозу життю та здоров`ю дитини. Батько дитини - ОСОБА_3 спільно з сім`єю не проживає, участі у вихованні доньки не приймає. З метою захисту прав та інтересів дитини, малолітню ОСОБА_4 було влаштовано до КНП «Хмельницький обласний спеціалізований будинок дитини» (м. Хмельницький). На момент влаштування у дівчинки діагностовано змішані специфічні розлади розвитку. Оскільки батьки малолітньої дитини спільно не проживають, органом опіки та піклування розглядалось питання можливості передачі дитини на виховання та утримання батька - ОСОБА_3 .. Однак отримані інформативні матеріали щодо стану виконання батьківських обов`язків та способу життя батька малолітньої дитини, свідчать про повне самоусунення та байдужість ОСОБА_3 щодо власної дитини. ОСОБА_3 фактично веде асоціальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, схильний до бродяжництва.

Орган опіки та піклування вважає позбавлення батьківських прав крайньою мірою впливу, при якому надто складно відновити комунікативні функції біологічної сім`ї, однак вважає недоцільним повернення малолітньої ОСОБА_4 в біологічну сім`ю на даний час, оскільки батьками дитини не усуваються причини, що призвели до термінового відібрання малолітньої ОСОБА_4 ..

На підготовчому засіданні представник позивача заявила клопотання про збільшення позовних вимог, а саме заявила вимогу про стягнення з відповідачів аліментів на утримання малолітньої дитини. В судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала, заперечила щодо відібрання від неї дитини.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав, заперечував щодо відібрання від нього дитини.

Суд, заслухавши учасників справи, з`ясувавши фактичні обставини у справі, дослідивши та оцінивши докази по справі, прийшов до наступного висновку.

Основні підстави для відібрання дитини зазначені у Сімейному кодексі України.

Відповідно до ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав у випадках, передбачених п. п. 2-5 ч.1 ст. 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.

Відібрання дитини можливе тоді, коли умови проживання дитини суд оцінить як небезпечні для неї. Оцінювання умов проживання дитини є виключно компетенцією суду.

Батьки, від яких відібрана дитина, не втрачають щодо неї прав та обов`язків, обумовлених походженням. Вони надалі залишаються носіями обов`язку щодо виховання дитини, мають право на особисте її виховання та спілкування з ними. Проте та обставина, що дитина передана іншій особі або начальному закладу, означає, що саме їх напрямок та умови виховання одержали перевагу над тим, що здатні створити батьки, й з цим напрямком батьки повинні будуть узгоджувати свою поведінку.

У виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров`я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків (ч. 2 ст. 170 СК України).

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є батьками малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 14.06.2018 року та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №7 від 19.02.2021 року.

Згідно акта проведення оцінки рівня безпеки дитини встановлено, що фактичний догляд за малолітньою ОСОБА_4 здійснювала її мати - ОСОБА_2 .. Під час проведення зазначеного оцінювання дитина мала зовнішні ознаки недогляду та занедбаності, у помешканні перебували інші особи, які ймовірно були в стані алкогольного сп`яніння, помешкання в якому проживала дитина не пристосоване для проживання: відсутні шибки у вікнах, житло аварійне, відсутні продукти харчування, в будинку антисанітарний стан.

Акт обстеження умов проживання ОСОБА_2 від 18.05.2021 року, засвідчує, що мати ОСОБА_2 не створила необхідні умови для проживання та виховання доньки ОСОБА_4 .. Санітарно-гігієнічні умови у будинку незадовільні. Відповідач ОСОБА_2 в повній мірі не усвідомлює свої дії щодо виховання доньки. Додатково в акті обстеження відмічено, що сім`я, в якій мешкає дитина, веде асоціальний спосіб життя, батько дитини - ОСОБА_3 спільно з сім`єю не проживає, участі у вихованні доньки не приймає.

Рішенням комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Чемеровецької селищної ради №1 від 18.05.2021 року вирішено негайно відібрати у матері ОСОБА_2 , малолітню дитину ОСОБА_4 , у зв`язку з виникненням безпосередньої загрози для життя та здоров`я дитини, що також підтверджується актом про вилучення дитини з місця, де умови перебування загрожують її здоров`ю та життю від 18.05.2021 року. Малолітню ОСОБА_4 влаштовано до КНП «Хмельницький обласний спеціалізований будинок дитини» (м. Хмельницький).

Відповідно до акта про факт передачі-прийому дитини від 18.05.2021 року, вбачається, що 18.05.2021 року у КНП «Хмельницький обласний спеціалізований будинок дитини» поступила дитина ОСОБА_4 зі змішаними специфічними розладами розвитку.

Як вбачається із письмових пояснень старости с. Демківці - ОСОБА_6 від 14.06.2021 року, ОСОБА_2 не вживала та не вживає жодних заходів щодо усунення причин, які призвели до відібрання у неї малолітньої доньки. Вихованням доньки не займалась, в житловому будинку постійно був безлад, речі розкидані, їжа не приготовлена, антисанітарія.

Письмові пояснення ОСОБА_7 , завідуючої Демковецького дошкільного навчального закладу засвідчують, що мати малолітньої ОСОБА_4 забезпечувала здобуття дитиною дошкільною освіти, нарікань від педагогічного персоналу закладу не було.

Згідно акта №22 від 13.08.2021 року обстеження умов проживання ОСОБА_3 вбачається, що ОСОБА_3 не має жодних джерел доходу, рідко з`являється у своєму помешканні, земельна ділянка запущена і не обробляється багато років.

Відповідно до характеристики виданою старостою сіл Юрківці, Теремківці №84 від 30.09.2021 року вбачається, що ОСОБА_3 проживає одиноко в АДРЕСА_1 , в громадських місцях появляється в нетверезому стані, вживає спиртні напої, неодноразово притягався до адміністративної відповідальності, до Юрковецького старостату неодноразово надходили скарги щодо його поведінки.

Як вбачається із висновку Служби у справах дітей Чемеровецької селищної ради №01-25/9 від 28.10.2021 року вбачається, що Служба у справах дітей Чемеровецької селищної ради вважає за доцільне позбавити ОСОБА_3 батьківських прав по відношенню до малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до висновку про доцільність відібрання малолітньої ОСОБА_4 від батьків - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , без позбавлення їх батьківських прав №1858/01-31 від 05.11.2021 року вбачається, що орган опіки та піклування Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації вважає за доцільне відібрати малолітню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від батьків - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , без позбавлення їх батьківських прав.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Аналіз зазначених норм права та вищевикладені обставини свідчать про те, що позивач довів факт існування виняткових обставин, які безпосередньо загрожують життю та здоров`ю малолітньої дитини, що є підставою для відібрання дитини.

Факт того, що дитина може бути поміщена в середовище, яке більш сприятливе для її виховання, виправдовує, в даному випадку, примусове відібрання дитини від батьків. На переконання суду, ненадійність зазначеної вище ситуації, не можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням.

За вказаних обставин, аналізуючи підстави заявлених позовних вимог, надані сторонами докази, норми права у їх застосуванні до правовідносин, що склалися між сторонами, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача про відібрання дитини у відповідачів.

Окрім того, відповідно до ч. 4 ст. 170 Сімейного кодексу України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.

У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Приймаючи до уваги викладене, враховуючи інтереси малолітньої дитини, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про стягнення аліментів у зв`язку з обґрунтованістю та доведеністю. Зокрема, суд вважає, що відповідачі ухиляються від виконання своїх обов`язків стосовно виховання малолітньої доньки, не проявляють батьківської турботи, не бажають належно виховувати дитину, що в свою чергу свідчить про самоусунення відповідачів від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню малолітньої дитини. Тому позовні вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідачів на дитину також підлягають до задоволення.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 82, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Відібрати малолітню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , без позбавлення їх батьківських прав.

Передати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під опіку КНП «Хмельницький обласний спеціалізований будинок дитини».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь КНП «Хмельницький обласний спеціалізований будинок дитини» аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі п`ятдесят відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 09.11.2021 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь КНП «Хмельницький обласний спеціалізований будинок дитини» аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі п`ятдесят відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 09.11.2021 року.

Стягнення аліментів здійснювати на період перебування дитини у КНП «Хмельницький обласний спеціалізований будинок дитини».

На підставі п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України допустити дане рішення до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 496,20 грн..

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в сумі 496,20 грн..

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлено 03.02.2022 року.

Позивач: Кам`янець-Подільська районна державна адміністрація в особі органу опіки та піклування, місце знаходження вул. Троїцька, 4 м. Кам`янець-Подільський Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, , в інтересах малолітньої: ОСОБА_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований АДРЕСА_1 .

Суддя Борсук В.О.