24.01.2022 Справа № 756/7277/20
Унікальний № 756/7277/20
Провадження № 2/756/335/22
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 січня 2022 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Шевчука А.В.‚
за участі секретаря - Волкової А.А.,
за участі відповідача: ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення суми кредитної заборгованості,-
У червні 2020 року позивач АТ «Державний ощадний банк України» звернулося до Оболонського районного суду м. Києва із позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 28 829,08 грн. та суми сплаченого судового збору у розмірі 2 102,00 грн.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що між сторонами 28.09.2018 року укладено договір у вигляді заяви про приєднання №538467411 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використання електронного платіжного засобу.
Позивач вказує, що відповідач не виконує свої зобов`язання, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 07.04.2020 року становить 28 829,08 грн.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та дату судового розгляду справи повідомлявся належним чином. Через канцелярію суду подав клопотання, в якому підтримав позовні вимоги та просив суд проводити розгляд справи за його відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував у повному обсязі, вказував що станом на момент подачі позовної заяви у нього була відсутня заборгованість, на підтвердження вказаного надав виписку по картковому рахунку, отриману в відділення банку.
Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступне.
28.09.2018 року між сторонами укладено договір у вигляді заяви про приєднання №538467411 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використання електронного платіжного засобу.
Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до п. 1.18.1 розділу ХХІІ договору, за користування Кредитом Клієнт зобов`язаний сплачувати Банку проценти в порядку та розмірах, визначених в Умовах користування кредитною лінією (Кредитом), що застосовуються до відповідної категорії Клієнті, в тому числі, з урахуванням змін умов кредитування згідно пункту 11.1.3. Розділу ХХ Договору, що мають наслідком зміну категорії, до якої відноситься кредит.
Згідно п. 1.21. розділу ХХІІ договору за невиконання або несвоєчасне, не в повному обсязі виконання Клієнтом зобов`язань перед Банком у розміри та в строки, передбачені цим Договором, в тому числі додатками, що є його невід`ємними частинами, Банк має право нараховувати на суми прострочених платежів та стягувати пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня, за кожен день прострочення, починаючи з дня, коли відповідна сума мала бути сплачена, до дати фактичної її сплати, але не більше 15% від суми простроченого платежу.
Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У ст. 530 ЦК України зазначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Відповідачем у судовому засіданні надано суду виписку по його картковому рахунку, із якої вбачається, що у останнього станом на 2020 рік відсутня заборгованість перед позивачем.
За таких обставин, у ОСОБА_1 станом на час звернення АТ «Державний ощадний банк України» до суду з позовом 22.06.2020 року були відсутні будь-які зобов`язання перед останніми.
Представник позивача для надання пояснень та спростування вказаного відповідачем в судове засідання не з`явився.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості не підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 525-526, 530, 551, 611, 616, 623, 1054 ЦК України, ст. ст. 12, 19, 81, 82, 89, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд, -
У задоволенні позову Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення суми кредитної заборгованості,- відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідком апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя А.В. Шевчук