Дата документу 11.01.2022 Справа № 554/3186/16-ц
Провадження № 6/554/5/2022
У Х В А Л А

іменем України

11 січня 2022 року місто Полтава

Октябрський районний суд міста Полтави в складі:

головуючого судді Тімошенко Н.В.

за участю секретаря судового засідання Колесніченко О.П.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника ПП ПБТІ «Інвентаризатор» - Тукала В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за заявою приватного підприємства Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор», стягувач ОСОБА_1 , заінтересовані особи Перша Полтавська нотаріальна контора, Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району», старший державний виконавець Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у м. Полтава Північно східного регіонального управління Міністерства юстиції м. Суми про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, -

встановив:

у січні 2021 року Приватне підприємство Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» звернулося до суду із заявою про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

В обгрунтування своєї заяви зазначив, що зобов`язання припинені, оскільки в добровільному порядку виконав рішення суду та в повному обсязі надав інформацію, що зазначено в резолютивній частині судового рішення.

Однак незважаючи на це було відкрито і здійснюється виконавче провадження.

Заявник зазначає, що примусове виконання судового рішення здійснюється стосовно уже виконаних ним зобов`язань, що порушує його права, а спосіб немайнового майнового виконання судового рішення не переслідує легітивної мети та не передбачає реалізації судового рішення у спосіб передання майна (речей, документів інформаційного характеру).

Вказував, що зобов`язання припинені та після вступу у закону силу судового рішення було прийнятті законодавчі акти, що суттєво впливали на виконання судового рішення зокрема Верховною Радою України було дерегульовано, як таку, що не відповідає Конституції України норму права про безоплатне надання інформаційних послуг у правовідносинах Державної реєстрації речових прав нерухомого майна, що конкретно зазначено у резолютивній частині судового рішення.

Крім цього, зобов`язанння припинені шляхом його добровільного виконання і одночасно шляхом дерегуляції норм права, що визначали його зобов`язання, зокрема п. ч. 3 ст. 10 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Водночас підприємство боржника зверталося із усними та письмовими заявами до державного виконавця про те, що рішення суду повністю ним уже виконано та необхідність офіційної фіксації факту виконання судового рішення та закінчення та приведення способу виконання судового рішення у відповідності до вимог Закону України Про виконавче провадження.

Разом з цим, заявник вказував, що є очевидні ознаки невідповідності виконавчого листа ст. 4 Закону України Про виконавче провадження зокрема у виконавчому листі наявні суперечності, щодо реквізитів відомих суду стягувача, суперечності у реквізитах рішення суду, що підлягає виконанню та конкретно не визначений захід примусу (невідомо, які повинні бути застосовані способи і засоби примусового виконання), а указане є обов`язковою умовою, що не було дотримано.

Крім цього, заявник звертався до суду із заявою про роз`яснення порядку виконання вказаного рішення, проте у такому роз`ясненні рішення судом відмовлено.

У резолютивній частині судового рішення було зобов`язано надати інформацію на запит державного нотаріуса, але державний нотаріус в офіційному порядку до підприємства БТІ не звертався, тому відповідач (боржник) змушений був виконувати рішення суду в добровільному порядку і самостійно із матеріалів цивільної справи з`ясовував зміст запиту нотаріуса.

Рішення суду, зокрема виконано наступним чином:

- Відповідач звернувся до позивача (стягувача) до відкриття виконавчого провадження із листом від 26.10.2020р, і проінформував про порядок отримання безоплатних інформаційних послуг для мети: державної реєстрації речових прав нерухомого майна.

Крім цього, відповідачем (боржником) був направлений повторний лист від 05.01.2021р. до нотаріуса та Позивача (стягувача) про необхідність подання до відповідача (боржника) офіційного запиту нотаріуса на виконання рішення суду та отримання послуг відповідно до місця знаходження підприємства, що кореспондується із вимогами ч.3, ч.5 ст.532 ЦК України, за зобов`язанням про передання товару (майна), що виникає на підставі інших правочинів, - за місцем виготовлення або зберігання товару (майна), якщо це місце було відоме кредиторові на момент виникнення зобов`язання; за іншим зобов`язанням - за місцем проживання (місцезнаходженням) боржника.

Оскільки, позивачем (стягувачем), а також державним нотаріусом інформація була проігнорована розроблену інформацію з метою державної реєстрації речових прав підприємство відповідач (боржник) направило поштовим зв`язком Позивачеві (стягувач) та нотаріусу.

На адресу підприємства надійшла постанова про відкриття виконавчого провадження від 09.12.2020р., у якій незважаючи на майновий зміст правовідносин із створення і передання інформації розпочалося виконавче провадження за немайновим видом стягнення. Указане не передбачало здійснення фактичного передання інформації у місці знаходженні боржника, виявлення майна і передачі їх позивачу (стягувач) так як при немайновому способі виконання судового рішення предмет і речі не передаються, а складається тільки акт і стягується штраф.

У судовому засіданні ОСОБА_1 , заперечувала проти задоволення заяви та пояснила, що отримала поштовим зв`язком інформацію від відповідача (боржника), а саме: завірені копії правовстановлюючого документа на нерухоме майно, нотаріально посвідченого свідоцтва про право на спадщину від 28.11.1991р. на нерухоме майно: АДРЕСА_1 із відміткою БТІ про реєстраційний напис 1/169 від 29.11.1991р. та копію довідки про приналежність будівель за вказаною адресою із відображенням реєстраційного номеру.

Представник ПП Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» В.І. підтримав заяву та просив її задовольнити.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із положеннями ст. 129-1. Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ст. 8, ст. 19 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принцип верховенства права закріплений у конструкції преамбули Конвенції Про захист прав людини та основоположних свобод, що визначає його іманентну властивість, щодо кожної статті цієї Конвенції. За змістом інформаційних правовідносин субєкт інформаційної діяльності здійснює обробку відомостей, формування їх у матеріальних засобах передання отримувачу послуг і має майновий зміст та перебуває під захистом першого протоколу вищезгаданої Конвенції.

Рішенням Сірко проти України від 07.10.2011р. п. 33, п. 34 зазначено, що будь яке втручання державного органу у мирне володіння майном повинно бути законним, позбавлення власності можливе на умовах передбачених законом і питання чи було дотримано справедливого балансу виникає тоді коли втручання відповідає вимозі законості та не є свавільним.

У справ Щокин проти України від 14.10.2010р. п. 50 зазначено, що будь яке втручання державних органів у мирне володіння майном повинно бути законним.

У справі Суханов та Ільченко проти України від 26.06.2014р. Суд повторив, що втручання державних органів у мирне володіння майном має бути законним і має переслідувати легітимну мету, повинно бути пропорційним до цієї мети.

Згідно із приписами ст. 1, ст. 2 ЗУ Про виконавче провадження виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад:

верховенства права; справедливості, неупередженості та об`єктивності; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Із наведеного вбачається, що зміст здійснення примусових заходів полягає у примусовому приведенні сторін правовідносин до стану виконання зобов`язань поза волею боржника.

Судом встановлено, що 31.07.2019р. набрало чинності рішення Октябрського районного суду м. Полтави у справі № 554/3186/16-ц на примусове виконання якого був виданий виконавчий лист від 09.11.2020р. про зобов`язання Приватного підприємства Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» надати безоплатно у відповідності до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень інформацію у відповідь на запит державного нотаріуса Першої Полтавської державної нотаріальної контори за № 1676/02-14 від 02.07.2015р.

Відповідач (боржник) звернувся до позивача (стягувача) до відкриття виконавчого провадження із листом від 26.10.2020р, і проінформував про порядок отримання безоплатних інформаційних послуг для мети: державної реєстрації речових прав нерухомого майна.

09.12.2020 року постановою старшого державного виконавця Кучик А.Ю. відкрито виконавче провадження № 63842985 про зобов`язання Приватного підприємства Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» надати безоплатно у відповідності до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень інформацію у відповідь на запит державного нотаріуса Першої Полтавської державної нотаріальної контори за № 1676/02-14 від 02.07.2015р. на підставі виконавчого листа 554/3186/16-ц від 09.11.2020р. та стягнення виконавчого збору у сумі 18 892 грн.

05.01.2021 року відповідачем (боржником) був направлений повторний лист до нотаріуса та позивача (стягувача) про необхідність подання до відповідача (боржника) офіційного запиту нотаріуса на виконання рішення суду та отримання послуг відповідно до місця знаходження підприємства, що кореспондується із вимогами ч.3, ч.5 ст.532 ЦК України, за зобов`язанням про передання товару (майна), що виникає на підставі інших правочинів, - за місцем виготовлення або зберігання товару (майна), якщо це місце було відоме кредиторові на момент виникнення зобов`язання; за іншим зобов`язанням - за місцем проживання (місцезнаходженням) боржника.

У судовому засіданні встановлено, що 07.07.2021р. боржник письмово повідомив державного виконавця про виконання рішення суду та необхідність закінчення виконавчого провадження і оформлення факту виконання судового рішення

20.07.2021р, боржник направив позивачеві додаткову документально підтверджуючу інформацію, на нерухоме майно: АДРЕСА_1 .

У п.3, ч.3 ст. 10 ЗУ Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень передбачено, що під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником.

Органи державної влади, підприємства, установи та організації зобов`язані безоплатно протягом трьох робочих днів з моменту отримання запиту надати державному реєстратору запитувану інформацію в паперовій та (за можливості) в електронній формі.

Згідно із ст. 1, ст. 23 ЗУ Про інформацію інформація - будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді; Інформаційна продукція - матеріалізований результат інформаційної діяльності, призначений для задоволення потреб суб`єктів інформаційних відносин. Інформаційною послугою є діяльність з надання інформаційної продукції споживачам з метою задоволення їхніх потреб; Інформаційна продукція та інформаційні послуги є об`єктами цивільно-правових відносин, що регулюються цивільним законодавством України.

Із змістовного аналізу наведених норм права витікає, що інформація, являє собою відомості у паперовій формі, що слугує засобом, задоволення певних потреб зокрема, і потреб в реалізації та набутті прав власника.

Як вбачається справи, відповідачем (боржником) листами від 26.10.2020 р, 09.12.2020 р.; 05.01.2021р.; 20.07.2021 р, 07.07.2021 р. була надана позивачеві (стягувачеві) та нотаріусу інформація щодо відомостей про суб`єкти і об`єкти права власності, підстави набуття права власності, факти виникнення і реєстрація, що в повному обсязі вичерпує зміст правовідносин власності. З огляду на це здійснення заходів щодо примусового виконання судового рішення таким, що не грунтується на принципах верховенства права, справедливості, неупередженості та об`єктивності; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями. З огляду на вищевикладене, слід вважати, що мета судового захисту досягнута.

Згідно із ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Із наведеного вище вбачається, що у правовідносинах, щодо надання інформації боржник свої обов`язки виконав і зобов`язання слід вважати припиненими.

У відповідності до ст. 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Отже, примусове виконання уже виконаного в добровільному порядку обов`язку означає для боржника повторно надати інформаційну послугу, понести відповідні витрати, що є протиправним втручанням у його майно та не потребує заходів державного примусу.

Разом з цим, із матеріалів справи виконавчого провадження, що були витребувані та оглянуті в суді, вбачається, що після фактичного виконання судового рішення виконавче провадження не закінчується і здійснюється у спосіб виконання рішень суду немайнового характеру, що не відповідає змісту, суті і характеру інформаційних правовідносин і суперечить об`єктивному стану виконання судового рішення.

Таким чином, ураховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення заяви приватного підприємства Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» та визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист № 554/3186/16-ц від 09.11.2020 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.432 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву приватного підприємства Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор», стягувач ОСОБА_1 , заінтересовані особи Перша Полтавська нотаріальна контора, Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району», старший державний виконавець Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у м. Полтава Північно східного регіонального управління Міністерства юстиції м. Суми про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист № 554/3186/16-ц від 09.11.2020 року, виданий по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 про зобов`язання приватного підприємства Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» надати безоплатно у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» інформацію у відповідь на запит Державного нотаріуса першої Полтавської державної нотаріальної контори за № 1676/02-14 від 02 липня 2015 року.

Копію ухвали суду направити учасникам справи протягом 2 (двох) днів з дня її складання.

Ухвала суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м.Полтави шляхом подання протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала суду виготовлена в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

З текстом ухвали суду можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Н.В.Тімошенко