справа № 165/2620/21
провадження №2/165/118/22
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2022 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого Ференс-Піжук О.Р.,

за участю секретаря Пилипчук М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нововолинська справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача без самостійних вимог орган опіки та піклування виконавчого комітету Новоовлиської міскої ради Волинської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення додаткових витрат на утримання дитини, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вимоги обґрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем, який рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 01.06.2012, розірваний, мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначає, що відразу після народження сина, відповідач перестав брати участь у його утриманні та вихованні. Рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 11.02.2011 присуджено до стягнення з відповідаа на користь позивача на утримання неповнолітнього сина аліменти в розмірі 1/4 частина від його щомісячного доходу. Зазначає, що рішення суду відповідач не виконує, останні аліменти були сплачені у липні 2012 року.

Зазначає, що батько бачив сина лише в червні 2012 року. З цього часу ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, дитиною не цікавиться. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, участі у вихованні і утриманні дитини не приймає, не цікавиться розвитком та вихованням дитини, з сином не спілкується. Позивач повністю утримує сина, дбає про його здоров`я, духовний розвиток, піклується про нього. Відповідач не цікавиться дитиною взагалі, не контактує з нею, перешкод для їхнього спілкування позивач не чинила. Вказує, що відповідач повністю самоухилився від виховання сина, не бере ніякої участі в житті дитини, повністю ігнорує свої обов`язки, більше дев`яти років не бачив дитину. Просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також позивач зазначає, що її син в період з 29 лютого по 09 березня 2020 року проходив лікування у центрі збереження зору «Здорові очі» з діагнозом «гіперметропі слабкого ступеня обох очей». За лікування позивач сплатила 2500 грн. Тому вважає, що ОСОБА_2 , зобов`язаний відшкодувати Ѕ частину понесених витрат, просить стягнути з відповідача на її користь 1250 грн додаткових витрат на утримання дитини.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 не з`явилися, позивач подала суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити з підстав наведених у позові.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином через судовий виклик на вебсайті суду, відзив на позов не подав.

Представник служби у справах дітей Виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області, у судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності. Щодо задоволення позову не заперечує.

Відповідно до ч. 1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, дослідивши письмові докази в їх сукупності, дійшов висновку про достатність підстав, передбачених ч.1 п.2 ст. 164 Сімейного Кодексу України, для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

Рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 01.06.2012 (а.с.9) шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Згідно з довідками НВК «Нововолинська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів №1 колегіум Нововолинської міської ради Волинської області від 14.02.2019 №9, від 07.05.2021 №121, від 01.05.2021 №11 (а.с. 10-12) батько учня ОСОБА_3 , 2010 року народження, ОСОБА_2 участі у вихованні дитини не приймає, за час навчання сина у закладі освіти не відвідував школу, батьківські збори та не цікавився навчанням сина.

Як вбачається з копії виконавчого листа (а.с.13) рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 11.02.2011 присуджено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частини його щомісячного доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 грудня 2010 року щомісячно до повноліття дитини. Починаючи з серпня 2012 року відповідач не сплачує аліменти на утримання дитини, що підтверджується довідками про неотримання аліментів (а.с.18-35).

Як вбачається з висновку виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області, затверженого рішенням виконавчого комітету Нововолинської міської ради від 16.12.2021 № 510 (а.с. 71-72 ), що беручи до уваги, що відповідач самоухилився від виконання своїх батьківських обов`язків, перебування його в статусі юридичного батьківства, суперечить інтересам дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, в суді встановлено, що відповідач ОСОБА_2 самоухилився від виконання батьківських обов`язків стосовно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не проявляє про нього щонайменшої батьківської турботи, вихованням дитини не займається, будучи здоровим та працездатним, матеріально його не утримує, і така його винна поведінка свідчить про наявність законних підстав для позбавлення батьківських прав.

Згідно ст. 164 Сімейного Кодексу України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п.2 частини першої статті 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

За змістом даної норми закону, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. При цьому зазначені фактори можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомо нехтування своїми обов`язками.

Разом з тим, відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відповідно до частини 1 Статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитини не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають, відповідно до закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною, або не піклуються про неї, або коли проживають роздільно і необхідно прийняти рішення про місця проживання дитини.

Позбавлення батьківських прав як спосіб впливу на батьків, не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю.

Враховуючи наведені норми і роз`яснення, суд повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи і проаналізувавши їх в сукупності, виходячи виключно з інтересів малолітньої дитини, беручи до уваги, що відповідач тривалий час ухиляється від обов`язку по вихованню сина, неналежно ставиться до виконання батьківських обов`язків по відношенню до нього, не проявляє про нього щонайменшої батьківської турботи, матеріально не утримує дитину, будучи працездатною особою.

Вказані обставини, не дають суду підстави зробити висновок про належне ставлення батька ОСОБА_2 до свого малолітнього сина, а навпаки свідчать про винну поведінку відповідача і умисне ухилення від виконання обов`язків по вихованню дитини. Така поведінка відповідача шкодить правам та інтересам його сина, негативно впливає на його психологічний стан.

Враховуючи вище наведене, суд позбавляє ОСОБА_2 батьківських прав щодо малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст.185 СК України участь батьків у додаткових витратах на дитину здійснюється, коли той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 в період з 29 лютого по 09 березня 2020 року проходив лікування у центрі збереження зору «Здорові очі» з діагнозом «гіперметропія слабкого ступеня обох очей». За лікуванняя позивач сплатила 2500 грн. (а.с. 14-17).

Суд приходить до висновку, що такі виплатиі є додатковими витратами, які зумовлені хворобою дитини. Беручи до уваги, що відповідач зобов`язаний як батько, брати участь у додаткових витратах на дитину і може їх нести, суд визначає до стягнення з нього половину, понесених витрат позивачем, що підтверджені документально, в розмірі 1250 грн, із розрахунку 2500:2=1250 грн фактично понесених додаткових витрат на оплату проходження лікування ОСОБА_3 у центрі збереження зору «Здорові очі».

Відповідно до ст. ст. 141, 142 ЦПК України до стягнення з відповідача на користь позивача 908 грн. сплаченого судового збору, що підтверджується документально (а.с.1), та 908 гривень судового збору в дохід держави щодо вимоги про стягнення додаткових витрат на утримання дитини .

Керуючись ст. 12, ст. 13, ст.81, ст. 89, ст. 141, ст. 263, ст. 264, ст.ст. 280, 281, 282 ЦПК України, на підставі ст.ст. 164, 166 Сімейного Кодексу України, - суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , 1984 року народження, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий, батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Нововолинська Волинської області.

Стягнути з ОСОБА_2 , 1984 року народження, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий, на користь ОСОБА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , 1250 (одну тисячу двісті п`ятдесят) гривень 00 коп. понесених додаткових витрат на утримання дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 , 1984 року народження, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий, на користь ОСОБА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп. сплаченого судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 , 1984 року народження, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий, в дохід держави судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення можна подати протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий підпис О.Р. Ференс-Піжук