РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №348/2588/21

27 січня 2022 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківскої області

в складі головуючого-судді: Міськевич О.Я.

з участю секретаря судового засідання: Скоблей О.В.

представника позивача: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у відкритому судовому засіданні в приміщенні Надвірнянського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вони з відповідачем по справі, ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 08.05.2008 у виконавчому комітеті Пасічнянської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис № 9.

У шлюбі у них народилось двоє дітей: дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які на даний час є неповнолітніми, проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні.

Після одруження вони з відповідачем та дітьми проживали разом у їхньому будинку. Проте останнім часом їхні відносини з відповідачем погіршились, тому вона разом з дітьми переїхала проживати до своєї матері.

Утримання двох дітей потребує чималих витрат на речі першої необхідності, їжу, одяг, шкільне приладдя. Також при спілкуванні з своїми однолітками у дітей виникає бажання та потреба і у інших речах (телефон, планшет, велосипед, тощо). Однак відповідач участі у повсякденних витратах на утримання дітей не бере.

На даний час вона тимчасово не працю, підробляє час від часу покоївкою або продавцем на базарі, на її утриманні знаходиться двоє неповнолітніх дітей. Тому її матеріальне становище є складним і вона потребує від відповідача матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей.

Відповідач працює по тимчасових заробітках за кордоном та в Україні. Крім того відповідач є молодою, фізично здоровою та працездатною людиною. Тому вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей.

Просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі розмірі 1/3 частини зі всіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

Стислий виклад позицій сторін:

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги позивача підтримала повністю з підстав, зазначених в позовній заяві, просила суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини зі всіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Також просила стягнути з відповідача в користь позивача сплачені нею витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечив проти стягнення з нього в користь позивача аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини зі всіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. При цьому заперечив проти стягнення з нього судових витрат, оскільки він є учасником бойових дій, тому згідно закону звільнений від сплати судових витрат.

Процесуальні дії у справі:

Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 13.12.2021 по даній справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено підготовче засідання.

Фактичні обставини, встановлені судом:

Судом встановлено, що сторони по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 08.05.2008 у виконавчому комітеті Пасічнянської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис № 9 (а.с. 2).

У шлюбі у них народилось двоє неповнолітніх дітей: дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження (а.с. 3-4).

Зігдно акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, складеного депутатом Пасічнянської сільської ради вбачається, що відповідач ОСОБА_2 не працює, однак має трудову книжку. Син ОСОБА_5 вихідні дні та канікули проводить зі своїм батьком (а.с. 16).

Як вбачається з позовної заяви та пояснень представника позивача, позивач на даний час разом з неповнолітніми дітьми проживає в будинку своєї матері, не працює, проживає на тимчасові заробітки, підсобного господарства не веде, підприємницькою діяльністю не займається, в зв`язку з чим зазнає значні труднощі із-за відсутності належної матеріальної допомоги зі сторони відповідача.

Відповідач є особою працездатного віку, працює по тимчасових заробітках. Також суду не надано доказів щодо незадовільного стану здоров`я відповідача чи наявності в нього інших утриманців. Тому відповідач може надавати кошти на утримання неповнолітніх дітей.

Мотиви з яких виходить суд та застовані норми права:

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Крім того, відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей.

Частиною першою ст. 12 зазначеного Закону встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Перевіряючи доводи позивача щодо визначення розміру аліментів у частці від доходу суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно норм ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Таким чином суди не вправі виходити за межі позовних вимог та самостійно визначати спосіб стягнення аліментів, оскільки це буде порушенням принципу диспозитивності, визначеного ст. 13 ЦПК України.

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд в ухвалі від 04.07.2018 № 490/4522/16-ц.

Тому суд вважає правомірними вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів у частці від доходу.

Крім того в судовому засіданні сторони дійшли спільної згоди щодо визначення аліментів в розмірі 1/3 частини зі всіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Суд не бере до уваги посилання позивача на те, що він є учасником бойових дій, в зв`язку з чим звільнений від сплати судового збору, виходячи з наступного.

Так, відповідно до п. 13 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Відповідач ОСОБА_2 дійсно є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 від 14.09.2015 (а.с. 17).

Однак позовна вимога про стягнення аліментів не відноситься до справ, пов`язаних з порушенням прав учасників бойових дій, а стосується особистих батьківських прав та обов`язків відповідача щодо його неповнолітніх дітей.

Крім того положення Закону України «Про судовий збір» визначають лише пільги щодо сплати судового збору, та не передбачають підстави щодо звільнення від сплати інших судових витрат, в тому числі витрат на професійну правничу допомогу.

Таким чином відповідач не звільняється від сплати судових витрат по даній справі.

При цьому позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а саме у справах про стягнення аліментів. Тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача в користь держави.

Висновки суду:

Виходячи із встановлених по справі обставин щодо працездатного віку відповідача, обов`язку обох батьків утримувати дітей, факт проживання дітей з матір`ю, вік дітей, матеріальний стан позивача, вартість життя та необхідність здійснення витрат для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, навчання, здоров`я дітей, матеріальне становище та стан здоров`я платника аліментів, який працює по тимсових заробітках, відсутність доказів щодо незадовільного стану здоров`я відповідача та наявності в нього на утриманні інших осіб, а також спільну згоду сторін щодо розміру аліментів, суд дійшов до висновку, що позов слід задовільнити та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

Враховуючи положення ст. 191 СК України стягнення аліментів слід розпочати з часу пред`явлення позову, а саме з 26.11.2021.

На підставі ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову судові витрати підлягають стягненню з відповідача, зокрема: 2500 грн. 00 коп. сплачених витрат на професійну правничу допомогу в користь позивача згідно квитанції № 0442 серії АЕ від 28.12.2021, та 992 грн. 40 коп. судового збору в дохід держави.

На підставі ст.ст. 141, 180, 181, 182, 183, 191 СК України, ст.ст. 3, 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», керуючись ст.ст. 4, 13, 19, 76, 81, 141, 258, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей - задовільнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини зі всіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

Стягнення аліментів розпочати з 26.11.2021.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_3 2500 грн. 00 коп. сплачених витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , на користь держави 992 грн. 40 коп. судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 3 Розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Міськевич О.Я.

Повний текст рішення

складено 01.02.2022.