ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
Справа №636/2859/21
провадження №2/636/277/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2022 року м. Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Оболєнської С.А.,

секретаря судового засідання - Бруславської В.В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Чугуєві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання матері,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь, як непрацездатної матері аліменти на утримання в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду, довічно.

Позов мотивований тим, що позивач є пенсіонеркою, отримує пенсію, проживає одна, тому її син - відповідач має нести обов`язок по її утриманню.

У поданому до суду відзиві зазначено, що відповідач має на утриманні двох неповнолітніх дітей, в свою чергу позивач на обґрунтування заявлених нею позовних вимог не надала доказів, що вона потребує матеріальної допомоги.

Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 17 червня 2021 року призначений розгляд справи у спрощеному позовному провадженню.

В судовому засіданні позивач зазначила, що її син ОСОБА_2 фінансовою допомоги їй не надає, окрім допомоги на побутовому рівні, необхідної турботи і уваги їй не надає, тому просила позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні зазначив, що допомагає матері в побуті, стосунки виявилися складними, у зв`язку з неприязними відносинами, які склалися між позивачем та дружиною відповідача.

Суд вислухавши сторони по справі, допитавши свідка, дослідивши матеріали, які містять матеріали справи приходить до висновку, про часткове задоволення позовних вимог.

Статтею 51 Конституції України передбачено, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (частина восьма статті 7 СК України).

Згідно з частиною першою статті 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

СК України визначено обов`язкові умови та підстави покладення на дітей обов`язку утримувати своїх батьків: діти досягли вісімнадцяти років; батьки є непрацездатними за віком або за станом здоров`я; батьки потребують матеріальної допомоги; відсутні обставини для звільнення дітей від обов`язку утримувати своїх батьків.

Таким чином, тлумачення статті 202 СК України свідчить, що обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька в матеріальній допомозі.

Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов.

Непрацездатним вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи.

Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку залежно від матеріального становища батьків. До уваги беруться отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід, тощо.

При встановленні, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальній допомозі. При цьому, отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги.

Зазначений правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 212/1055/18-ц, провадження № 61-2386сво19, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 вересня 2019 року, справа № 210/2171/16-ц, провадження № 61-20845св18; постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 жовтня 2019 року, справа № 301/1359/16-ц, провадження № 61-14991св18; постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 жовтня 2019 року, справа № 401/1222/18, провадження № 61-15147св19; постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 грудня 2019 року, справа № 569/14108/17, провадження № 61-12448св19.

Відповідно до ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідач є сином позивача, про що свідчить свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 (а.с.7).

Позивач є пенсіонером та отримує пенсію за віком, що підтверджується довідкою про доходи № 5922 5199 2791 1827 (а.с.8), та її дохід складає за період з грудня 2020 по травень 2021 - 20930,46 грн.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Разом з тим, матеріали справи свідчать про те, що позивач, досягла пенсійного віку, отримує пенсію за віком у розмірі 3642,83 грн.

Судом встановлено, що позивач отримує допомогу від своєї дочки ОСОБА_3 , як грошову допомогу, так і речову, у вигляді подарунків, про що під час допиту підтверджено свідком ОСОБА_3 та не заперечувалось ОСОБА_4 .

Суд зазначає, що позивач отримує мінімальний дохід, в силу свого віку та стану здоров`я вона потребує сторонньої матеріальної допомоги.

Відповідно до довідки з КП «Чугуївський міський центр первинної медико санітарної допомоги» Чугуївської міської ради Харківської області позивач має серцево - судинні захворювання та потребує постійної медичної терапії.

Суд встановив, що відповідач працевлаштований, та працює в Харківській філії ПрАТ «Грета» менеджером зі збуту, відомостей про розмір його доходів до суду не надано.

Таким чином суд вважає доведеними належними та допустимими доказами потребу позивача у матеріальній допомозі, що надає підстави для застосування норми частини першої статті 202 СК України та покладення на відповідача обов`язку утримувати свою матір шляхом стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на її утримання у розмірі 1/12 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, з урахуванням двох дітей, яких утримує відповідач: ОСОБА_5 , 2006 року народження та ОСОБА_6 2014 року народження, а також з урахуванням постійної фінансової допомоги, яку отримує позивач від своєї дочки. Позов у стягненні аліментів у більшому розмірі належним чином не доведений в частині можливості відповідача їх сплачувати, тому позов задовольняється лише частково.

На підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України та згідно з Законом України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню судовий збір у дохід держави за подачу позову пропорційно до задоволеної частини вимог.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 5, 13, 76-81, 141, 263, 265, 268 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання матері задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 1/12 частини всіх видів доходів щомісячно довічно, починаючи з дня звернення до суду, а саме з 16.06.2021. Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 454,00 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_2 , ІН НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_4 , НОМЕР_5 .

Суддя: С.А. Оболєнська