РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2022 Провадження №2/425/81/22

Справа №425/3444/21

Рубіжанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Овчаренко О.Л.

за участі секретаря Водолазської Т.Ю.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Рубіжне Луганської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення аліментів на час навчання,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якій просить стягнути на його користь аліменти з кожного відповідача по 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення ним 23-річного віку, на весь період навчання. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він є сином ОСОБА_4 та ОСОБА_5 20.09.2005 на підставі рішення Рубіжанського міського суду Луганської області №2-1973 від 18.08.2005 шлюб між його батьками було розірвано. У його матері ще є син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час проживає разом з його вітчимом ОСОБА_7 та знаходиться на його утриманні. При цьому, його матір на даний час не проживає з ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 він досяг повноліття. Він мав намір продовжити навчання та отримати спеціальність, про що повідомив своїх батьків. Для продовження навчання йому були потрібні кошти для його оплати. Однак, ані матір, ані батько коштів для оплати навчання йому не надали. З метою заробітку коштів на своє навчання з 25.11.2020 він влаштувався на роботу. З 15.07.2021 по 31.08.2021 перебував на обліку у Рубіжанському міському Центрі зайнятості, де отримував допомогу по безробіттю. Зароблених коштів йому вистачило для укладення договору про навчання у закладі вищої освіти та договору про надання платної освітньої послуги. З 01.09.2021 і до цього часу він продовжує навчання у ДЗ «Луганський національний університет ім. Тараса Шевченка» за спеціальністю «Середня освіта. Хімія», факультет природничих наук, 2 курс, освітнього ступеню бакалавра, за денною формою навчання, за кошти фізичної особи. Оскільки його батьки матеріальної допомоги не надавали, намагаючись заробити собі на життя у вересні 2021 року він влаштувався на роботу до ТОВ «Параллель-М ЛТД» оператором заправних станцій, де працював у вільний від занять час з 07.09.2021 по 13.10.2021. Проте таке сумісництво роботи на навчання виявилось неможливим, внаслідок чого він був змушений звільнитися з роботи для продовження навчання. На даний час він не працює, оскільки навчається на денній формі навчання та потребує матеріальної підтримки. При цьому, його батьки матеріальної допомоги йому не надають. Наскільки йому відомо, матір працює майстром масажу у салоні « ІНФОРМАЦІЯ_3 » міста Рубіжне, на утриманні неповнолітніх дітей не має. Чи працює на даний час його батько йому невідомо. 01 грудня 2021 року судом постановлено ухвалу про прийняття позову до розгляду, відкриття провадження у справі та призначення справи до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

29 грудня 2021 року відповідач ОСОБА_2 надала до суду відзив, в якому зазначила, що її дохід за відсутності роботи нерегулярний та мінливий. Фактично її утримання здійснює чоловік, з яким вона проживає без реєстрації шлюбу. За ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Відтак стягнути кошти в частці від заробітку (доходу) неможливо за відсутності останнього. Проте незважаючи на зазначені вище обставини, вона все ж намагатиметься матеріально підтримувати сина в твердій грошовій сумі розміром 1000,00 грн. на місяць. Однак, вимоги про стягнення матеріальної допомоги в твердій грошовій сумі не заявлено, тому вважає, що в позові має бути відмовлено. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Додатково пояснив, що на даний час він проживає з вітчимом ОСОБА_7 . Навчається на контрактній основі у вищому навчальному закладі, що розташований у місті Старобільську. На сесії він їздить до міста Старобільська, а навчання проходить у місті Рубіжне у приміщенні Рубіжанського політехнічного коледжу імені О.Є. Порай-Кошиці. Оплату за 2021-2022 навчальний рік у розмірі 12500,00 грн. він здійснив за рахунок власних коштів. Крім того, він витрачає кошти на роздруківку матеріалів для навчання, оплату інтернету, оскільки періодично навчається дистанційно. До 13.10.2021 він працював, а потім звільнився, бо потрібно навчатись. Мати працює у масажному салоні, чи працює батько йому невідомо. До серпня 2021 року мати проживала з вітчимом, він проживав разом з ними. Потім матір пішла від вітчима, а він залишився проживати разом з ним. Відповідачі взагалі не допомагають йому матеріально. Лише після звернення до суду з позовом про стягнення аліментів відповідачі запропонували йому оформити у банку карту для перерахування йому коштів на навчання. Однак, він просить суд визначити розмір аліментів, оскільки сьогодні йому обіцяють матеріальну допомогу, а потім її надавати не будуть. У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала, просила відмовити у їх задоволенні. Пояснила, що раніше вона проживала зі своїм чоловіком ОСОБА_7 та на трьома дітьми: позивачем, старшим сином, якому 21 рік, та молодшим сином, якому 13 років. Після того як чоловік вигнав її з дому вона зі старшим сином пішла проживати за іншою адресою, а позивач та її молодший син залишились проживати з ОСОБА_7 . Вона пропонувала гроші позивачу, але він відмовлявся їх взяти. Ніякої допомоги ані позивач, ані її 13-тирічний син від неї не беруть з подачі чоловіка ОСОБА_2 . Вона не відмовляється допомагати позивачу, просила його відкрити у банку карту, на яку вона та його батько будуть перераховувати кошти на навчання стільки скільки потрібно. Вона не працює в салоні та не робить масаж, лише на своїй сторінці в соціальній мережі «Інстаграм» на безкоштовній основі робить рекламу про надання послуг масажу. Її старший син працює, не навчається. Позивачу вона може надавати допомогу у розмірі 1000,00 грн. Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Відзиву на позов відповідач не надав, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, відповідача ОСОБА_2 , суд встановив наступні обставини справи та відповіді їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є сином ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Відповідно до копії довідки № 3979 від 18.11.2021, ОСОБА_1 навчається на 2 курсі за кошти фізичних осіб, освітнього ступеню бакалавра, за спеціальністю «Середня освіта. Хімія». Денна форма навчання. Факультет природничих наук Державного закладу «Луганський національний університет ім. Тараса Шевченка».

Відповідно до договору про навчання у закладі вищої освіти №05.11.80 від 01.09.2021, укладеного між Державним закладом «Луганський національний університет ім. Тараса Шевченка» та ОСОБА_1 , останнього зараховано на навчання на 2 курс за денною формою здобуття освіти за спеціальністю «014.06. Середня освіта. Хімія», для здобуття ступеня вищої освіти бакалавра, строком до 01.07.2026 року.

З копії договору про надання платної освітньої послуги №05.11.80-ПП від 01.09.2021, укладеного між Державним закладом «Луганський національний університет ім. Тараса Шевченка» та ОСОБА_1 вбачається, що загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить: 38750,00 грн. Вартість платної освітньої послуги за роками навчання становить: 2021 2022 навчальний рік 12500,00 грн., 2022 - 2023 навчальний рік 13125,00 грн., 2023 2024 навчальний рік 13123,00 грн.

З копії трудової книжки ОСОБА_1 вбачається, що в ній, зокрема, містяться записи про трудову діяльність позивача, останній запис - Товариства з обмеженою відповідальністю «Параллель-М ЛТД»: 07.09.2021 прийнятий оператором заправних станцій АЗС №58 м. Сєвєродонецьк; 13.10.2021 звільнений за власним бажанням.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків №28912 від 21.12.2021 щодо ОСОБА_2 , в першому та другому кварталі 2021 року відсутня інформація про доходи, в третьому кварталі було здійснено продаж рухомого майна на суму 35000,00 грн.

Також з матеріалів справи вбачається та не заперечувалось відповідачем ОСОБА_2 , що вона має у власності дві квартири розташовані у м.Рубіжне.

Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 Сімейного кодексу України (далі - СК України), яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного із батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно із ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

В пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття незалежно від форми навчання, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Суд вважає, що потреба повнолітнього ОСОБА_1 у матеріальній допомозі батьків витікає з самого його навчання на денній формі у вищому навчальному закладі, у зв`язку з чим він не в змозі працювати та отримувати доходи. Судом взято до уваги, що позивач навчається за контрактом, стипендію не отримує. Суд також враховує, що у зв`язку із навчанням позивач в будь-якому випадку несе звичайні витрати на їжу, транспорт, одяг, зв`язок тощо. Власного доходу позивач не має, тому потребує матеріальної допомоги. Участь у покритті цих витрат мають брати батьки позивача.

Відповідачами не надано належних доказів наявності у них обставин, що мають істотне значення та можуть свідчити про неможливість надання ними, зокрема, за станом здоров`я, матеріальної допомоги сину, який продовжує навчання.

Посилання відповідача ОСОБА_2 на те, що її дохід за відсутності роботи нерегулярний та мінливий, а вимоги про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі не заявлено, не є тією обставиною, яка впливає на вирішення питання щодо можливості матері, яка є працездатною, але офіційно не працевлаштована, має у власності об`єкти нерухомого майна, надавати матеріальну допомогу на утримання сина у зв`язку із його навчанням саме у частці від заробітку (доходу) відповідача.

За таких обставин суд вважає доведеними як потребу повнолітнього сина у матеріальній допомозі батьків, так і можливість останніх надавати своєму сину таке забезпечення на період навчання.

Враховуючи, що відповідачі у добровільному порядку не надають матеріальної допомоги на утримання свого повнолітнього сина, який продовжує навчання, а син потребує такої допомоги, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, у зв`язку із чим він підлягає задоволенню. При цьому визначення розміру аліментів саме у 1/4 частці від всіх видів доходів кожного з відповідачів щомісячно є справедливим з огляду на встановлені судом обставини справи.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що відповідно до п.п. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Отже, позивач був звільнений від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів.

Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інших положень щодо сплати судового збору відповідачем, в разі задоволення вимог позивача, звільненого від сплати судового збору, чинна редакція ЦПК України не містить.

Приймаючи до уваги вимоги ст.ст. 141, 142 ЦПК України та положення Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути на користь держави судовий збір у сумі 908,00 грн. з кожного відповідача. У відповідності до ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 430 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення аліментів на час навчання задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на час навчання, у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 16 листопада 2021 року і до припинення ОСОБА_1 навчання, але не пізніше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.

Стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на час навчання, у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 16 листопада 2021 року і до припинення ОСОБА_1 навчання, але не пізніше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави у сумі 908,00 (дев`ятсот вісім) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в дохід держави у сумі 908,00 (дев`ятсот вісім) гривень.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Луганського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 . Відповідачі: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 . ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП невідомий, останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 . Рішення у повному обсязі буде складено та підписано 04.02.2022.

Суддя О.Л. Овчаренко