Постанова

Іменем України

03 лютого 2022 року

м. Київ

справа № 803/9/21

провадження № 61-17223ав21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,

за участю секретаря судового засіданняБурлаченко Д. В.,

учасники справи (сторони третейського спору):

позивач у третейському спорі - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», яке змінило назву на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК»,

відповідач у третейському спорі (заявник) - ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні Верховного Суду (проспект Повітрофлотський, 28, м. Київ) апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Браташа Юрія Павловича на додаткову ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 02 листопада 2021 рокуу складі судді Красвітної Т. П. у справі за заявою ОСОБА_1 про скасування рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз» від 24 березня 2015 року у третейській справі № 1641/2015 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст вимог заяви

Постійно діючий третейський суд при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз» рішенням від 24 березня 2015 року у третейській справі № 1641/2015 стягнув з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», яке змінило назву на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - АТ КБ «ПРИВАТБАНК»), заборгованість за кредитним договором від 19 червня 2013 року № SAMDN4269 в сумі 8 331,26 грн та витрати з оплати третейського збору в сумі 250,00 грн.

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до апеляційного суду із заявою про скасування рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз» від 24 березня 2015 року.

Обґрунтовуючи вимоги заяви, ОСОБА_1 посилалася на те, що справа не підвідомча третейському суду, оскільки Умови та правила надання банківських послуг з третейським застереженням, на які посилається банк, не містять підпису позичальника, що свідчить про відсутність третейської угоди. У зв`язку з цим просила заяву задовольнити.

Дніпровський апеляційний суд ухвалою від 10 серпня 2021 року заяву задовольнив. Рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз» від 24 березня 2015 року у третейській справі № 1641/2015 скасував. Стягнув з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454,00 грн.

У серпні 2021 року представник ОСОБА_1 - Браташ Ю. П. звернувся до апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просив стягнути з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 27 000,00 грн та витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи, а саме - поштові витрати на суму 102,50 грн.

Короткий зміст судового рішення апеляційного суду як суду першої інстанції

Дніпровський апеляційний суд додатковою ухвалою від 02 листопада 2021 року стягнув з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1 902,50 грн.

Суд мотивував ухвалу про часткове задоволення вимог заяви тим, що справа про скасування рішення третейського суду з ціною позову 8 331,26 грн не є складною, не потребувала значного обсягу часу для підготовки її до розгляду, адже у цій категорії справ сформована усталена практика; заява, окрім обґрунтування підстав для поновлення строку та звільнення від сплати судового збору, містить обґрунтування на двох сторінках. Суд встановив, що під час розгляду цієї справи представник ОСОБА_1 - Браташ Ю. П. склав заяву про скасування рішення третейського суду на 4 аркушах, заяву на виконання ухвали суду про усунення недоліків вказаної заяви, клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, заяву про надання доказів на підтвердження розміру судових витрат, а також він брав участь у двох судових засіданнях в режимі відеоконференції 08 червня і 10 серпня 2021 року. При цьому представник заявника не надав доказів підготовки ним та подання до постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз» заяви про надання копії рішення від 24 березня 2015 року у справі № 1641/2015 та надання можливості ознайомитись з матеріалами справи (1 година вартістю 2 000,00 грн), підготовки та подання до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська заяви про надання ухвали від 15 липня 2015 року та можливості ознайомлення з матеріалами справи щодо видачі виконавчого листа про примусове виконання рішення постійно діючого третейського суду (1 год вартістю 2 000,00 грн). Матеріали третейської справи № 1641/2015 та цивільної справи Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська № 200/9406-15-ц, які досліджені судом, не містять відповідних заяв, складених представником ОСОБА_1 - Браташ Ю. П. про видачу копій відповідних судових рішень та ознайомлення з матеріалами цих справ. Крім того, згідно зі звітом до договору про надання професійної правничої допомоги від 01 лютого 2021 року ОСОБА_1 були надані послуги з вивчення матеріалів та консультування клієнта, на які загально витрачено 2,5 год вартістю 5 000,00 грн, що є неспівмірним, не відповідає критерію реальності адвокатських послуг та розумності їхнього розміру виходячи із ціни спору - 8 331,26 грн. З огляду на викладене, беручи до уваги незначну складність справи та ціну позову третейської справи, встановивши часткове підтвердження виконаних адвокатом робіт, ураховуючи, що заявлений заявником розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 27 000,00 грн є неспівмірним, не відповідає критерію реальності адвокатських послуг та розумності їхнього розміру, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового стягнення понесених ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1 800,00 грн, а також поштових витрат, пов`язаних з розглядом цієї справи, на суму 102,50 грн, що підтверджується копіями фіскальних чеків.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та її узагальнені аргументи

У листопаді 2021 року представник ОСОБА_1 - адвокат Браташ Ю. П. подав до Верховного Суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просив змінити додаткову ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 02 листопада 2021 року в частині стягнення з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_1 судових витрат з 1 902,50 грн на 27 102,50 грн.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд всупереч вимогам процесуального закону, безпідставно зменшив суму витрат на правову допомогу, оскільки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не подавало клопотання про зменшення витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, як і не було надано жодних заперечень проти таких витрат, що підтверджується матеріалами самої судової справи. Таким чином, суд за відсутності відповідного клопотання АТ КБ «ПРИВАТБАНК» вийшов за межі наданих йому повноважень та з власної ініціативи прийняв рішення щодо зменшення витрат на правову допомогу та почав доводити неспівмірність таких витрат, чим порушив принципи змагальності та диспозитивності.

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» відзив на апеляційну скаргу не подало.

03 лютого 2022 року до Верховного Суду надійшли письмові пояснення АТ КБ «ПРИВАТБАНК» щодо апеляційної скарги.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Браташ Ю. П. подав до Верховного Судуклопотання про розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 та її представника.

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується зворотним повідомлення про вручення поштового відправлення, однак до суду не з`явився.

Згідно з частиною другою статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Фактичні обставини справи

Вирішуючи питання про ухвалення додаткового рішення, апеляційний суд встановив такі обставини.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу заявник надав копію договору про надання професійної правничої допомоги від 01 лютого 2021 року, укладеного між ОСОБА_1 та АО «БІендЕМ Партнерз», копію звіту від 12 серпня 2021 року до цього договору, копію квитанції від 14 серпня 2021 року про сплату ОСОБА_1 на користь АО «БІендЕМ Партнерз» 27 000,00 грн.

Згідно зі звітом від 12 серпня 2021 року до договору про надання професійної правничої допомоги від 01 лютого 2021 року, погодженого ОСОБА_1 та АО «БІендЕМ Партнерз», ОСОБА_1 надано такі послуги професійної правничої допомоги:

вивчення матеріалів та консультування клієнта: 1) щодо вчинення необхідних першочергових дій для відшукування й з`ясування підстав та документів, на підставі яких відкрито виконавчі провадження щодо клієнта зі стягнення коштів на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» - 0,5 год вартістю 1 000,00 грн; 2) щодо наявності підстав та можливості подання заяви про скасування рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз» від 24 березня 2015 року у справі № 1641/2015 для захисту прав та законних інтересів клієнта з урахуванням вивчення отриманих документів - 1 год вартістю 2000,00 грн; 3) щодо отриманих від АТ КБ «ПРИВАТБАНК»заперечень (пояснень) на заяву ОСОБА_1 про скасування рішення постійно діючого третейського суду з урахуванням вивчених матеріалів - 1 год вартістю 2 000,00 грн;

підготовка та подання до постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз» заяви про надання копії рішення від 24 березня 2015 року у справі № 1641/2015 та надання можливості ознайомитись з матеріалами справи - 1 год вартістю 2 000,00 грн.;

підготовка та подання до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська заяви про надання ухвали від 15 липня 2015 року та можливості ознайомлення з матеріалами справи щодо видачі виконавчого листа щодо примусового виконання рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз» від 24 березня 2015 року у справі № 1641/2015 - 1 год вартістю 2 000,00 грн;

підготовка (складання) та подання до суду заяви про скасування рішення постійно діючого третейського суду - 3 год вартістю 6 000,00 грн;

заява про виконання вимог ухвали Дніпровського апеляційного суду від 22 березня 2021 року - 0,5 год вартістю 1 000,00 грн;

підготовка та подання клопотання про проведення судових засідань в режимі відео конференції - 0,5 год вартістю 1 000,00 грн;

підготовка (складання) та подання до Дніпровського апеляційного суду заяви про надання суду доказів понесених судових витрат у справі № 803/9/21 протягом п`яти днів після ухвалення рішення у справі - 1 год вартістю 2 000,00 грн;

підготовка (складання) та подання до Дніпровського апеляційного суду заяви про ухвалення додаткового рішення - 1 год вартістю 2 000,00 грн;

представництво інтересів клієнта у судових засіданнях у справі 08 червня 2021 року та 10 серпня 2021 року - 2 год вартістю 6 000,00 грн.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною другою статті 24, частиною другою статті 351 ЦПК України визначено, що Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних судів, ухвалені ними як судами першої інстанції.

Апеляційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Браташ Ю. П. підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Мотиви і доводи Верховного Суду та застосовані норми права

Відповідно до частин першої, третьої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та наявні у справі матеріали, колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з частиною першою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону ухвала апеляційного суду повною мірою не відповідає.

У статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною другою статті 141 ЦПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Тобто у ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), де Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.

Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Ці висновки узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 9901/350/18 (провадження № 11-1465заі18) та додатковій постанові у вказаній справі від 12 вересня 2019 року, у постановах від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19) та від 26 травня 2020 року у справі № 908/299/18 (провадження № 12-136гс19).

Таким чином, розглядаючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша та третя статті 81 ЦПК України).

Відповідно до статей 1, 26, 27, 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, за яким, зокрема, клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

У статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до апеляційного суду як суду першої інстанції не подавало клопотання про зменшення розміру судових витрат.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частини друга, третя статті 270 ЦПК України).

Розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_1 судових витрат, в тому числі витрат на професійну правничу допомогу.

Однак, зменшуючи розмір витрат на правничу допомогу, апеляційний суд, не врахував, що матеріали справи не містять клопотання АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, що, відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України унеможливлювало вирішення судом з власної ініціативи питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу.

Підстав для самостійного вирішення судом питання про зменшення цих витрат з урахуванням наведених обставин у суду не було, і доводи апеляційної скарги в цій частині заслуговують на увагу.

Водночас колегія суддів погоджується з висновком апеляційного суду в частині того, що представник заявника не надав доказів підготовки ним та подання до постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз» заяви про надання копії рішення від 24 березня 2015 року у справі № 1641/2015 та надання можливості ознайомитись з матеріалами справи (1 год вартістю 2 000,00 грн), підготовки та подання до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська заяви про надання ухвали від 15 липня 2015 року та можливості ознайомлення з матеріалами справи щодо видачі виконавчого листа про примусове виконання рішення постійно діючого третейського суду (1 год вартістю 2 000,00 грн). Матеріали третейської справи № 1641/2015 та цивільної справи Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська № 200/9406-15-ц, які досліджені судом, не містять відповідних заяв, складених представником ОСОБА_1 - Браташ Ю. П. , про видачу копій відповідних судових рішення та ознайомлення з матеріалами цих справ.

Таким чином суд правильно виходив з недоведеності надання таких послуг, а доводи апеляційної скарги зазначених висновків не спростовують.

Розмір стягнених судом витрат, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи, а саме поштових витрат на суму 102,50 грн учасники справи не оспорюють.

Таким чином, загальна сума судових витрат, яка підлягає стягненню на користь заявника, становить 23 102,50 грн (27 000,00 - 4000,00 + 102,50).

Згідно з частиною четвертою статті 376 ЦПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана додаткова ухвала - зміні в частині визначення розміру судових витрат, які підлягають стягненню з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 24, 259, 351, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Браташа Юрія Павловича задовольнити частково.

Додаткову ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 02 листопада 2021 року змінити, зазначивши, що з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати в розмірі 23 102,50 грн.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 03 лютого 2022 року.

Судді: А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

М. Ю. Тітов