Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.12.2021 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області

у складі судді Хомченко Л.І.

секретар Гаврилюк К.К.

розглянув у відкритому судовому засідання у залі суду у м .Бамут цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до , Бахмутська міська об`єднана територіальна громада про встановлення факту проживання однією сім`єю з спадкодавцем ,визнання спадкоємцем четвертої черги.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом посилаючись на те ,що позивачка - ОСОБА_2 та ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) познайомилися в 1976 році в с. Караган Тираспольського району республіки Молдова.

Після сумісного святкування Нового 1977 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 вирішили жити разом у заявниці. Обидва не перебували у шлюбі до зустрічі друг з другом. Вважали себе подружжям.

В той час (1977 рік) позивачка після закінчення навчального закладу, працювала на молочній фермі завідувачем, у неї було виявлено алергію і вона була вимушена звільнитися з ферми, разом із ОСОБА_4 взяли в оренду 1500 га землі для організації фермерського господарства. Тобто, позивачка постійно була зайнята роботою. Наприкінці вісімдесятих років позивачка із ОСОБА_4 приїхали до своїх друзів у Донецьку область, в якій в той час розвивалося сільське господарство, завдяки роботи шахт у Донецькій області, рівень життя в Україні був значно вище ніж в Молдові. І позивачка із ОСОБА_4 вирішили переїхати в Красне село Артемівського району Донецької області, де сільською радою їм було видане як подружжю в АДРЕСА_1. Тобто, з 1988 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4

стали проживати в АДРЕСА_1 однією сім`єю.

Працювали обидва в КСП «Артема», позивачка була місцевим депутатом, вела активний образ життя. Декілька разів ОСОБА_4 пропонував позивачці розписатися, але позивачка все відкладала,, бо роботи було дуже багато, ще й депутатське навантаження. Дітей у позивачки і ОСОБА_4 не було з медичних показань. Весь час сумісного проживання позивачка із ОСОБА_4 жили «душа в душу», ніколи не сварилися.

В 1994 році позивачці і ОСОБА_4 було передано шляхом безоплатної приватизації право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

18 липня 1996 року ОСОБА_4 було видано земельний пай розміром 3,92 га як члену КСП «АРТЕМА» в с. Артемівське Артемівського району Донецької області.

В результаті несподіваної тяжкої хвороби ОСОБА_4 , він ІНФОРМАЦІЯ_2 помер.

Позивачка дуже сумувала після смерті ОСОБА_4 , адже разом вони прожили більше 20 років і 14 липня 2004 року позивачка вирішила змінити своє прізвище. Відповідно до свідоцтва про переміну прізвища, імені, по батькові громадянка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перемінила своє прізвище на ОСОБА_2.

20 років сумісного проживання позивачки із ОСОБА_4 однією сім`єю є достатнім для того, щоб стверджувати, що між чоловіком та жінкою склалися усталені відносини, які притаманні подружжю.

До теперішнього часу позивачка проживає одна в АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на 1/2 частку нерухомого майна - будинок АДРЕСА_1 та земельний пай в КСП «АРТЕМА».

Враховуючи, що ОСОБА_2 не була одружена з ОСОБА_4 , у них не було дітей, інших спадкоємців, єдиним спадкоємцем майна ОСОБА_4 є позивачка - ОСОБА_2 .

Відповідно до довідки № 1390 від 10.08.2021 року на день смерті ОСОБА_4 з ним була зареєстрована за однією адресою ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.2 п.5 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ст.1264 ЦК у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які прожили зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно ст. З СК сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Виходячи з аналізу вказаної норми СК , сім`єю є соціальна група, яка складається з людей, які зазвичай перебувають у шлюбі, їхніх дітей (власних або прийомних) та інших осіб, поєднаних родинними зв`язками з подружжям, кровних родичів, і здійснюють свою життєдіяльність на основі спільного економічного, побутового, морально-психологічного укладу, взаємної відповідальності тощо.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 21 постанови від 30.05.2008р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати що до спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Також в цій постанові Пленуму ВСУ роз`яснено, що проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі статті 1261 ЦК. Тобто позивачка - спадкоємець четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_4 .

В судовому засіданні просимо допитати свідків, які були очевидцями обставин повсякденного життя позивачки і ОСОБА_4 , беззаперечно можуть підтвердити постійну участь позивача у веденні спільного господарства з померлим та фактичне постійне її проживання з померлим. Отже регулярний характер дій позивача з приводу забезпечення повсякденного побуту померлого свідчить про наявність у цих осіб спільного побуту, наявність взаємних прав та обов`язків та фактичне спільне проживання

Отже позивачем належним чином доведено ту обставину, що характер взаємовідносин між нею та померлим ОСОБА_4 , спосіб організації життєдіяльності свідчать, що позивач і ОСОБА_4 проживали однією сім`єю протягом періоду часу не менше п`яти років до моменту смерті останнього.

В контексті спірних правовідносин та обставин даної справи визначальне значення мають обставини організації життєдіяльності ОСОБА_4 та позивача, які відповідають умовам спільного проживання однією сім`єю як подружжя, та тривалість таких стосунків, що є достатньою правовою підставою для віднесення позивача до категорії спадкоємців четвертої черги.

Отже, факт проживання позивача з померлим ОСОБА_4 протягом п`яти років до часу відкриття спадщини після смерті останнього є доведеним, а відтак позивач має право спадкування за законом, як спадкоємець четвертої черги.

Стосовно вимог щодо порядку реалізації позивачем права на спадкування як спадкоємця четвертої черги, просимо суд врахувати наступне.

Згідно ч.З ст.1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

По викладеним обставинам справи встановлено, що протягом не менше п`яти років до моменту смерті ОСОБА_4 , позивач проживала однією сім`єю з померлим. Будь-яких заяв про відмову від прийняття спадщини позивач не заявляла, а відтак вважається такою, що прийняла спадщину і має право на спадкування як спадкоємець четвертої черги.

Будь-яких інших осіб, які мають право на спадкування після смерті ОСОБА_4 та подали заяви про прийняття спадщини не має.

Згідно ч.2 ст.1259 ЦК фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до п. 1 ст. б та ст. 13 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Кожен, чиї права і свободи, викладені в цій конвенції, порушуються, має право на ефективний засіб правового захисту у відповідному національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Поведінка позивача та її ставлення до померлого ОСОБА_4 свідчить про належне дотримання засад людського цивілізованого життя, нормального спілкування, гармонійної і гуманної життєдіяльності близьких людей, і фактично свідчить про виконання позивачем обов`язків, які мають виконуватись дружиною спадкодавця, які входять до першої черги спадкоємців. За таких обставин вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання спадкоємцем четвертої черги є правомірними та обґрунтованими, а їх задоволення відповідає засадам справедливості, добросовісності та розумності.

Враховуючи, «що з даної заяви вбачається спір про право (визнання позивачки спадкоємцем четвертої черги на спадкування за законом спадщини, яка відкрилася внаслідок смерті ОСОБА_4 ) позивачка звертається до суду в позовному провадженні.

Просила встановити факт проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , із спадкодавцем ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме з січня 1977 року по день смерті спадкодавця - ІНФОРМАЦІЯ_2 . Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадкоємцем четвертої черги на спадкування за законом спадщини, яка відкрилася внаслідок смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Представник позивача до судового засідання не з`явився ,про час та дату розгляду справи його було повідомлено належним чином ,надала заяву про розгляд справи у її відсутність.

Представник відповідача до судового засідання не зявився ,про час та дату розгляду справи його повідомлено належним чином .

Свідок ОСОБА_10 пояснила ,що позивач проживала однією сім`єю зі спадкодавцем ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без реєстрації шлюбу у період з січня 1977 року по день смерті спадкодавця - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заслухав пояснення свідка і дослідив матеріали справи суд встановив наступні обставини .

Як вбачається з заяви позивачка - ОСОБА_2 та ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) познайомилися в 1976 році в с. Караган Тираспольського району республіки Молдова.

Після сумісного святкування Нового 1977 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 вирішили жити разом у заявниці. Обидва не перебували у шлюбі до зустрічі друг з другом. Вважали себе подружжям.

В той час (1977 рік) позивачка після закінчення навчального закладу, працювала на молочній фермі завідувачем, у неї було виявлено алергію і вона була вимушена звільнитися з ферми, разом із ОСОБА_4 взяли в оренду 1500 га землі для організації фермерського господарства. Тобто, позивачка постійно була зайнята роботою. Наприкінці вісімдесятих років позивачка із ОСОБА_4 приїхали до своїх друзів у Донецьку область, в якій в той час розвивалося сільське господарство, завдяки роботи шахт у Донецькій області, рівень життя в Україні був значно вище ніж в Молдові. І позивачка із ОСОБА_4 вирішили переїхати в Красне село Артемівського району Донецької області, де сільською радою їм було видане як подружжю в АДРЕСА_1. Тобто, з 1988 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 стали проживати в АДРЕСА_1 однією сім`єю.

Працювали обидва в КСП «Артема», позивачка була місцевим депутатом, вела активний образ життя. Декілька разів ОСОБА_4 пропонував позивачці розписатися, але позивачка все відкладала,, бо роботи було дуже багато, ще й депутатське навантаження. Дітей у позивачки і ОСОБА_4 не було з медичних показань. Весь час сумісного проживання позивачка із ОСОБА_4 жили «душа в душу», ніколи не сварилися.

В 1994 році позивачці і ОСОБА_4 було передано шляхом безоплатної приватизації право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

18 липня 1996 року ОСОБА_4 було видано

земельний пай розміром 3,92 га як члену КСП «АРТЕМА» в с. Артемівське Артемівського району Донецької області.

В результаті несподіваної тяжкої хвороби ОСОБА_4 , він ІНФОРМАЦІЯ_2 помер.

Позивачка дуже сумувала після смерті ОСОБА_4 , адже разом вони прожили більше 20 років і 14 липня 2004 року позивачка вирішила змінити своє прізвище. Відповідно до свідоцтва про переміну прізвища, імені, по батькові громадянка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перемінила своє прізвище на ОСОБА_2.

20 років сумісного проживання позивачки із ОСОБА_4 однією сім`єю є достатнім для того, щоб стверджувати, що між чоловіком та жінкою склалися усталені відносини, які притаманні подружжю.

До теперішнього часу позивачка проживає одна в АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на 1/2 частку нерухомого майна - будинок АДРЕСА_1 та земельний пай в КСП «АРТЕМА».

Враховуючи, що ОСОБА_2 не була одружена з ОСОБА_4 , у них не було дітей, інших спадкоємців, єдиним спадкоємцем майна ОСОБА_4 є позивачка - ОСОБА_2 .

Відповідно до довідки № 1390 від 10.08.2021 року на день смерті ОСОБА_4 з ним була зареєстрована за однією адресою ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.2 п.5 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ст.1264 ЦК у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які прожили зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно ст. З СК сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Виходячи з аналізу вказаної норми СК , сім`єю є соціальна група, яка складається з людей, які зазвичай перебувають у шлюбі, їхніх дітей (власних або прийомних) та інших осіб, поєднаних родинними зв`язками з подружжям, кровних родичів, і здійснюють свою життєдіяльність на основі спільного економічного, побутового, морально-психологічного укладу, взаємної відповідальності тощо.

Факт проживання позивача з померлим ОСОБА_4 протягом п`яти років до часу відкриття спадщини після смерті останнього є доведеним, підтверджується показаннями свідків письмовими доказами , а відтак позивач має право спадкування за законом , як спадкоємець четвертої черги.

Згідно ч.З ст.1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

По викладеним обставинам справи встановлено, що протягом не менше п`яти років до моменту смерті ОСОБА_4 , позивач проживала однією сім`єю з померлим. Будь-яких заяв про відмову від прийняття спадщини позивач не заявляла, а відтак вважається такою, що прийняла спадщину і має право на спадкування як спадкоємець четвертої черги.

Будь-яких інших осіб, які мають право на спадкування після смерті ОСОБА_4 та подали заяви про прийняття спадщини не має.

Згідно ч.2 ст.1259 ЦК фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За таки обставин суд вважає , що позовні вимоги підлягають задоволенню так як вони знайшли своє підтвердження доказами у судовому засіданні ,обґрунтовані вимогами діючого законодавства тому слід встановити факт проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , із спадкодавцем ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме з січня 1977 року по день смерті спадкодавця - ІНФОРМАЦІЯ_2 . Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадкоємцем четвертої черги на спадкування за законом спадщини, яка відкрилася внаслідок смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Керуючись ст. 263-265 ЦПК України ,-

ВИРІШИВ :

Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зі спадкодавцем ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без реєстрації шлюбу у період з січня 1977 року по день смерті спадкодавця - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадкоємцем четвертої черги на спадкування за законом спадщини, яка відкрилася внаслідок смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення .

У повному обсязі рішення виготовлено 23.12.2022 року.

Суддя Л.І. Хомченко