Справа № 344/3764/21
Провадження № 22-з/4808/16/22
Головуючий у 1 інстанції Атаманюк Б.М.
Суддя-доповідач Девляшевський В.А.
03 лютого 2022 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд у складі:
головуючого (суддя-доповідач) Девляшевського В.А.,
суддів: Пнівчук О.В., Томин О.О.,
секретаря Пацаган В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Міськів Оксани Тарасівни про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди за неналежне надання медичних послуг,
Рішенням Івано-Франківського міського суду від 05 жовтня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди за неналежне надання медичних послуг відмовлено.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 11 січня 2022 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Міськів О.Т. задоволено частково. Рішення Івано-Франківського міського суду від 05 жовтня 2021 року скасовано та ухвалено нове. Позовну заяву ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди за неналежне надання медичних послуг задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 64 730,00 грн матеріальної та 10 000,00 грн моральної шкоди, а всього - 74 730,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 747,36 грн у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції, та 1121,04 грн - у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, а всього 1 868,40 грн.

17 січня 2022 року представник ОСОБА_1 - адвокат Міськів О.Т. подала заяву про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, понесених позивачем на правову допомогу.

На підтвердження зазначених витрат адвокатом надано копії договору №б/н про надання правової (правничої) допомоги від 10 листопада 2020 року, укладеного між Адвокатським бюро «Міськів і партнери» в особі керуючого Міськів О.Т. та Колодницькою В.А., додатку до договору №б/н від 10 листопада 2020 року, свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №929, видане Міськів О.Т. 09 серпня 2012 року, ордеру про надання правничої допомоги від 10 листопада 2020 року, меморіальних ордерів від 22 квітня, 20 липня, 09 листопада, 25 листопада, 20 грудня 2021 року, а також акт здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг). З огляду на це просила стягнути з ОСОБА_2 на користь своєї довірительки 14 000,00 грн витрат за надання професійної правничої допомоги.

Оскільки заява про ухвалення додаткового рішення не містить клопотання про розгляд питання в судовому засіданні, необхідність розгляду заяви з викликом учасників справи відсутня. Разом з тим копію заяви було вручену представнику відповідача адвокату Яковишину В.Ю. та роз`яснено йому право подати до суду апеляційної інстанції свої міркування або заперечення стосовно стягнення на користь позивачки судових витрат.

26 січня 2021 року адвокат Яковишин В.Ю. подав клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи суд приходить висновку, що заява підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Як передбачено статтею 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно із частиною 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до частини першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обгрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Оскільки при ухваленні апеляційним судом постанови від 11 січня 2022 року в даній справі не було вирішено питання про судові витрати, подана представником позивача заява про відшкодування витрат на правничу допомогу підлягає до часткового задоволення.

У даній справі винагорода адвоката за послуги згідно з договором про надання правової ( правничої ) допомоги №б/н від 10 листопада 2020 року визначена сторонами у твердій (фіксованій) сумі, яка за весь час дії договору не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.

На підтвердження факту отримання позивачем послуг адвоката та понесення ним витрат в суді першої та апеляційної інстанцій, окрім договору про надання професійної правничої допомоги, надано акт здачі-прийняття виконаних робіт із зазначенням переліку наданих послуг, копії квитанцій про оплату послуг за вказаним договором на загальну суму 14 000 грн.

Щодо відсутності детального опису здійснених адвокатом витрат часу по кожному із видів робіт, необхідних для надання правничої допомоги, на виконання положень частини четвертої статті 137 ЦПК України, суд звертає увагу на зміст цієї норми, яка запроваджена «для визначення розміру витрат», тоді як в межах цієї справи сума гонорару адвоката встановлена сторонами договору у фіксованому розмірі, який не залежить від обсягу послуг та витраченого представником позивача часу, а отже, розмір витрат є визначеним. При зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту.

Зазначене відповідає правовому висновку Верховного Суду, викладеному в постанові від 28 грудня 2020 року у справі № 640/18402/19 та підтриманого у постанові від 08 грудня 2021 року у справі № 444/2445/19.

Разом з тим судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша та пункт 3 частини другої статті 141 ЦПК України).

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Позивач заявив позовні вимоги на загальну суму 633 360,00 грн. Суд задовольнив ці вимоги у сумі 74 730,00 грн, тобто 11,80 % від заявлених. З огляду на вказане слід покласти на відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог 1652,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Вказане узгоджується з висновком, зробленим Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 25 травня 2021 року у справі № 149/1499/18.

Отже, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Міськів О.Т. про розподіл судових витрат шляхом стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1652, 00 грн.

Керуючись статтями 137, 141, 270, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Міськів Оксани Тарасівни задовольнити частково.

Ухвалити додаткове судове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) 1 652,00 грн (одну тисячу шістсот п`ятдесят дві гривні) на відшкодування витрат на правничу допомогу.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий В.А. Девляшевський

Судді: О.В. Пнівчук О.О. Томин