КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2022 року місто Київ.

Справа 759/8570/21

Апеляційне провадження № 22-ц/824/2032/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Желепи О.В.,

суддів: Кравець В.А., Мазурик О.Ф.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 26 липня 2021 року (постановлену в складі судді Горбенко Н.О., інформація щодо дати складання повного тексту відсутня) про повернення позову

в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Діко» про стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В

У квітні 2021 року позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просив стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Діко» на користь ОСОБА_1 основний борг за договором купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «Світ Гольфу» від 21.06.2010 року в сумі 10 414 110 грн. 00 коп.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 26 липня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Діко» про стягнення коштів - визнано неподаною і повернуто позивачу.

Не погодившись з такою ухвало суду, 30 жовтня 2021 року ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Оскільки оскаржувана ухвала є необґрунтованою та незаконною з огляду на те що, висновки суду не відповідають обставинам справи; порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права.

Вказує на те, що місцевий суд прийшов хибного висновку про не усунення позивачем недоліків позовної заяви, оскільки у своєму клопотанні про звільнення від сплати судового збору, що було зареєстровано судом за вхідним №45264 від 06.07.2021 р. та міститься в справі, позивач заявив суду, що є тимчасово непрацюючим, доходів у 2020 році не мав, на підтвердження чого надав довідку Пенсійного фонду України від 02.03.2021 року (форма ОК-7) та копію своєї трудової книжки. Тому суд мав всі підстави для застосування положення п. 1 ч.ч. 1, 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», тобто звільнення від сплати судового збору.

В порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 - 40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. Ухвала про повернення позову є у вказаному переліку. А відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Тому розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що у квітні 2021 року позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просив стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Діко» на користь ОСОБА_1 основний борг за договором купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «Світ Гольфу» від 21.06.2010 року в сумі 10 414 110 грн. 00 коп.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 29 квітня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Діко» про стягнення коштів - залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання ухвали. Оскільки, позов не відповідав вимогам ст. ст. 175 ЦПК України, позивачем не сплачено судовий збір у розмірі 11 350,00 грн.

06 липня 2021 року на виконання вимог ухвалу суду від 29 квітня 2021 року позивач надав до суду клопотання про звільнення від сплати судового збору, надавши копію трудової книжки та довідки Пенсійного фонду України про відомості застрахованої особи з реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за період з 2011 року по 2018 рік, в якому просив суд звільнити від сплати судового збору на підставі п.1 ч.ч.1,2 ст.8 Закону України «Про судовий збір», оскільки за 2020р. не отримував доходу.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 26 липня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Діко» про стягнення коштів - визнано неподаною і повернуто позивачу.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з недоведеності майнового стану позивача, так як надано відомості за період з 2011 року до 2018 року включно, в той час коли з позовом позивач звернувся у 2021 року. Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази того, що позивач у попередньому періоді - у 2020 році не отримував дохід.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем копії ухвали.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач надав до суду клопотання про звільнення від сплати судового збору, надавши копію трудової книжки та довідки Пенсійного фонду України про відомості застрахованої особи з реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за період з 2011 року по 2018 рік, в якому просив суд звільнити від сплати судового збору на підставі п.1 ч.ч.1,2 ст.8 Закону України «Про судовий збір», оскільки за 2020р. не отримував доходу.

Так, у своєму клопотанні про звільнення від сплати судового збору, що було зареєстровано судом за вхідним №45264 від 06.07.2021 р. та міститься в справі, позивач вказав, що є тимчасово непрацюючим, доходів у 2020 році не мав, на підтвердження чого надав довідку Пенсійного фонду України від 02.03.2021 року (форма ОК-7) та копію своєї трудової книжки.

Згідно Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 18.06.2014 р. № 10-1 (далі - Положення), форма ОК-7 «Індивідуальні відомості про застраховану особу» - це сформовані індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб. Довідка за формою ОК-7 формується за період з 2011 року і містить відомості про фактичні суми заробітної плати, з якої сплачується єдиний соціальний внесок та страховий стаж.

Відповідно пункту 4 розділу V Положення інформація з Реєстру застрахованих осіб містить актуальні на дату та час її формування відомості, що обробляються в Реєстрі, або відомості про відсутність інформації за визначеними параметрами пошуку.

Пунктом 6 розділу V Положення визначено, що у разі відсутності в Реєстрі застрахованих осіб інформації про застраховану особу за визначеними параметрами формується та надається довідка про відсутність індивідуальних відомостей про особу за формою згідно з додатком 15 до цього Положення.

Згідно правового висновку Верховного Суду в ухвалі від 25 квітня 2019 року у справі №761/37888/15-ц (провадження №61-4413ск19, ЄДРСР: 81438231) довідки від Пенсійного фонду України є належними доказами, що підтверджують скрутний майновий стан та звільняють заявника від сплати судового збору.

Також Верховний Суд в ухвалі від 02 серпня 2019 року у справі №761/12145/17 (провадження № 61-11495ск19, ЄДРСР: 83508324) вказав, що відсутність доходу за минулий рік є підставою для звільнення від сплати судового збору.

Відповідно п. 1 ч.ч. 1, 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, зменшити його розмір або звільнити від сплати взагалі за таких умов, зокрема, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Згідно частин 1, 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до сплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково.

Проте суд першої інстанції усупереч наведених положень не взяв до уваги дату (02.03.2021) видачі довідки з Пенсійного фонду України та не врахував положень пунктів 4, 6 розділу V Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, згідно яких у разі відсутності у реєстрі інформації про доходи застрахованої особи формується та надається довідка із відсутністю відомостей за цей період. Відтак суд дійшов помилкового висновку, що зазначена довідка не є належним доказом на підтвердження відсутності у позивача доходу за 2020 рік, оскільки відсутність у довідці відомостей про доходи за 2020 рік свідчить про відсутність доходів за цей період.

До того ж, наведений висновок суду суперечить вищенаведеним висновкам Верховного Суду викладеним у постановах від 25 квітня 2019 року по справі №761/37888/15-ц та від 02 серпня 2019 року по справі №761/12145/17, оскільки, як зазначалося вище, довідка від Пенсійного фонду України є належним доказом, що підтверджує відсутність доходу за минулий рік.

Окрім того, подаючи клопотання про звільнення від сплати судового збору, позивач вправі очікувати задоволення судом такого клопотання, що очевидно надає йому підстави не сплачувати судовий збір, до отримання ухвали про відмову в задоволенні такого клопотання.

Одночасна відмова у задоволені клопотання про звільнення від сплати судового збору та визнання неподаною позовної заяви, чи іншого процесуального звернення, є невиправданим, оскільки у разі відмови у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд може продовжити строк заявнику для сплати судового збору. Реалізацією особою процесуального права на подання клопотання про звільнення від сплати судового збору не може оцінюватись судом як невиконання вимог ухвали суду про сплату судового збору та мати наслідком повернення позовної заяви, оскільки це за процедурою порушує право на справедливий суд, гарантоване статтею 6 Конвенції.

Наведений висновок узгоджується з висновком Верховного Суду у постанові від 01 квітня 2020 року у справі № 503/1904/16-ц (провадження № 61-16898св18, ЄДРСР: 88692200), а тому суд першої інстанції, розглядаючи клопотання про звільнення від сплати судового збору та відмовляючи у його задоволенні повинен був діяти відповідно до вимог статті 121 ЦПК України: продовжити строк на усунення недоліків, а не одразу повертати позовну заяву.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що районний суд безпідставно повернув позовну заяву.

Доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 6 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду першої інстанції, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З огляду на вищевикладені обставини справи ухвала Святошинського районного суду міста Києва від 26 липня 2021 року про повернення позовної заяви підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 381- 384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 26 липня 2021 року про повернення позовної заяви- скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 02 лютого 2022 року.

Головуючий О.В. Желепа

Судді: В.А. Кравець

О.Ф. Мазурик