РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2022 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

судді Борєйко О.М.

за участю секретаря судового засідання Чорнуцької І.Ю.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Драченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Азот» до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Азот» звернулось до Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15 серпня 2018 року у справі № 711/3944/18 позовні вимоги ОСОБА_2 до ПрАТ «Азот» задоволено, стягнуто з ПАТ «АЗОТ» на користь ОСОБА_2 заборгованість по заробітній платі у розмірі 12097 гривень 34 копійки та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 97858 гривень 02 копійки з відрахуванням при виплаті всіх обов`язкових платежів та податків, передбачених законодавством України, та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000 гривень, а всього 110955 гривень 36 копійок.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Вельган О.В. від 08 жовтня 2018 року відкрито виконавче провадження ВП №57376616 про стягнення з ПАТ «АЗОТ» на користь ОСОБА_2 заборгованості по заробітній платі в сумі 110955 гривень 36 копійок.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Вельган О.В. виконавче провадження №57376616 закінчено у зв`язку з повним фактичним виконанням.

В ході виконавчого провадження відповідачем отримано середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі більшому, ніж встановлено чинним законодавством України та визначеному рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15 серпня 2018 року у справі № 711/3944/18, в зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість в сумі 19082 гривні 31 копійка.

05 червня 2020 року ПАТ «Азот» звернулось до відповідача з вимогою погашення заборгованості, яку останнім залишено без відповіді.

Враховуючи викладене, позивач звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 24 вересня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

Представник позивача адвокат Савенко Ю.Н. в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала з наведених в позовній заяві підстав.

Представник відповідача адвокат Драченко В.В. в судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнав.

Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України, просив стягнути з відповідача 50% судового збору в сумі 1135 гривень; звернувся до суду з заявою про розстрочення виконання рішення суду.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, об`єктивно, безпосередньо в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши всі обставини справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом..

Відповідно до ч.1 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору

рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15 серпня 2018 року у справі № 711/3944/18 позовні вимоги ОСОБА_2 до ПрАТ «Азот» задоволено, стягнуто з ПАТ «АЗОТ» на користь ОСОБА_2 заборгованість по заробітній платі у розмірі 12097 гривень 34 копійки та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 97858 гривень 02 копійки з відрахуванням при виплаті всіх обов`язкових платежів та податків, передбачених законодавством України, та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000 гривень, а всього 110955 гривень 36 копійок.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Вельган О.В. від 08 жовтня 2018 року відкрито виконавче провадження ВП №57376616 про стягнення з ПАТ «АЗОТ» на користь ОСОБА_2 заборгованості по заробітній платі в сумі 110955 гривень 36 копійок.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Вельган О.В. виконавче провадження №57376616 закінчено у зв`язку з повним фактичним виконанням.

В ході виконавчого провадження відповідачем отримано середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі більшому, ніж встановлено чинним законодавством України та визначеному рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15 серпня 2018 року у справі № 711/3944/18, в зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість в сумі 19082 гривні 31 копійка.

05 червня 2020 року ПАТ «Азот» звернулось до відповідача з вимогою погашення заборгованості, яку останнім залишено без відповіді.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно правового висновку Верховного Суду в постанові від 30 січня 2019 року у справі № 401/1813/16-ц, «суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, обчислюються без віднімання сум податків та зборів. Податки і збори із суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні судового рішення та, відповідно, відрахуванню при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні зменшується на суму податків і зборів.

Крім того, відрахування податків і обов`язкових платежів із середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не погіршує становище працівника, оскільки за цей період, в разі перебування на посаді, працівник отримав би заробітну плату, з якої також відраховувалися б податки і збори.

Відповідно до підпункту 14.1.54 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді: а) процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України; б) доходів від надання резидентам або нерезидентам в оренду (користування) майна, розташованого в Україні, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих в Україні портів; в) доходів від продажу рухомого та нерухомого майна, доходів від відчуження корпоративних прав, цінних паперів, у тому числі акцій українських емітентів; г) доходів, отриманих у вигляді внесків та премій на страхування і перестрахування ризиків на території України; ґ) доходів страховиків - резидентів від страхування ризиків страхувальників - резидентів за межами України; д) інших доходів від діяльності, у тому числі пов`язаних з повною або частковою переуступкою прав та обов`язків за угодами про розподіл продукції на митній території України або на територіях, що перебувають під контролем контролюючих органів (у зонах митного контролю, на спеціалізованих ліцензійних митних складах тощо); е) спадщини, подарунків, виграшів, призів; є) заробітної плати, інших виплат та винагород, виплачених відповідно до умов трудового та цивільно-правового договору; ж) доходів від зайняття підприємницькою та незалежною професійною діяльністю».

Відповідно до пп. 14.1.48 Податкового кодексу України, заробітна плата - це основна та додаткова заробітна плата, інші заохочувальні й компенсаційні виплати, які виплачуються (надаються) платнику податку у зв`язку з відносинами трудового найму згідно із законом.

Згідно підпункту 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 ПК України, податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 ПК України.

Відповідно до п. 167.1 ст. 167 Податкового кодексу України, ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.

Законом України від 28 грудня 2014 року № 71-VIII ,,Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи, який набрав чинності з 01 січня 2015 року, внесено зміни до Податкового кодексу України, зокрема в частині оподаткування військовим збором.

Згідно п. 161 підрозділу 10 Розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, оподаткування військовим збором подовжено до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України.

Відповідно до підпункту 1.4 пункту 161 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, нарахування, утримання та сплата (перерахування) військового збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 Податкового кодексу України, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту (1,5 відсотка від об`єкта оподаткування).

Зокрема, підпунктом 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України передбачено, що податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника, зобов`язаний утримувати збір із суми такого доходу за його рахунок.

Підпунктом 1.5 пункту 161 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України передбачено, що відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету згідно зі статті 171 ПКУ з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника; з інших доходів є податковий агент для оподатковуваних доходів з джерела їх походження в Україні; платник для іноземних доходів та доходів, джерело виплати яких належить особам, звільненим від обов`язків нарахування, утримання або сплати (перерахування) збору до бюджету.

Відповідно до підпункту 1.6. пункту 161 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, платники збору зобов`язані забезпечувати виконання податкових зобов`язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 ПКУ.

Згідно ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду в постанові від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17, «предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події».

рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15 серпня 2018 року у справі № 711/3944/18 позовні вимоги ОСОБА_2 до ПрАТ «Азот» задоволено, стягнуто з ПАТ «АЗОТ» на користь ОСОБА_2 заборгованість по заробітній платі у розмірі 12097 гривень 34 копійки та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 97858 гривень 02 копійки з відрахуванням при виплаті всіх обов`язкових платежів та податків, передбачених законодавством України, та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000 гривень, а всього 110955 гривень 36 копійок.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Вельган О.В. від 08 жовтня 2018 року відкрито виконавче провадження ВП №57376616 про стягнення з ПАТ «АЗОТ» на користь ОСОБА_2 заборгованості по заробітній платі в сумі 110955 гривень 36 копійок.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Вельган О.В. виконавче провадження №57376616 закінчено у зв`язку з повним фактичним виконанням.

В ході виконавчого провадження відповідачем отримано середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі більшому, ніж встановлено чинним законодавством України та визначеному рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15 серпня 2018 року у справі № 711/3944/18, в зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість в сумі 19082 гривні 31 копійка.

Відповідачем заявлені позовні вимоги визнані повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Відповідно до ч. 1 ст. 435 Цивільного процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання Частина третя цієї ж статті передбачає, що підставою для відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» № 14 від 26.12.2003, при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочення або розстрочку виконання рішення, суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Представник відповідача адвокат Драченко В.В. звернувся до суду з заявою про розстрочення виконання рішення суду в зв`язку з скрутним матеріальним становищем відповідача та наявністю зобов`язань зі сплати аліментів.

При цьому в матеріалах справи міститься договір про надання правової допомоги № 104-11 від 29 листопада 2021 року, умовами якого передбачено оплату відповідачем послуг адвоката.

До заяви представником відповідача надано копії податкових декларацій про майновий стан і доходи відповідача за 2019-2020 роки, згідно яких відповідачем одержано дохід в 2019 році в розмірі 207644 гривні 67 копійок; в 2020 році в розмірі 304 274 гривні 21 копійку.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 06 серпня 2014 року у справі № 712/10358/14-ц стягнуто з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно наданих представником відповідача письмових пояснень, відповідачем сплачуються щомісячно аліменти в розмірі 2650 гривень, що підтверджується копіями платіжних документів, доданих до заяви про розстрочення виконання рішення суду. Доказів наявності заборгованості зі сплати аліментів матеріали справи не містять і учасниками справи суду не надано.

Враховуючи викладене, заробіток відповідача становить (2650 гривень х 4) 10 600 гривень на місяць та, відповідно, 127200 гривень на рік.

Крім того, відповідачем в ході виконавчого провадження в 2018 році повністю отримані грошові кошти в сумі 110955 гривень 36 копійок.

Враховуючи викладене, відповідачем не доведено належними достатніми достовірними доказами наявність передбачених законом підстав для розстрочення виконання рішення суду.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторонни пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до платіжного доручення № 136437 від 30 липня 2021 року позивачем при зверненні до Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою сплачено судовий збір в сумі 2270 гривень 00 копійок.

Враховуючи, що відповідач до початку розгляду справи по суті завлені позовні вимоги визнав, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору, а саме: 1135 (одна тисяча сто тридцять п`ять) гривень.

На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст. 15, 16, 1212 ЦК України, згідно п. пп 1.5 та пп 1.6 п. 161 підрозділу 10 розділу ХХ, пп. 14.1.48 та пп 14.1.54 п. 14.1 ст. 14, пп 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України та керуючись ст.ст. 13, 43, 49, 76 - 83, 89, 95, 141, 142, 223, 247, 263, 267, 352, 354, 435 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Азот» до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь Приватного акціонерного товариства «Азот», адреса: м. Черкаси, вул. Героїв Холодного Яру, б.72, ідентифікаційний номер юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 00203826, грошові кошти в сумі 19082 (дев`ятнадцять тисяч вісімдесят дві) гривні 31 (тридцять одна) копійка.

Повернути Приватному акціонерному товариству «Азот», адреса: м. Черкаси, вул. Героїв Холодного Яру, б.72, ідентифікаційний номер юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 00203826, з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого 30 липня 2021 року за платіжним дорученням № 136437 в сумі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень, тобто в розмірі 1135 (одна тисяча сто тридцять п`ять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь Приватного акціонерного товариства «Азот», адреса: м. Черкаси, вул. Героїв Холодного Яру, б.72, ідентифікаційний номер юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 00203826, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1135 (одна тисяча сто тридцять п`ять) гривень.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 04 лютого 2022 року.

Сторони у справі:

Позивач - Приватне акціонерне товариство «Азот», адреса: 18028, м. Черкаси, вул. Героїв Холодного Яру, б.72, ідентифікаційний номер юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 00203826;

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Суддя О.М. Борєйко