Справа № 455/118/19
Провадження № 2/455/246/2022
РІШЕННЯ

Іменем України

02 лютого 2022 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Пошивака Ю.П.,

секретар судового засідання - Сенета Г.Н.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду - залі судових засідань, цивільну справу №455/118/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про втрату права користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

28.01.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про втрату права користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що 23.07.1997 року у виконкомі Слохинівської сільської ради він зареєстрував шлюб із ОСОБА_4 , яка змінила своє дівоче прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 ». Від спільного проживання у них є двоє дітей: син - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

12.11.2004 року, на підставі договору дарування він став власником житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 . 30.12.2004 року відповідачі були зареєстровані в його житловому будинку. Проте, життя з ОСОБА_7 не склалося і в червні 2009 року дружина забрала їхніх спільних дітей і перейшла жити до своєї мами, ОСОБА_8 . 07.05.2007 року шлюб між ним та ОСОБА_7 розірвано.

В даний час відповідачі не проживають з ним більше шести місяців і не ведуть спільне господарство. На його неодноразові звернення відповідачі відмовляються добровільно виселитися із житлового будинку, тому він змушений звернутися до суду, так як питання про втрату права користування жилим приміщенням відповідачами потрібне для оформлення субсидії на житловий будинок.

Просить визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та стягнути з них судові витрати.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.02.2019 року справу передано для розгляду судді ОСОБА_9 .

Ухвалою судді від 08.04.2019 року справу прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено підготовче засідання на 11 годину 00 хвилин 27.12.2019 року, однак із-за неявки відповідачів підготовче засідання відкладено на 09 годину 10 хвилин 05.05.2020 року.

Ухвалою суду від 05.05.2020 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до розгляду на 09 годину 15 хвилин 20.11.2020 року.

Наказом від 10.07.2020 року суддю ОСОБА_9 відраховано зі штату Старосамбірського районного суду Львівської області у зв`язку з її смертю ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З огляду на вказані обставини, на підставі розпорядження керівника апарату суду Волошина І.С. № 573/07/2020 від 20.07.2020 року по даній справі був призначений повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями. Призначення не відбулося, оскільки не вистачало потрібної кількості суддів для розподілу справи.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.08.2020 року справу передано для розгляду судді Пошиваку Ю.П.

Ухвалою суду від 07.10.2020 року справу прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання на 14 годину 00 хвилин 08.12.2020 року, яке було відкладено на 12 годину 30 хвилин 12.05.2021 року.

Ухвалою суду від 12.05.2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 09 годину 30 хвилин 30.07.2021 року, яке було відкладено на 10 годину 00 хвилин 02.02.2022 року у зв`язку з неявкою відповідачів.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, посилаючись на обставни, викладені в позовній заяві.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. 01.02.2022 року до суду надійшли заяви від відповідачів, в яких вони зазначили, що 28.12.2021 року через мобільний додаток «Дія» довідалися про те, що в провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Просять розглянути справу без їхньої участі, щодо задоволення позову ОСОБА_10 не заперечують.

Заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

У відповідності до ч. 2 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. У разі порушення своїх прав власник згідно зі ст. 391 ЦК України має право, зокрема, вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

При цьому положення ст. 391 ЦК України підлягають застосуванню у тих випадках, коли між сторонами не існує договірних відносин і майно перебуває у користуванні відповідача не на підставі укладеного з позивачем договору.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права.

За змістом ст. 156 ЖК УРСР члени сім`ї власника житлового будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім`ї власника будинку належать особи, зазначені в ч.2 ст.64 ЖК УРСР - дружина наймача, їх діти і батьки, може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Згідно з ч.1 ст. 163 ЖК УРСР у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою статті 71 ЖК УРСР.

Відповідно до ч.1 ст. 71 Житлового кодексу УРСР вбачається, що член сім`ї втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад шість місяців.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених цим кодексом.

Із договору дарування від 12.11.2004 року вбачається, що ОСОБА_11 подарувала ОСОБА_1 в дар житловий будинок з господарськими будівлями, які знаходяться в АДРЕСА_1 (а.с.9).

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого Самбірським міжміським бюро технічної інвентаризації від 23.12.2004 року, будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 (а.с.8).

Як встановлено в судовому засіданні, позивач перебував з 23.07.1997 року у шлюбі із ОСОБА_7 , який було розірвано 07.05.2010 року (а.с.10, 14).

Від спільного подружнього життя у них двоє дітей: син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 13).

Із копії будинкової книги (а.с.17-23), вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстровані в АДРЕСА_1 (а.с.17-23).

Відповідно до акту від 17.01.2019 року, складеного сільським головою Слохинівської сільської ради Старосамбірського району Львівської області Королюк М.І., депутатами сільської ради ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , було оглянуто житловий будинок АДРЕСА_1 , та встановлено, що в будинку ОСОБА_1 зареєстровано 8 осіб, а дійсно проживає 6 осіб, дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстровані, але дійсно проживають у м. Київ (а.с.16).

З акту обстеження матеріально-побутових умов жителя с.Слохині ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , від 30.11.2020 року складеного сільським головою ОСОБА_14 та депутатами сільської ради ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , відомо, що ОСОБА_1 проживає у власному житловому будинку, де зареєстровані його діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які понад 10 років за даною адресою не проживають. В господарстві нічого не тримається. ОСОБА_1 ніде не працює, користується земельною ділянкою, розміром 0,42 га (а.с.125).

Довідкою, виданою виконавчим комітетом Слохинівської сільської ради Старосамбірського району Львівської області (а.с.15) встановлено, що в будинку належному ОСОБА_1 , дочка - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстровані, але не проживають.

Із пояснень свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , відомо, що позивач ОСОБА_1 є батьком відповідачів по справі. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в с.Слохині Самбірського району Львівської області не проживають з 2010 року. ОСОБА_1 не чинив ніколи їм перешкод в користуванні житлом.

У суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим представленим доказам.

Згідно ч. 1 ст.319 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За змістом ч. 1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Згідно ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації з місця проживання здійснюється за рішенням суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або про позбавлення права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою).

Наведені докази достовірно підтверджують відсутність ОСОБА_2 , ОСОБА_3 без поважних причин понад десять років за місцем реєстрації, тобто в АДРЕСА_1 . Будь-яких доказів про те, що позивачем їм створювалися перешкоди на проживання у даному будинку, відповідачі суду не представили і такі в суді здобуті не були, будь-яку угоду з позивачем про порядок користування житловим приміщенням відповідачі також не укладали, отже, у відповідності зі ст.71 ЖК УРСР відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 втратили право на користування жилим приміщенням у будинку позивача.

Отже, факт реєстрації місця проживання відповідачів у належному позивачу житловому приміщенні порушує право позивача на вільне володіння, користування та розпорядження своєю власністю, в тому числі, оформлення субсидії та реалізації його майнових прав як власника будинку.

Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів в користь позивача понесені ним судові витрати - судовий збір в розмірі 1536 гривень 80 копійок, тобто по 768 гривень 40 копійок з кожного (а.с.1).

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ч.2 ст. 64, ч.1 ст.71, ст. ст. 156, ч.1 ст.163 Житлового кодексу УРСР, ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст.13, ч.4 ст.19, 81, ч.1 ст.141, 263- 265, 268, 273, п.1 ч.4 ст.274, 280-282, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця м.Білогурськ Амурської області, Російська Федерації, жителя АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , судові витрати в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженки та зареєстрованої в АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця м.Білогурськ Амурської області, Російська Федерації, жителя АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , судові витрати в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення , якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Пошивак Ю.П.