Провадження № 2/947/969/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2022 року

Київський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Луняченка В.О.,

за участю : секретаря судового засідання Макаренко Г.М.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного провадження цивільну справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про розірвання шлюбу, -,-

В С Т А Н О В И В:

19.10.2021 року з позовом про розірвання шлюбу між нею та ОСОБА_3 , який зареєстрований 15.06.2019 року Київським районним у місті Одесі Відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Одеській області, до суду звернулася ОСОБА_2 . Позовні вимоги мотивовані тим, що між ними спільне життя не склалося, шлюбних відносин вони не підтримують, спільного господарства не ведуть, між ним відсутнє почуття любові та поваги, сім`я існує формально, її збереження неможливе, що стало причиною для звернення до суду з дійсним позовом.

Через автоматизований розподіл судової справи між суддями, справу 19.10.2021 розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Луняченку В.О.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 04.11.2021 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судовому засіданні позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягає на задоволенні позову, зазначає, що збереження сім`ї суперечитиме її інтересам, тому просить позов задовольнити та розірвати шлюб між нею та ОСОБА_3 , та визначити її прізвище після розірвання шлюбу, повернувши дошлюбне « ОСОБА_3 ».

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні, заперечував проти задоволення позову, пояснив суду, що в разі лікування позивача шлюб можна зберегти.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 15 червня 2019 року Київськими районним у місті Одесі Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №770, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 15.06.2019 року (а.с. 3).

Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В ході розгляду справи судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, між ними відсутні спільні інтереси та почуття любові та взаємоповаги. Причиною розпаду сім`ї є відсутність між подружжям взаєморозуміння, любові та поваги. Про наявність майнового спору в позові не йдеться.

З отриманих у судовому засіданні, пояснень, судом встановлено, що за час перебування справи у провадженні суду, з відкладення розгляду справи на прохання відповідача, сторони не дійшли згоди щодо збереження сім`ї. Відповідачем на запитання суду повідомлено, що на його думку збереження сім`ї можливе за відповідних умов лікування його дружиною, однак в ході судового засідання судом встановлено, що окрім самого факту незгоди із заявою про розірвання шлюбу, відповідач жодних підстав можливості збереження шлюбу не надав, фактично всі його пояснення зводяться до критики позивачки та посилань на її психічний стан, без будь яких доказів, крім того на прохання суду пояснити які кроки, з його боку, можливі для збереження шлюбу, будь яких чітких пояснень, без чергового звинувачення дружини, не було.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи, що у відповідності до вимог ч.4 ст. 7 Сімейного Кодексу України регулювання сімейних відносин здійснюється з урахуванням права на таємницю особистого життя їх учасників, їхнього права на особисту свободу та недопустимості свавільного втручання у сімейне життя, а питання психічного стану сторони, з визначенням заявлених відповідачем , без наявності доказів, захворювань є втручанням в особисте життя позивача, суд не вказує у рішенні назви захворювань, щодо яких висловлювався відповідач.

У свою чергу позивач наполягає на розірванні шлюбу, відновлювати подружні відносини з відповідачем не має наміру, оскільки вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно.

Відповідно до ч.3 ст.56 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Стаття 105 ч.3 Сімейного Кодексу України наголошує на те, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Позов про розірвання шлюбу, відповідно до вимог ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Як наголошує положення ст. 24 ч.1 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

У відповідності до вимог ч.2 ст. 1 Сімейного Кодексу України регулювання сімейних відносин здійснюється з метою побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки.

Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства ( ч.1 ст. 11 Сімейного Кодексу України).

Згідно вимог ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

За таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим тому, що збереження родини суперечило б інтересам позивача ( дружини у шлюбі ), а поведінка відповідача ( чоловіка у шлюбі ), навіть у судовому засіданні, свідчить про наявність неповаги до дружини та нерозуміння самого поняття спільного проживання на підставах взаємної поваги і підтримки, рівності між подружжям та інтересів подружжя у сім`ї.

Судовий збір по справі складає 908,00 грн., який повністю сплачено позивачем при зверненні до суду.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача ( ч.1,2 ст. 141 ЦПК ).

На підставі ст.4, 12, 13, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273,354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 ( РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 ), про розірвання шлюбу.

Шлюб між ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) зареєстрований 15 червня 2019 року Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №770 - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище позивача « ОСОБА_3 » змінити, повернувши дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 ».

Повне судове рішення буде складено протягом десяти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 04.02.2022 року.

Суддя Луняченко В. О.