Номер провадження 2/243/829/2022
Номер справи 243/227/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«04» лютого 2022 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді Хаустової Т.А.,

за участю секретаря судового засідання - Корчма О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №4 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до Миколаївської міської ради Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , якому на праві приватної власності належала земельна частка (пай), площею 5 умовно-кадастрових гектари, розташована на землях колишнього КСП «Червоний молочар», смт. Райгородок, Краматорського (колишнього Слов`янського) району, Донецької області, яка належала померлому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) ДН № 0231177, виданого на підставі розпорядження голови Слов`янської райдержадміністрації № 284 від 14 квітня 1999 року та свідоцтва на спадщину від 17 вересня 2013 року.

Померлий за життя залишив на її ім`я заповіт від 12 лютого 2021 року і після його смерті вона прийняла спадщину, отримавши свідоцтво на спадщину на частину майна померлого, однак постановою нотаріуса від 16 листопада 2021 року їй відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину після ОСОБА_3 , оскільки померлий прийняв вказаний пай у спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримавши на нього свідоцтво на спадщину, однак не встиг за життя зареєструвати право власності у Райдержадміністрації на вказане вище майно та отримати сертифікат на своє ім`я.

Просить суд визнати за нею, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на земельну частку (пай) площею 5 умовно-кадастрових гектари, розташовану на землях колишнього КСП «Червоний молочар», смт. Райгородок, Краматорського (колишнього Слов`янського) району, Донецької області, яка належала померлому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) ДН № 0231177, виданого на підставі розпорядження голови Слов`янської райдержадміністрацїї № 284 від 14 квітня 1999 року.

Позивач ОСОБА_2 та її представник - адвокат Фальченко І.В., який діє на підставі Ордеру серії АН № 1057096 від 28 грудня 2021 року до судового засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. 25 січня 2022 року представник до суду надав Заяву, в якій просив суд розглянути справу без їх участі та задовольнити позовні вимоги (а.с.49).

Представник відповідача Миколаївської міської ради Донецької області, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення судового засідання, не з`явився. 03

лютого 2022 року від представника відповідача ОСОБА_5 до суду надійшла Заява, в якій він просить суд розглянути справу у відсутності представника Миколаївської міської ради Слов`янського району Донецької області. Рішення просив ухвалити у відповідності до вимог діючого законодавства України (а.с.56).

Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ОСОБА_2 до Миколаївської міської ради Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, підлягають задоволенню повністю з огляду на їх законність та обґрунтованість.

Згідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Руїз Торіха проти Іспанії» від 09 грудня 1994, заява № 18390/91 вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав є визнання права.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДН № 0231177 від 01 липня 1999 року належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Червоний Молочар», розміром 5,00 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с.5).

Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 17 вересня 2013 року, посвідченого державним нотаріусом Першої слов`янської державної нотаріальної контори Донецької області Причепою В.Р., спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_4 , 1926 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є її син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з права на земельну частку ( пай ) земель КСП "Червоний Молочар ", селище І відділення Слов`янського району, Донецької області розміром 5,00 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості), належного спадкодавцю на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай ) серії ДН № 0231177, виданого Слов`янською районною державною адміністрацією 01 липня 1999 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай ) за № 578 від 08 липня 1999 року (а.с.6).

12 лютого 2021 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , склав Заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Орловою Л.О., яким все моє майно, яке буде належати йому на день смерті, де в воно не знаходилось і з чого б не складалось і на що він за законом матиме право, заповів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.3 зворот).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер у м. Слов`янськ Донецької області, що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серія НОМЕР_2 , виданим 18 лютого 2021 року, Слов`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (а.с.23).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на земельну частку (пай) площею 5 умовно-кадастрових гектари, розташовану на землях колишнього КСП «Червоний молочар», смт. Райгородок, Краматорського (колишнього Слов`янського) району, Донецької області.

Як вбачається зі Спадкової справи № 98/2021 ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.22 зворот).

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

Згідно до п.3.1 Постанови Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» «Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Без звернення спадкоємців до нотаріальної контори за одержанням Свідоцтва про право на спадщину збільшується ймовірність порушення прав інших осіб, спадкоємців за заповітом, спадкоємців, які прийняли спадщину.

Відповідно до ч.1 ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини, тому спір про спадкування може бути вирішений лише після закінчення цього строку.

Якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця».

Спадкова справа після смерті ОСОБА_3 була заведена приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Орловою Л.О. 14 травня 2021 року за заявою ОСОБА_2 , Спадкова справа № 98/2021, індекс справи 02-14 (а.с.22).

Проте, у встановленому нотаріальному порядку позивач не може оформити право власності на земельну частку (пай) площею 5 умовно-кадастрових гектари, розташовану на землях колишнього КСП «Червоний молочар», смт. Райгородок, Краматорського (колишнього Слов`янського) району, Донецької області, оскільки ОСОБА_3 після смерті матері, ОСОБА_4 , отримав свідоцтво про право на спадщину, видане ОСОБА_6 , державним нотаріусом Першої слов`янської державної нотаріальної контори Донецької області 17 вересня 2013 року за реєстровим №1-1506, але не зареєстрував право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

У зв`язку з цим, 16 листопада 2020 року приватним нотаріусом Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Орловою Л.О. було відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) земель КСП "Червоний Молочар", селище І відділення Слов`янського району Донецької області після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на вищезазначене майно, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку, розташовану на території КСП Червоний Молочар, селище І відділення Слов`янського району Донецької області на ім`я ОСОБА_3 (а.с.4).

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України та п. 3.14 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 із наступними змінами та доповненнями незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, прийняття і відмова від прийняття спадщини може мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.

Вказане також підтверджене і роз`ясненнями, наданими у п. 1 Узагальненої судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року, зі змісту якого

вбачається, що відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК України встановлено обов`язки спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у вигляді втрати права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та/або не здійснив його державної реєстрації (а.с.1299 ЦК України).

Захист прав громадян та юридичних осіб на нерухоме майно, здійснюється відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, шляхом визнання прав.

Відповідно до 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п. 37 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Відповідно до п. 3 Узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 оскільки спір про визнання права власності на нерухоме майно - є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності відповідна територіальна громада.

Умови для отримання Свідоцтва про право на спадщину у нотаріальній конторі в позивача немає, тому, відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» його вимога про визнання права на спадщину підлягає судовому розгляду.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 1297 ЦК встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у виді втрати права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та/або не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК України).

Відповідно до п. 3.3 Узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

ОСОБА_3 фактично прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та не відмовився від прийняття спадщини після смерті матері, у передбачений законом спосіб, однак не зареєстрував право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки звернулася з Заявою до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 у передбачений законом шестимісячний строк, однак її право не визнається, що є, відповідно

до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», правовою підставою звернення до суду, відповідно до вимог ст. 392 ЦК України.

Умов для отримання Свідоцтва про право на спадщину у нотаріальній конторі у позивача немає, тому, відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» його вимога про визнання права на спадщину підлягає судовому розгляду та підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 37 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76, 78, 81, 89, 229, 235, 259, 263, 264, 265, 268, 353, 355, 356 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 25, 328, 1216, 1222, 1225, 1268, 1296, 1297 Цивільного Кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 „ Про судову практику у справах про спадкування, Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» № 24-150/0/4-13 від 28 січня 2013 року «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав», ч. 4 ст. 3, ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. 3.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 із наступними змінами та доповненнями, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_8 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на земельну частку (пай) площею 5 умовно-кадастрових гектари, розташовану на землях колишнього КСП «Червоний молочар», смт. Райгородок, Краматорського (колишнього Слов`янського) району, Донецької області, яка належала померлому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) ДН № 0231177, виданого на підставі розпорядження голови Слов`янської райдержадміністрацїї № 284 від 14 квітня 1999 року.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Повне судове рішення складено 04 лютого 2022 року.

Головуючий:

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду Т.А. Хаустова.