Справа № 489/8410/21
Провадження № 2/489/963/22
РІШЕННЯ

Іменем України

04 лютого 2022 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Микульшиної Г.А.,

із секретарем судового засідання Сухно А.В.,

за участі:

позивача ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (злочином),

встановив:

У грудні 2021 року позивач звернулася до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням в розмірі 100 000 грн.

В обґрунтування позову зазначила, що 27.01.2018 Інгульським ВП ГУНП в Миколаївській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості за фактом нанесення відповідачем легких тілесних ушкоджень позивачу та її чоловіку ОСОБА_5 , який на час розгляду даної справи помер ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ). Дії ОСОБА_3 було кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України відповідно, як спричинення умисного легкого тілесного ушкодження позивачу та за ч. 2 ст. 125 КК України, як спричинення умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я ОСОБА_5 , проведено досудове розслідування, передано обвинувальний акт в суд. 01.03.2018 ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва призначено підготовче судове засідання та 05.04.2018 справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27.10.2021 ОСОБА_3 звільнено від кримінальної відповідальності на підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності, за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 125 КК України. Кримінальне провадження № 0000368 від 27.01.2018 закрито. Цивільний позов потерпілих ОСОБА_1 та ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишено без розгляду, із роз`ясненням потерпілим права на звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Посилаючись на те, що внаслідок вчинення відповідачем суспільно-небезпечних дій, які полягають у нанесенні легких тілесних ушкоджень позивачу та її покійному чоловіку, тривалим розглядом судової справи та звільненням обвинуваченої від кримінальної відповідальності, смерті чоловіка позивача, вимушеним зверненням позивачем до суду у цивільному провадженні, позивачу нанесена моральна шкода (психологічні страждання), яку вона оцінила у розмірі 100 000,00 грн. і просить стягнути її з відповідача.

10.01.2022 відповідач надала суду відзив, в якому просила відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає, що постановлена судом ухвала жодним чином не підтверджує її винуватість у вчиненні вказаних кримінальних проступків, що виключає правові підстави для задоволення позовних вимог. Також зазначила, що позивачем не надано доказів спричинення їй моральної шкоди на таку суму як 100 000,00 грн. Посилання позивача на смерть її чоловіка не має причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та смертю чоловіка, а правовідносини в частині відшкодування шкоди після смерті ОСОБА_5 не допускають правонаступництва. Крім того, тривалість розгляду справи Ленінським районним судом м. Миколаєва від відповідача не залежить.

У відповіді на відзив від 19.01.2022 представник позивача наголосив, що відповідача звільнено від кримінальної відповідальності та закрито кримінальне провадження у зв`язку із закінчення строків давності з нереабілітуючих підстав, а доводи відповідача щодо відсутності доказів заподіяння позивачу моральної шкоди є припущеннями.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17.12.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

В судовому засіданні 04.02.2022 позивач та її представник підтримали позовні вимоги, додатково ОСОБА_1 пояснила, що заподіяння їй моральної шкоди полягає в отриманому стресі, фізичному болю, порушенні нормального ритму життя через отримання тілесних ушкоджень, завданих ОСОБА_3 .

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнав з підстав, зазначених у відзиві.

Відповідач, будучи належним чином повідомленою про судове засідання, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення від 24.12.2021 та 19.01.2022, у судове засідання не з`явилася без повідомлення причин неявки, у зв`язку з чим на підставі п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України суд постановив ухвалу про розгляд справи за її відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, її представника, представника відповідача, оцінивши наявні докази, дійшов наступного.

Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27.10.2021, яка набрала законної сили 04.11.2021, судом встановлено, що 27.01.2018 в період часу з 11 год. 45 хв. по 12 год. 50 хв., ОСОБА_3 , знаходячись на подвір`ї будинку АДРЕСА_1 , в ході конфлікту з ОСОБА_1 , який виник на побутовому ґрунті, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, схвативши ОСОБА_1 за одяг, нанесла два удари в область лівої руки ОСОБА_1 , спричинивши їй легкі тілесні ушкодження у вигляді синця в області правого ока, саден в ділянках правої щоки, лівої кисті, шиї праворуч. Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України, як спричинення умисного легкого тілесного ушкодження.

Того ж дня близько 12 год. 50 хв., ОСОБА_3 , знаходячись на подвір`ї будинку АДРЕСА_1 , в ході конфлікту з ОСОБА_5 , який виник на побутовому ґрунті, маючи умисел на спричинення йому тілесних ушкоджень, тримаючи у руці совкову лопату, нанесла нею один удар в область голови та чотири удари в область рук та ніг ОСОБА_5 , в результаті чого спричинила йому легкі тілесні ушкодження, що призвели до короткочасного розладу здоров`я у вигляді забійної рани надбрівної дуги ліворуч, винця повік лівого ока, саден та забоїв м`яких тканин лівої гомілки та лівої кисті. Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 2 ст. 125 КК України, як спричинення умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Цією ж ухвалою суду від 27.10.2021 ОСОБА_3 звільнено від кримінальної відповідальності на підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності, за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 125 КК України. Кримінальне провадження № 0000368 від 27.01.2018 закрито. Цивільний позов потерпілих ОСОБА_1 та ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишено без розгляду, із роз`ясненням потерпілим права на звернення до суду в порядку цивільного судочинства (а.с.5-6).

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27.10.2021 у справі № 489/965/18 встановлено факт спричинення позивачу легких тілесних ушкоджень відповідачем.

Зазначена ухвала в силу ч. 6 ст. 82 ЦПК України є обов`язковою для суду.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронним доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За змістом ст. 77 ЦПК України належним визнається доказ, який містить інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми доказами у відповідності до ст. 80 ЦПК України є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 п. 9 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

За ч. 1 ст. 1167 ЦПК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Згідно ч. 1 ст. 1168 ЦПК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з іншим ушкодженням здоров`я. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та моральних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч. 5 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

На думку суду, поза розумним сумнівом ОСОБА_1 зазнала моральних та душевних страждань внаслідок нанесення ударів ОСОБА_3 , що полягає в отриманому стресі, фізичному болі, порушенні нормального ритму життя через отримання тілесних ушкоджень та вимушеної участі у судових засіданнях в якості потерпілої та цивільного позивача. При цьому, суд вважає безпідставними доводи позивача про заподіяння їй моральної шкоди відповідачем, що виразилося в тривалому розгляді справи судом та смерті чоловіка позивача, оскільки позивачем не доведено, що такі мають причинно-наслідковий зв`язок між діями ОСОБА_3 та вказаними подіями.

Суд критично оцінює доводи відповідача щодо повної відсутності доказів заподіяння позивачу моральної шкоди, оскільки вони є голослівними, безпідставними, нічим не доведеними та спростовуються поясненнями сторони позивача, наданими нею письмовими доказами, матеріалами справи в їх сукупності.

Враховуючи, що ухвала суду про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності та закриття відносно неї кримінального провадження набула законної сили, а звільнення обвинуваченої за її ж клопотанням у зв`язку з закінченням строків давності не є звільненням з реабілітуючих підстав, її вина у заподіянні позивачу тілесних ушкоджень доведена відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України. При цьому, факт заподіяння позивачу моральної шкоди внаслідок дій відповідача є доведеним, оскільки позивачу була завдана фізична біль, яку вона перенесла під час нанесення їй ударів, в отриманому стресі та в порушенні нормального ритму життя.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Розмір відшкодування позивачу моральної шкоди у розмірі 100 000,00 грн. суд вважає завищеним.

Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд керується вимогами, передбаченими ч. 3 ст. 23 ЦК України, та вважає встановленими наступні обставини, які мають істотне значення: позивач відчувала фізичний біль та моральні страждання в момент спричинення їй тілесних ушкоджень відповідачем, переймалася станом свого здоров`я, відчувала стрес та душевні страждання у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. При цьому, суд враховує вимоги розумності і справедливості та вважає справедливим визначити моральну шкоду, яка була завдана відповідачем позивачу у розмірі 2000,00 грн.

Тому позов підлягає частковому задоволенню, як такий, що ґрунтується на законі, підтверджений встановленими обставинами, які перевірені дослідженими судом доказами.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Позивач при подачі позову звільнена від сплати судового збору на підставі ч.1 п.2 ст.5 Закону України «Про судовий збір» як позивач у справі про відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я. Судовий збір, який підлягав сплаті за подання позовної заяви, становив 908,00 грн. Оскільки суд дійшов до переконання про часткове задоволення позову, а саме у розмірі 2000,00 грн., то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 18,16 грн. (908,00 х 2%).

Керуючись ст.ст. 11, 16, 23, 1177, 1167, 1168 ЦК України, ст.ст. 81, 82, 141, 263-265, 268, ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (злочином) задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 2000,00 грн. (дві тисячі гривень 00 коп.) моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 18,16 грн. (вісімнадцять гривень 16 коп.)

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або за веб-адресою Судової влади України: https://court.gov.ua/fair.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

відповідач: ОСОБА_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП невідомий.

Повний текст рішення складено 04.02.2022.

Суддя Г.А. Микульшина