печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2022 року Печерський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Бусик О.Л.

при секретарі судових засідань - Дибі І.Б.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2020 року позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про відшкодуванням шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позову позивач зазначав, що 31 березня 2020 року о 23:20 годині за адресою: м. Київ, вул. Лесі Українки, 5 сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобілів марки Mersedes Benz GLC 43 (AMG), номерний знак НОМЕР_1 , який був припаркований та марки Smart Fortwo, номерний знак НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_2 . Водій автомобіля марки Smart Fortwo запропонував вирішити питання в добровільному порядку без оформлення матеріалів ДТП та сплатити 5 000 доларів США, що підтверджується наданою ним розпискою. Іншу частину коштів - після огляду автомобіля на СТО. У подальшому відповідач на зв`язок не виходив, доплати за ремонт автомобіля не здійснив.

Відповідно до звіту №03-16/04 від 16 квітня 2020 року про оцінку вартості збитку, нанесеного автомобілю позивача, вартість відновлювального ремонту становить 630 584,33 грн, а вартість матеріального збитку становить 377922,15 грн. Про огляд автомобіля позивач повідомив відповідача в телефонному режимі, однак він на огляд не з`явився.

Ураховуючи наведене, позивач просив, стягнути з відповідача 490279,33 грн майнової шкоди, що розраховується наступним чином: 630584,33 грн - (5000 х 28,061).

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем свого зобов`язання відповідач повинен сплатити позивачу інфляційні втрати та 3% річних, що становить 3384,94 грн як три проценти річних та 5404,84 грн інфляційних втрат.

Крім того, позивач уклав з ФОП ОСОБА_1 , договір про надання юридичних послуг, вартість яких становить 12 000 грн.

На підставі викладеного, позивач просив стягнути з відповідача вартість відновлювального ремонту автомобіля в сумі 490279,33 грн, 3384,94 грн як три проценти річних та 5404,84 грн інфляційних втрат, 2500 грн витрат на проведення експертизи, 5081,66 грн судового збору та 14800 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою судді від 14 липня 2020 року у справі відкрито провадження для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

22 жовтня 2020 року представник відповідача подав клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою судді від 22 жовтня 2020 року постановлено перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

29 жовтня 2020 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказано про те, що наданий позивачем звіт, на підтвердження завданих збитків не відповідає вимогам ст. ст. 76, 77, 79, 1187 ЦК України, оскільки не визначає, які саме збитки завдані транспортному засобу позивача та яка саме сума ремонту не всього автомобіля, а виключно тих пошкоджень, які мали місце саме у результаті ДТП. При цьому, автомобіль позивача було доставлено з США на територію України в розбитому стані.

На підставі викладеного, відповідач просив про відмову в задоволенні позову.

10 грудня 2020 року представник відповідача подав заяву про призначення комплексної автотехнічної та автотоварознавчої експертизи.

Ухвалою суду від 10 грудня 2020 року заяву представника відповідача задоволено. Призначено по справі судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Державно науково-дослідного експертно криміналістичного центру МВС України. Провадження в справі на час проведення експертизи зупинено.

06 вересня 2021 року до суду надійшов висновок експерта №19/131-24507 від 30 серпня 2021 року, який 28 вересня 2021 року разом з матеріалами даної справи передано судді для вирішення питання про відновлення провадження.

28 вересня 2021 року провадження у справі - відновлено.

11 листопада 2021 року від представника відповідача надійшли додаткові пояснення, в яких вказано про те, що на виконання вимог Закону України від 01 липня 2004 року №1961-VI «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання ДТП була застрахована в АТ СГ «Ю.БІ.Ай. - КООП» відповідно до полісу АО1630244. Розмір відповідальності за цим полісом складає 130 000 грн.

Однак позивач, під час звернення до суду із позовом не врахував вказану суму відповідно до полісу у розмірі 130 000 грн.

Отже, сума обґрунтованих позовних вимог не може перевищувати різницю між розміром збитку, що визначив експерт у висновку експерта, лімітом відповідальності страховика та сумою вже відшкодованих коштів та становить: 334557,75 грн (сума матеріального збитку) - 140307,50 грн (сума відшкодована відповідачем) - 130000 (ліміт відповідальності страховика) = 64250,25 грн - сума, яка підлягає відшкодуванню позивачу.

Ухвалою суду від 11 листопада 2021 року закінчено підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

20 січня 2022 року від представника позивача надійшли письмові пояснення, в яких вказано про те, що страхова сума полісу АО1630244 становить 100 000 грн.

Однак, оскільки ДТП не була зафіксована працівниками поліції та на місці пригоди відповідач компенсував частину суми відновлювального ремонту автомобіля в розмірі 140 505 грн, замість страхової, що перевищує ліміт страховика в сумі 100 000 грн, то у АТ «СГ «Ю.Бі.Ай. - КООП» не має законних підстав для здійснення виплати страхового відшкодування.

Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, враховуючи заперечення відповідача, на засадах верховенства права, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 31 березня 2020 року о 23:20 хвилин сталася ДТП за участю автомобіля марки Mersedes Benz GLC 43 (AMG), номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 та марки Smart Fortwo, номерний знак НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Вказані обставини підтверджуються листом Управління патрульної поліції у м. Києві від 15 травня 2020 року №18/зі/41/11/5/02-2020.

ОСОБА_2 запропонував вирішити питання в добровільному порядку та сплатив позивачу 5 000 доларів США, що еквівалентно 140307,50 грн.

Згідно з висновком експерта №19/131-24507, зробленим згідно з ухвалою суду вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки Mersedes Benz GLC 43 (AMG), номерний знак НОМЕР_1 , становить 334 557,75 грн, без урахування ПДВ. Ринкова вартість автомобіля в пошкодженому стані під час ДТП, що сталася 31 березня 2020 року станом на день ДТП складає 638 631,20 грн. Вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 561851,80 грн.

За змістом ч. 1 ст. 1 ЦК України, цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, серед іншого, є: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з пунктом 1) частини 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Суд установив, що також не заперечується сторонами, що ОСОБА_2 для добровільного врегулювання наслідків ДТП запропонував сплатити позивачу кошти за пошкоджений автомобіль, чим визнав свою вину у вчиненні вказаної ДТП.

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому, такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Згідно з висновком експерта №19/131-24507, вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 561851,80 грн.

Згідно з частиною 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Ураховуючи те, що відповідач сплатив позивачу вартість часткового ремонту автомобіля в сумі 140307,50 грн, тому відшкодуванню підлягають збитки в сумі 421544,30 грн = 561851,80 грн (вартість відновлювального ремонту автомобіля) - 140307,50 грн (сума відшкодована відповідачем), в межах заявлених позовних вимог.

Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат та трьох процентів річних, то слід зазначити про те, що згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки позивач не зазначив, з якого часу настало прострочення відповідачем зобов`язання та не навів детального розрахунку інфляційних втрат та трьох процентів річних, з яких він виходив, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову в цій частині.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Звертаючись до суду з позовом позивач просив стягнути з відповідача вартість відновлювального ремонту автомобіля в сумі 490279,33 грн, 3384,94 грн як три проценти річних та 5404,84 грн інфляційних втрат, а всього - 499069,11 грн.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з підпунктом 1) пункту 1 частини 2 цієї статті за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою або фізичною особою - підприємцем судовий збір становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Під час звернення до суду з позовом позивач сплатив судовий збір в сумі 5081,66 грн.

Разом з тим, до задоволення підлягають позовні вимоги про стягнення з відповідача 421544,30 грн, що складає орієнтовно 84,46%.

Отже, сума судового збору, яка підлягає стягненню з відповідача в дохід держави складає 84,46 % х 5081,66 грн : 100% = 4291,97 грн.

Що стосується вимог позивача про стягнення витрат на правничу допомогу, то слід зазначити наступне.

Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

На підтвердження надання позивачу правничої допомоги, останній подав до суду довіреність, якою уповноважив ФОП ОСОБА_3 або ОСОБА_4 представляти його інтереси у судах з усіма правами та обов`язками, які надано законом позивачу, договір про надання юридичних послуг від 04 квітня 2020 року №04/04/20-ЦС-2, укладений між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3 .

Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Оскільки позивачем не надано доказів понесення ним витрат на правничу допомогу у зазначеному в позовній заяві розмірі й позивач не позбавлений права звернутися до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення понесених витрат в порядку ч. 8. ст. 141 ЦПК України, тому питання щодо стягнення зазначених витрат судом не може бути вирішене при ухваленні даного рішення.

Керуючись ст.ст. 2, 22, 15, 16, 251, 252, 254, 627-629, 979 ЦК України, ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 20 Закону України «Про страхування», ст. ст.1-23, 76-81, 89, 95, 131, 141, 258-259, 263-265, 279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригодив сумі 421 544 (чотириста двадцять одна тисяча п`ятсот сорок чотири) гривні 30 копійок та 4291, 97 гривні судового збору.

В задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Печерський районний суд м. Києва до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Повний текст судового рішення складено 31 січня 2022 року.

Суддя О.Л. Бусик