Справа № 504/4057/21
Номер провадження 2-ві/504/2/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2022смт.Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Вінська Н.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Сафарової А.Ф., по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в:

До суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Сафарової А.Ф. по справі № 504/4057/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

Ухвалою від 12 січня 2022 року заявлений ОСОБА_1 відвід судді Комінтернівського районного суду Одеської області Сафарової А.Ф. передано до канцелярії суду для визначення у порядку встановленому ч.1 ст. 33 ЦПК України судді для розгляду заявленого клопотання про відвід.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим у даній справі визначено суддю Вінську Н.В.

Заяву про відвід ОСОБА_1 мотивує наступним. Так ухвалою суду від 12.11.2021 року відкрито провадження у справі, справу постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 08 грудня 2021 року о 12:45 годині.

29.11.2021 р. позивачем було направлено на адресу суду заяву від 26.11.2021 р., у якій ОСОБА_1 просив суд розглянути справу без його участі. Відповідачем ОСОБА_2 25.11.2021 р. було подано до суду відзив на позов, в якому відповідач повністю визнала позовні вимоги і сама просила розірвати укладений шлюб.

07.12.2021 р. позивачем було подано повторну заяву про розгляд справи без його участі, в якій ОСОБА_1 повідомив про неможливість прибути на розгляд справи особисто, зважаючи на проживання в іншій області у м. Вінниці, перебування на роботі, а також наявність карантину на всій території України.

В подальшому позивач дізнався, що розгляд справи відкладено на 12.01.2022 р. о 14:00 год.

Із отриманих сканованих копій матеріалів справи (зокрема журналу судового засідання від 08.12.2021 р.) позивачу стало відомо, що суд, визнав потрібною його явку у справі відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 223 ЦПК України.

Однак такі дії судді, на думку ОСОБА_1 суперечать нормам ЦПК України та принципам цивільного судочинства, та вказує, що у даній справі жодних підстав та причин для відкладення розгляду справи та для дачі позивачем особистих пояснень не вбачається.

Крім того ОСОБА_1 вказує на, те що йому декілька разів телефонувала особа, яка представилась секретарем судді Сафарової А.Ф. та наполягала на тому, щоб він забрав позовну заяву та звернувся до органів РАЦСу.

Підсумовуючи вищевикладене позивач ОСОБА_1 , вважає, що вищевказані дії судді Комінтернівського районного суду Одеської області Сафарової А.Ф. у даній справі, обґрунтовано викликають сумніви в її об`єктивності та неупередженості під час розгляду даної справи.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Сафарової А.Ф., дослідивши викладені у заяві доводи, суд доходить наступних висновків.

Статтями 36,37 ЦПК України передбачені підстави для відводу (самовідводу) судді.

Зокрема, частиною 3,5 статті 36 ЦПК України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи та/або є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

У своїх рішеннях ЄСПЛ зазначив, що у кожній окремій справі повинно вирішуватися питання, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.

Наявність безсторонності має визначатись, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

За суб`єктивним критерієм повинно оцінюватися особисте переконання та поведінка конкретного судді, зокрема, чи виявляв суддя упередженість або небезсторонність у даній справі.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

У п.п.104-106 рішення Європейського суду з прав людини від 09 січня 2013 року по справі «Олександр Волков проти України» (заява № 21722/11) зазначено, що як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), від 24 лютого 1993 року, Series А № 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ).

Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру» (Kyprianou v. Cyprus) [ВП], заява № 73797/01, п. 119, ECHR 2005-ХІІІ). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (див. рішення від 10 червня 1996 року у справі «Пуллар проти Сполучного Королівства» (Pullar v. theUnitedKingdom), п. 32, Reports 1996-III).

У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «Де Куббер проти Бельгії» (DeCubber v. Belgium), Series A, № 86).

Відповідно до п. 1.1. Бангалорських принципів поведінки судді, суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від будь-якого стороннього впливу, спонукань, тисків, погроз або втручання, прямого чи опосередкованого, здійснюваного з будь-якої сторони та маючого на меті будь-які цілі.

Згідно ст. 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Неупередженість є необхідною умовою виконанням суддею своїх обов`язків.

Стосовно об`єктивного критерію Європейський суд рекомендує визначити, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був не безсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), п. 44; та рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії» (Ferrantelliand Santangelo v. Italy), від 7серпня 1996 poку, п. 58).

Дослідивши матеріали провадження, судом не встановлено існування будь - яких обставин які свідчили б, що суддя Сафарова А.Ф. прямо чи побічно заінтересована у результаті розгляду справи та/або є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності даного судді.

Разом з тим судом приймається до уваги, що 10.12.2021 року, за вих. № 22051 на адресу Вищої ради правосуддя суддею Сафаровою А.Ф. надіслано повідомлення про втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя.

Крім того як вказує позивач, він також звернувся до Вищої ради правосуддя зі скаргою щодо дисциплінарного проступку судді ОСОБА_3 , що безумовно свідчить про сформовану у позивача стійку недовіру до судді Сафарової А.Ф.

З огляду на фактичні обставини справи, а саме у ракурсі сформованої стійкої та сталої недовіри позивача, яка у сформувалася у силу його особистісного сприйняття дійсності та норм ЦПК України, слід зазначити, що ОСОБА_1 знову ж таки, у силу своїх переконань, вважає відсутнім критерій безсторонності по відношенні до нього з боку суду, хоча в дійсності, таких об`єктивних фактів установлено не було.

Ця недовіра породжує у позивача сумніви у неупередженості судді.

Така недовіра, ураховуючи поведінку позивача яка виразилась у скарзі на дії судді до Вищої ради правосуддя та заявленим відводом, є реальною.

Однак, жодний факт, яким створюється, навіть підозра, у втручанні у процес правосуддя, не повинен мати місця.

Сам факт недовіри особи може створити враження необ`єктивності та упередженості судді в розгляді даної справи, а відтак, в майбутньому, стане причиною недовіри до об`єктивності, справедливості, неупередженості та законності судового рішення у цій справі і сумніву щодо реалізації права на справедливий судовий розгляд.

На необхідність заміни судді з метою усунення у стороннього спостерігача сумнівів у неупередженості судді указує і Верховний суд зазначаючи, що це сприятиме зміцненню та підтримці довіри суспільства до судової влади, та це дасть змогу забезпечити усунення у стороннього спостерігача сумнівів у неупередженості суддів.

Ця думка ураховується судом з огляду на норми Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з метою однакового застосування всіма судами загальної юрисдикції цивільного законодавства та уникнення його неоднозначного тлумачення.

Як наслідок, з метою усунення у стороннього спостерігача сумнівів у неупередженості судді Сафарової А.Ф., а також, у сприянні підтримці до зростання довіри суспільства, представників юридичної професії і сторін у справі, до об`єктивності суддів та судових органів, тобто в цілому до судової влади, суд вважає за необхідне, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, задовольнити заяву про відвід.

Така дія забезпечить та сприятиме зміцненню та підтримці довіри суспільства до судової влади, та гарантуванню права на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом.

На підставі викладеного, керуючись ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст.ст. 36, 40, 258, 260, 353 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Сафарової А.Ф., по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу- задовольнити.

Відвести суддю Комінтернівського районного суду Одеської області Сафарову А.Ф, від розгляду цивільної справи №504/4057/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Цивільну справу №504/4057/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу передати для повторного автоматизованого розподілу для визначення іншого складу суду у порядку, встановленому статтею 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Вінська Н. В.