ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер справи 654/716/20 Головуючий в І інстанції Данилевський М.А.
Номер провадження 22-ц/819/188/22 Доповідач Полікарпова О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2022 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Полікарпової О.М.

суддів: Воронцової Л.П.

Ігнатенко П.Я.

секретар Савицька А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні апеляційну скаргу адвоката Андруневича Віктора Миколайовича, який діє від імені ОСОБА_1 на рішення Голопристанського районного суду Херсонської області в складі судді Данилевського М.А. від 13 липня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу на користь кредитора зі спадкоємця,

ВСТАНОВИВ

В березні 2020 року адвокат Андруневич В.М., який діє від імені ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідно до рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 21 березня 2016 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 було стягнуто заборгованість за договором позики в сумі 49 700 грн. та 4250 доларів США (що в гривневому еквіваленті становить 100 072,20 коп.), а всього 149 772,20 грн.

05 квітня 2016 року на підставі вказаного рішення суду видано виконавчий лист. Відділом державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Херсонській області відкрито виконавче провадження №51204062, яке 29 червня 2017 року було закінчено у зв`язку з тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 боржник ОСОБА_3 помер. Спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 стала його дружина ОСОБА_2 . При цьому про його смерть позивач дізнався лише в середині квітня 2017 року та в період шестимісячного строку подав заяву до Голопристанської державної нотаріальної контори про стягнення боргу зі спадкоємців. Тому просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики в сумі 149 772,20 грн.

Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 13.07.2021 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, адвокат Андруневич В.М., який діє від імені ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, просить його скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В апеляційній скарзі зазначає, що суд дав неправильну оцінку поясненням свідків щодо часу, з якого ОСОБА_1 , як стягувач дізнався або об`єктивно міг дізнатися про смерть боржника ОСОБА_3 .

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу адвокат Луганська А.В., яка діє від імені ОСОБА_2 її доводи не визнає, зазначаючи про те, що пояснення свідків з боку позивача спростовуються поясненнями свідків з боку відповідача, які, на її думку, є більш достовірними. Звертає увагу й на той факт, що позивач проживає в будинку навпроти будинку відповідача, на похованні ОСОБА_3 було дуже багато людей, що не могло бути непоміченим позивачем. І навіть якщо припустити, що позивач в цей день не був дома, у нього з часу повернення додому залишалось ще майже п`ять місяців для пред`явлення вимоги спадкоємцям боржника.

Заслухавши суддю - доповідача, доводи сторін, переглянувши справу за наявними в ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 21.03.2016 року стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики у загальному розмірі 149 772 грн. 20 коп., а також судовий збір в розмірі 1494 грн. (а.с.8).

05.04.2016 року на підставі вказаного судового рішення було видано виконавчий лист №654/4399/15-ц (а.с.9).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.61).

Відповідно до постанови старшого державного виконавця від 29.06.2017 року, виконавче провадження №51204062 закінчено, на підставі п.3 ч.1 ст. 39, ст.40 Закону України "Про виконавче провадження" у зв`язку зі смертю боржника (а.с.10).

03.05.2017 року ОСОБА_2 прийняла спадщину за законом після ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувшись до нотаріуса з заявою (а.с.58).

11 жовтня 2017 року ОСОБА_1 подав до нотаріальної контори заяву, в якій просив повідомити спадкоємців ОСОБА_3 про заборгованість померлого перед ним, згідно виконавчого листа Голопристанського районного суду Херсонської області від 21.03.2016 року, справа №654/4399/15-ц, та про свої претензії до спадкоємців боржника, згідно зі ст.1281 ЦК України (а.с.59).

Ухвалою Голопристанського районного суду Херсонської області від 01.12.2017 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження № 51204062 з примусового виконання виконавчого листа №654/4399/15-ц, виданого від 05.04.2016 року на підставі рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 21.03.2016 року, оскільки виконавче провадження закінчено (а.с.70).

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За правилом ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Оскільки зі смертю боржника зобов`язання щодо повернення позики входять до складу спадщини, то застосуванню підлягають норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора.

Згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Разом з тим положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Статтею 1281 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від дня настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Отже, встановлені статтею 1281 ЦК України строки - це строки, у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право.

Таким чином, за змістом наведених норм закону кредитор боржника або повинен подати вимогу безпосередньо спадкоємцям, або звернутись до нотаріуса з вимогою, яку нотаріус доводить до відома спадкоємців, що прийняли спадщину, або виконавця заповіту.

Обрання певного способу є правом кредитора і здійснюється ним на власний розсуд.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В силу ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З тексту позовної заяви, так і з доводів апеляційної скарги слідує, що про смерть ОСОБА_3 , позивач дізнався лише в середині квітня 2017 року, коли повернувся з м. Харкова, де з початку березня 2017 року гостював у своєї доньки ОСОБА_4 . Разом з тим докази (квитки за проїзд, фотокартки), які б свідчили про його перебування в м. Харкові у зазначений ним період матеріали справи не містять, не було надано відповідні докази і до суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів не вважає переконливими доказами на підтвердження зазначених позивачем обставин покази свідків, на які позивач посилається в апеляційній скарзі, оскільки на спростування цих показів інша сторона посилається на пояснення інших свідків, які стверджують протилежне, що не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом». Суд першої інстанції надав оцінку як поясненням свідків з боку позивача, так і поясненням свідків з боку відповідача, з якою колегія суддів погоджується. Оскільки, ОСОБА_1 не спростовано того факту, що про смерть ОСОБА_3 він міг дізнатися в день смерті останнього, оскільки він проживає в одному селі, в будинку навпроти, а свою відсутність у селі у зазначений час позивач не довів, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про пропуск ним строку на пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника, а тому його вимога про стягнення боргу із спадкоємця боржника не підлягає задоволенню. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Доводи апеляційної скарги є необґрунтованими і зводяться до необхідності переоцінки доказів у справі.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 375, 381-383, 384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Андруневича Віктора Миколайовича , який діє від імені ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 13 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ О.М. Полікарпова

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Л.П. Воронцова

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ П.Я. Ігнатенко

Повний текст постанови складено 04 лютого 2022 року

Суддя О.М. Полікарпова