Провадження №2/522/1572/22
04 лютого 2022 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді - Домусчі Л.В.,
за участю секретаря судового засідання Лисенко А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,
До суду 18.11.2021 року надійшла відповідь щодо місця реєстрації відповідача.
Ухвалою суду від 06.12.2021 року провадження по даній справі було відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін із призначенням судового засідання на 20.12.2021 року.
За відсутності доказів належного сповіщення відповідача, розгляд справи 20.12.2021 року відкладено на 01.02.2022 року
Представником позивача 01.02.2022р. надано до суду заяву, згідно якої просив розглядати справу за його відсутності та надав згоду на заочний розгляд справи.
Відповідач про час, дату та місце судового засідання сповіщався належним чином, однак до суду повторно не з`явився без поважних причин, поважність причин неявки суду не повідомив, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності суду не надавав та не заявляв, заяв по суті справи не подавав.
Згідно з п.п.6,7 ч.2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч.2 ст. 191 ЦПК України.
Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст.280,281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Відповідно до ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення.
У зв`язку з цим, датою складення цього судового рішення є 04.02.2022 року.
Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав.
Із матеріалів справи вбачається, що 20.12.2019 року між ОСОБА_1 (далі-позивач/позикодавець) та ОСОБА_2 (далі - відповідач/позичальник) був укладений письмовий договір займа (а.с.8) (далі - Договір позики).
Відповідно до п.1 Договору позики Позикодавець передає Позичальнику у власність 424 950 (чотириста двадцять чотири тисячі дев`ятсот п`ятдесят) гривень, що еквівалентно 15 000 (п`ятнадцять тисяч) доларів США на встановлений вище строк, а Позичальник зобов`язується повернути вказану суму в обумовлений строк.
Згідно п.2 Договору позики повернення вказаної в даному договорі суми має бути не пізніше 21 грудня 2020 року
Відповідно до п.п.4-6 Договору позики зміст ст.ст.1046-1052 ЦК України сторонам відомо. Даний договір вважається укладеним з моменту фактичної передачі Позикодавцем Позичальнику обумовленої суми. Договір складений в двох примірниках, кожен з яких має однакову юридичну силу.
Позивачем належним чином виконано покладені на нього договором позики обов`язки щодо передання відповідачу грошових коштів, що підтверджується розпискою, складеною відповідачем 20.12.2019 року.
Після спливу строку повернення грошових коштів, встановленого за домовленістю сторін умовами договору позики, відповідач свої зобов`язання за договором позики не виконав.
Оригінали вищевказаних розписок знаходяться у позивача.
Відповідно до ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до вимог статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною першою статті 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням належним чином.
Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ч.1 ст.627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно вимог статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відтак, між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання параграфа 1 глави 71 ЦК України (позика).
Відповідно до вимог статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Оскільки в договорі позики сторони не дійшли домовленості, що позика є безпроцентною, розмір процентів за період з 20.12.2019р. (дата укладення договору позики) по 08.11.2021р. (дата подання позову), що складає:
1. Період нарахування, з 20/12/2019 до 30/01/2020:
* з 20/12/2019 до 31/12/2019, 424 950,00 x 13,5 % (ставка НБУ, період 20.12.2019р. - 30.01.2020р.) x 12:365:100 =1 886,08 грн.;
* з 01/01/2020 до 30/01/2020, 424 950,00 x 13,5 % (ставка НБУ, період 20.12.2019р. - 30.01.2020р.) x 30:366:100 =4 702,32 грн.;
2. Період нарахування, з 31/01/2020 до 12/03/2020, 424 950,00 x 11 % (ставка НБУ, період 31.01.2020р. - 12.03.2020р.) x 42:366:100 =5 364,12 грн.;
3. Період нарахування, з 13/03/2020 до 23/04/2020, 424 950,00 x 10 % (ставка НБУ, період 13.03.2020р. - 23.04.2020р.) x 42:366:100 =4 876,48 грн.;
4. Період нарахування, з 24/04/2020 до 11/06/2020, 424 950,00 x 8 % (ставка НБУ, період 24.04.2020р. - 11.06.2020р.) x 49:366:100 =4 551,38 грн.;
5. Період нарахування, з 12/06/2020 до 04/03/2021:
* з 12/06/2020 до 31/12/2020, 424 950,00 x 6% (ставка НБУ, період 12.06.2020р. - 31.12.2020р.) x 203:366:100 =14 141,78 грн.;
* з 01/01/2021 до 04/03/2021, 424 950,00 x 6% (ставка НБУ, період 01.01.2021р. - 04.03.2021р.) x 63:365:100 =4 400,85 грн.;
6. Період нарахування, з 05/03/2021 до 15/04/2021, 424 950,00 x 6,5 % (ставка НБУ, період 05.03.2021р. - 15.04.2021р.) x 42:365:100 =3 178,39 грн.;
7. Період нарахування, з 16/04/2021 до 22/07/2021, 424 950,00 x 7,5 % (ставка НБУ, період 16.04.2021р. - 22.07.2021р.) x 98:365:100 =8 557,21 грн.;
8. Період нарахування, з 23/07/2021 до 09/09/2021, 424 950,00 x 8 % (ставка НБУ, період 23.07.2021р. - 09.09.2021р.) x 49:365:100 =4 563,85 грн.;
9. Період нарахування, з 10/09/2021 до 08/11/2021, 424 950,00 x 8,5 % (ставка НБУ, період 10.09.2021р. - 08.11.2021р.) x 60:365:100 =5 937,66 грн.
Отже, розмір процентів за вищевказаний період складає 62 160, 12 (шістдесят дві тисячі сто шістдесят) гривня 12 копійок.
Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Згідно ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Частиною 2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3% річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання. Такі висновки містяться, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 06 червня 2012 року №6-49цс12.
3 % річних розраховуються з урахуванням простроченої суми, визначеної у відповідній валюті, помноженої на кількість днів прострочення, які вираховуються з дня, наступного за днем, передбаченим у договорі для його виконання, помноженого на 3, поділеного на 100 та поділеного на 365 (днів у році).
Розрахунок трьох відсотків річних по Договору позики.
1. Період нарахування, з 22/12/2020 до 31/12/2020, 424 950,00 x 3 % x 10 : 366 : 100 =348,32 грн.;
2. Період нарахування, з 01/01/2021 до 08/11/2021, 424 950,00 x 3 % x 312 : 365 : 100 =10 897,35 грн.;
Отже, розмір трьох відсотків річних за вищевказаний період складає 11 245,67 (одинадцять тисяч двісті сорок п`ять) гривень 67 копійок.
Інфляційні втрати по Договору позики, за період (січень - вересень 2021 року):
(101,30 : 100) x (101,00 : 100) x (101,70 : 100) x (100,70 : 100) x (101,30 : 100) x (100,20 : 100) x (100,10 : 100) x (99,80 : 100) x (101,20 : 100) = 1.07523537
З вищевикладеного вбачається, що розмір інфляційних втрат складає
424 950,00 x 1.07523537 - 424 950,00 = всього 31 971,27 (тридцять одна тисяча дев`ятсот сімдесят одна) гривня 27 копійок.
Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача має бути стягнуто загальна сума заборгованості, що виникла з Договору позики у розмірі 530 327 грн. 06 коп., яка складається з основного боргу в розмірі 424 950 грн. 00 коп.; процентів в розмірі 62 160 грн. 12 коп.; 3% річних в розмірі 11 245 грн. 67 коп.; інфляційних втрат в розмірі 31 971 грн. 27 коп.
Згідно з вимогами ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Таким чином, із огляду на викладене суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 щодо стягнення боргу, процентів за користування грошовими коштами, інфляційних втрат та 3% річних.
Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст.141 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 526, 625, 627, 629, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 27, 43, 64, 76, 81, 89, 95, 133, 141, 223, 247, 258-259, 263-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України; суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів - задовольнити у повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) грошові кошти в розмірі 530 327,06 (п`ятсот тридцять тисяч триста двадцять сім) гривень 06 копійок, з яких:
- основна заборгованості в розмірі 424 950 (чотириста двадцять чотири тисячі дев`ятсот п`ятдесят) гривень;
- проценти в розмірі 62 160, 12 (шістдесят дві тисячі сто шістдесят) гривня 12 копійок;
- 3% річних в розмірі 11 245,67 (одинадцять тисяч двісті сорок п`ять) гривень 67 копійок;
- інфляційні втрати в розмірі 31 971,27 (тридцять одна тисяча дев`ятсот сімдесят одна) гривня 27 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) суму понесених судових витрат у розмірі 5 303,28 (п`ять тисяч триста три) гривень двадцять вісім копійок.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання)без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 04.02.2022 року.

Суддя Домусчі Л.В.