Справа № 1407/2077/2012
УХВАЛА

іменем України

"01" лютого 2022 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Ротар М.М., при секретарі Лукіянчиній Т.І.

за участю представника боржника ОСОБА_1 адвоката Джас І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державних виконавців Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)

встановив

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на дії головних державних виконавців Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якій вказував, що рішенням Вознесенського міськрайонного суду від 06 червня 2012 року з нього на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03 травня 2012 року і до їх повноліття.

На підставі рішення стягувачу було видано виконавчий лист, який був пред`явлений до примусового виконання до відділу ДВС Вознесенського МРУЮ (правонаступником якого є Вознесенський МРВ ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)) та останнім розпочато примусове виконання судового рішення.

15.11.2021 року представник боржника дізнався про винесення державним виконавцем у виконавчому провадженні № 42974687 наступних постанов: про арешт коштів боржника від 24.09.2021р.; про арешт майна боржника від 05.06.2018 року.

Проте, боржником не було отримано жодного документу виконавчого провадження, які державний виконавець направляв або мусив направити боржнику, в т.ч. про арешт майна боржника від 05.06.2018р.; про арешт коштів боржника від 24.09.2021р.

При цьому вказані постанови були винесені державним виконавцем без належної перевірки наявності заборгованості боржника у виконавчому провадженні та виконання зобов`язань, передбачених ст. 18 закону України «Про виконавче провадження», перевірки самостійного і добровільного виконання боржником рішення суду.

Отже, оскільки на момент винесення постанови про арешт майна боржника від 05.06.2018 року та постанови про арешт коштів боржника від 24.09.2021 року у боржника ОСОБА_1 була відсутня заборгованість по сплаті аліментів, так як він добровільно виконував рішення про стягнення з нього аліментів, то представник боржника просив визнати протиправними та скасувати постанови про арешт майна боржника від 05.06.2018р.; про арешт коштів боржника від 24.09.2021р.

В судовому засіданні, яке проводилося без особистої участі скаржника ОСОБА_1 , його представник ОСОБА_2 вимоги скарги підтримала.

Стягувач ОСОБА_3 , представники Вознесенського МРВ ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)) в судове засідання не з`явилися, судом належним чином про час та місце розгляду справи повідомлені, проте від начальника Вознесенського МРВ ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)) Посторонко В.М. надійшла заява про розгляд скарги без участі представника відділу.

Суд вважав можливим провести розгляд скарги без особистої участі учасників справи, які не з`явилися в судове засідання, оскільки матеріали скарги містять достатньо інформації для її розгляду.

Заслухавши пояснення представника скаржника ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали виконавчого провадження №42974687, суд прийшов до наступного.

Зокрема судом встановлено, що рішенням Вознесенського міськрайонного суду від 06 червня 2012 року у цивільній справі №1407/2077/2012 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03 травня 2012 року і до їх повноліття.

На підставі рішення стягувачу було видано виконавчий лист, який був пред`явлений до примусового виконання до відділу ДВС Вознесенського МРУЮ (правонаступником якого є Вознесенський МРВ ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)) та останнім розпочато примусове виконання судового рішення.

Проте постановою старшого державного виконавця Фурдуй П.В від 01 квітня 2014 року виконавче провадження №33039823 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дітей було закінчено на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року (в редакції, чинній на час винесення постанови) у зв`язку з направленням виконавчого документа за належністю за місцем роботи боржника до відділу ДВС Оболонського РУЮ у м. Києві (правонаступником якого є Оболонський РВ ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)).

17 квітня 2014 року державним виконавцем відділу ДВС Оболонського РУЮ у м. Києві Вегерою А.С. було відкрите виконавче провадження №42974687 з примусового виконання рішення суду, яке постановою державного виконавця Оболонського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Гаркушею Є.Ю. від 17 травня 2018 року на підставі ч. 4 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року передано для подальшого виконання до Вознесенського МРВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області.

В межах вказаного виконавчого провадження державним виконавцем складено розрахунки заборгованості по сплаті аліментів.

Крім того у зв`язку з наявністю у боржника ОСОБА_1 заборгованості по сплаті аліментів 05.06.2018 року головним державним виконавцем Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Бутковським І.В. була винесена постанова про арешт майна боржника.

24.09.2021 року головним державним виконавцем Вознесенського відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Червоною Я.В. була винесена постанова про арешт коштів боржника.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 30.12.2021 скаргу ОСОБА_1 було задоволено частково, зокрема зобов`язано державного виконавця Вознесенського відділу виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) провести перерахунок заборгованості по аліментам у виконавчому провадженні № 42974687.

В порядку виконання обумовленої ухвали суду державним виконавцем здійснено перерахунок заборгованості за аліментами. Відповідно до наданого розрахунку, станом на 01.01.2022 загальна сума заборгованості за аліментами становить 2 544 грн. 41 коп. Станом на 31.01.2022 вказана заборгованість була погашена боржником у повному обсязі.

31.01.2022 головним державним виконавцем Вознесенського відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) були винесені постанови про скасування заходів примусового виконання, зняття арешту з коштів та 01.02.2022 року була винесена постанова про зняття арешту з майна.

Аналізуючи доводи скарги, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 1, п. 1. ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Частиною другою статті 451 ЦПК України передбачено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Таким чином, виходячи з норм статті 451 ЦПК України, суд не наділений повноваженнями щодо скасування постанови державного виконавця, а відновлення порушеного права заявника підлягає у спосіб, передбачений частиною другою статті 451 ЦПК України, а саме, шляхом зобов`язання державного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Поновлення порушеного права боржника ОСОБА_1 можливо шляхом зобов`язання державного виконавця скасувати постанови про арешт майна та арешт коштів боржника.

В судовому засідання було встановлено, що у зв`язку з відсутністю заборгованості у боржника ОСОБА_1 станом на 01.02.2022 року головним державним виконавцем Вознесенського відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 31.01.2022 року було винесено постанову про скасування заходів примусового виконання та постанову про зняття арешту з коштів з усіх рахунків, що належать боржнику ОСОБА_1 . Та 01.02.2022 року головним державним виконавцем винесена постанова про зняття арешту з майна, що належить боржнику ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Оскільки питання яке ставилось у скарзі вирішено, а тому зник предмет оскарження, суд вважає за доцільним відмовити у задоволенні скарги.

Керуючись ст. ст. 258-260, 268, 449-451, 453 ЦПК України, суд

постановив

в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державних виконавців Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 07 лютого 2022 року.

Суддя : М.М. Ротар