РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/1551/21

2/609/91/2022

03 лютого 2022 року Шумський районний суд Тернопільської області в складі:

в складі головуючого судді Ковтуновича О.В.

за участі:

секретаря судового засідання Сандулович О.М.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Шумськ цивільну справу за позовом: ОСОБА_1

до

відповідача: Шумської об`єднаної територіальної громади в особі Шумської міської ради

вимоги позивача: про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом

учасники справи - не з`явилися

В С Т А Н О В И В :

І. Стислий виклад позиції позивача.

1. 24 грудня 2021 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду з позовом до Шумської об`єднаної територіальної громади в особі Шумської міської ради (далі відповідач) з вимогою про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, що залишилося після смерті матері - ОСОБА_2 .

2. Позов обґрунтований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла - ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, що складається із:

- 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями у АДРЕСА_1 . Дане домоволодіння відноситься до соціальної групи колгоспний двір, померла була головою колгоспного двору. Інша частка колгоспного двору належать позивачу.

- права власності на земельну ділянку, яка знаходиться на території Бриківської сільської ради Кременецького району Тернопільської області в розмірі 1,41 га., у тому числі: 1,19 га. кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0073, 0,22 га. кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0712, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР № 037548 виданого 05.10.2003 року Шумською РДА Тернопільської області;

- права власності на земельну ділянку, яка знаходиться у с. Бриків Кременецького району Тернопільської області в розмірі 0,5007 га., кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0230, цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 299085 виданого 29.05.2009 року Бриківською сільською радою Кременецького району Тернопільської області;

- права власності на земельну ділянку, яка знаходиться у с. Бриків Кременецького району Тернопільської області в розмірі 0,5796 га., кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0229, цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 299084 виданого 29.05.2009 року Бриківською сільською радою Кременецького району Тернопільської області;

- права власності на земельну ділянку, яка знаходиться у АДРЕСА_1 в розмірі 0,2500 га., кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0228, цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 299083 виданого 29.05.2009 року Бриківською сільською радою Кременецького району Тернопільської області.

Спадщину після смерті померлої позивач прийняла у відповідності до ст.1268 ЦК України, оскільки на день її смерті проживала із нею в одному господарстві, як стверджує остання.

Позивач зверталася у нотаріальну контору по питанню успадкування зазначеного майна, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, та зазначено, що у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватись у судовому порядку.

На підставі викладеного, позивач просить позов задоволити та визнати за нею, як спадкоємцем першої черги спадкування, право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті матері - ОСОБА_2

ІІ. Процесуальні дії у справі.

3.Ухвалою суду від 28 грудня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та призначено підготовче засідання на 03 лютого 2022 року.

4. У судове засідання сторони не з`явилися, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі із повним підтриманням та визнанням позовних вимог.

5. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

6. Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року Про утворення та ліквідацію районів, що набрала чинності 19.07.2020 року, змінений адміністративно-територіальний устрій нашої Держави.

Зокрема, відповідно до підпункту 19 пункту 3 та абзацу 1 підпункту 19 пункту 1 цієї Постанови ліквідований Шумський район Тернопільської області та утворений Кременецький район Тернопільської області (з адміністративним центром у місті Кременець) у складі територій Борсуківської сільської, Великодедеркальської сільської, Вишнівецької селищної, Кременецької міської, Лановецької міської, Лопушненської сільської, Почаївської міської, Шумської міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.

7. Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 03.08.2020 р., що видане Шумським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), стверджується, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла - ОСОБА_2 .

8. Із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 08.12.2020 р., що видане Шумським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер - ОСОБА_3 .

9. Як вбачається із свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 01 липня 1989 р., жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований у АДРЕСА_1 належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_2 на праві особистої власності виданого на підставі рішення виконкому Шумської районної Ради народних депутатів № 136 від 27.06.1989 р., зареєстровано в Кременецькому МБТІ за реєстровим номером 70.

10. Згідно відомостей про офіційний перелік вулиць та їх перейменування станом на 01.03.2004 р. в

АДРЕСА_2 . Із архівного витягу № 03-02/2/2013 від 03.11.2021 р. виданого архівним відділом Кременецької РДА Тернопільської області вбачається, що із погосподарської книги №2 Бриківської сільської ради Шумського району Тернопільської області за 1986-1990 роки станом на 01.07.1990 р. с. Бриків, особовий рахунок № НОМЕР_3 , голова сім`ї: ОСОБА_2 , 1941 р.н., члени сім`ї: ОСОБА_1 , 1967 р.н. - дочка.

12. Із довідки про технічні показники об`єкта нерухомого майна № 278 виданої 07.07.2021 р. КП «Шумське БТІ» вбачається, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться у АДРЕСА_1 , зареєстрований за ОСОБА_2 згідно свідоцтва про право власності видане на підставі рішення виконкому Шумської районної ради народних депутатів № 136 від 27.06.1989 р.

13. Отже, померлій ОСОБА_2 належить майно, що складається із:

- 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами у АДРЕСА_1 . Дане домоволодіння відноситься до соціальної групи колгоспний двір, померла була головою колгоспного двору. Інша частка колгоспного двору належать позивачу.

- права власності на земельну ділянку, яка знаходиться на території Бриківської сільської ради Кременецького району Тернопільської області в розмірі 1,41 га., у тому числі: 1,19 га. кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0073, 0,22 га. кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0712, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР № 037548 виданого 05.10.2003 року Шумською РДА Тернопільської області;

- права власності на земельну ділянку, яка знаходиться у с. Бриків Кременецького району Тернопільської області в розмірі 0,5007 га., кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0230, цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 299085 виданого 29.05.2009 року Бриківською сільською радою Кременецького району Тернопільської області;

- права власності на земельну ділянку, яка знаходиться у с. Бриків Кременецького району Тернопільської області в розмірі 0,5796 га., кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0229, цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 299084 виданого 29.05.2009 року Бриківською сільською радою Кременецького району Тернопільської області;

- права власності на земельну ділянку, яка знаходиться у АДРЕСА_1 в розмірі 0,2500 га., кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0228, цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 299083 виданого 29.05.2009 року Бриківською сільською радою Кременецького району Тернопільської області.

14. Згідно досліджених матеріалів справи судом було встановлено, що померла ОСОБА_2 , являється матір`ю позивача, що стверджується: свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 28.04.1967 р., витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 0 від 11.09.2012 р.

15. Судом встановлено, що позивачем виготовлено технічний паспорт на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться у АДРЕСА_1 .

16. Із довідки № 350 від 03.11.2021 р. виданої Шумською міською радою Тернопільської області, вказується, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 , разом із дочкою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що дає підставу вважати позивача такою, що прийняла спадщину в силу ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки на час відкриття спадщини проживала із спадкодавцем.

ІV. Оцінка Суду.

17. За змістом частини четвертої статті 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Так, частиною четвертою статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Таким чином, ЦПК України допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами відповідач позов визнав (див. пункт 4), таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тобто в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні.

18. Вимогами ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

19. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

20. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

21. Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

22. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

23. Згідно із ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

24. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною другою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

25. Відповідно до п.1 та п. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

26. У відповідності до ст. 112 ЦК Української РСР, майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність).

27. Відповідно до ст.120 ЦК Української РСР, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти.

28. На підставі статей 1216,1217,1218 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців).

29. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

30. У відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

31. Відповідно до абз.3 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні прав на спадщину особа може звертатися до суду за правилами позовного провадження.

32. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

33. Згідно із ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

34. Згідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

35. Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

36. Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

37. Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, не може бути захищене в інший спосіб.

38. У зв`язку із чим, враховуючи, що позивач прийняла спадщину в установленому законом порядку, але отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування на земельні ділянки та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в нотаріальній конторі не може, її право підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню.

39. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачем права власності земельні ділянки та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

40. Позивач звільнена від сплати судового збору згідно п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААВ № 430074.

Суд, вважає, за необхідне судові витрати у справі компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З цих підстав,

Керуючись статтями 15, 16, 328, 1216-1218, 1261, 1268 Цивільного кодексу України, статтями 2, 4, 5, 10-13, 18, 81, 258-259, 263 - 265 Цивільного процесуального кодексу, ст.ст. 120, 112 ЦК Української РСР суд, -

У Х В А Л И В :

1. Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителька с. Бриків, Кременецького району, Тернопільської області, паспорт серії НОМЕР_5 ) до Шумської об`єднаної територіальної громади в особі Шумської міської ради (місце знаходження: м. Шумськ, вул. Українська, 59, ) про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом - задоволити повністю.

2. Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителька с. Бриків, Кременецького району, Тернопільської області, паспорт серії НОМЕР_5 ) в порядку спадкування за законом, після смерті матері - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами у АДРЕСА_1 .

3. Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителька с. Бриків, Кременецького району, Тернопільської області, паспорт серії НОМЕР_5 ) в порядку спадкування за законом, після смерті матері - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на земельну ділянку, яка знаходиться на території Бриківської сільської ради Кременецького району Тернопільської області в розмірі 1,41 га., у тому числі: 1,19 га. кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0073, 0,22 га. кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0712, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР № 037548 виданого 05.10.2003 року Шумською РДА Тернопільської області.

4. Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителька с. Бриків, Кременецького району, Тернопільської області, паспорт серії НОМЕР_5 ) в порядку спадкування за законом, після смерті матері - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на земельну ділянку, яка знаходиться у с. Бриків Кременецького району Тернопільської області в розмірі 0,5007 га., кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0230, цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 299085 виданого 29.05.2009 року Бриківською сільською радою Кременецького району Тернопільської області.

5. Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителька с. Бриків, Кременецького району, Тернопільської області, паспорт серії НОМЕР_5 ) в порядку спадкування за законом, після смерті матері - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на земельну ділянку, яка знаходиться у с. Бриків Кременецького району Тернопільської області в розмірі 0,5796 га., кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0229, цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 299084 виданого 29.05.2009 року Бриківською сільською радою Кременецького району Тернопільської області.

6. Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителька с. Бриків, Кременецького району, Тернопільської області, паспорт серії НОМЕР_5 ) в порядку спадкування за законом, після смерті матері - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на земельну ділянку, яка знаходиться у АДРЕСА_1 в розмірі 0,2500 га., кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0228, цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 299083 виданого 29.05.2009 року Бриківською сільською радою Кременецького району Тернопільської області.

7. Судові витрати у справі компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду або через Шумський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне рішення складено 03 лютого 2022 року.

Суддя: О. В. Ковтунович