Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2022 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Черенкова Н.П., розглянувши матеріали подання приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Булахевіча Степана Вікторовича про визначення частки у спільному сумісному майні,-

ВСТАНОВИВ:

Приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Булахевіч С.В. звернувся до суду з поданням про визначення частки в праві власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на праві приватної спільної сумісної власності.

Ухвалою від 23.12.2021 року подання залишено без руху для усунення недоліків та надано п`ятиденний строк з дня отримання ухвали шляхом подання заяви у новій редакції, та вказано, що виконавцю необхідно: уточнити позовні вимоги та вказати необхідність визначення частки в праві власності боржників на квартиру, яка є предметом договору іпотеки і на яку рішенням суду від 06.04.2009 року звернуто стягнення.

27.01.2022 року на адресу суду від приватного виконавця Булахевіча С.В. надійшло уточнене подання.

Однак, приватним виконавцем недоліки, вказані в ухвалі суду від 23.12.2021 року, не усунуті, а уточнене подання ідентичне до подання, яке залишено без руху.

Згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач (заявник) не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (заявникові).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони чи обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28.10.1998р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Враховуючи вищевикладене, повернення подання у відповідності до ст. 185 ЦПК України не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки не позбавляє права ОСОБА_3 на повторне звернення до суду із поданням.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч.3 ст. 185 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ :

Подання приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Булахевіча Степана Вікторовича про визначення частки у спільному сумісному майні- вважати неподаним та повернути позивачу.

Роз`яснити приватному виконавцю, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення подання не перешкоджає повторному зверненню із поданням до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для його повернення .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до безпосередньо Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі в 15-денний строк апеляційної скарги з дня складення ухвали.

Суддя Н.П. Черенкова