Справа № 579/2307/21
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

26 січня 2022 року Кролевецький районний суд Сумської області

в складі судді Придатка В.М.,

за участі секретаря судового засідання Рудь О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кролевець справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Кролевецька міська рада Конотопського району Сумської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з указаною заявою, мотивуючи її тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Кролевець Сумської області померла ОСОБА_2 . Внаслідок смерті останньої відкрилась спадщина на спадкове майно, до складу якого, окрім іншого, входить право на земельну частку (пай) із земель, які перебували у колективній власності колишнього САПТЗТ ім.Щорса в с.Ярославець Кролевецького району Сумської області, розміром 3.12 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке належало померлій на підставі сертифіката серії CM № 0145575, виданого 16.12.1996 року відповідно до розпорядження голови Кролевецької районної державної адміністрації від 10.12.1996 року №692.

Спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняв відповідно до ст.549 ЦК України (в редакції 1963 року) батько заявника ОСОБА_3 , однак спадкові права за життя не оформив, а ІНФОРМАЦІЯ_2 помер.

Заявник є спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 за заповітом, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину на право на земельну частку (пай), яке залишилося після ОСОБА_2 , у нотаріуса в зв`язку з тим, що сертифікат було видано після смерті ОСОБА_2 , крім того, у тексті сертифіката допущено помилку у написанні по батькові власника, а саме, замість правильного « ОСОБА_4 » зазначено « ОСОБА_5 ».

Посилаючись на викладене, заявник просить встановити факт належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Кролевець Сумської області правовстановлюючого документу, а саме, сертифіката на право на земельну частку (пай) серії CM № 0145575, виданого 16.12.1996 року на ім`я « ОСОБА_2 » відповідно до розпорядження голови Кролевецької районної державної адміністрації від 10.12.1996 року №692.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, за змістом поданої суду заяви просив розгляд справи проводити без його участі (а.с.2).

Заінтересована особа Кролевецька міська рада Сумської області в судове засідання свого представника не направила, просить справу розглядати без їх участі, про що зазначила у заяві, не заперечує проти задоволення позову (а.с. 23-25).

Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання заявника суд визнав можливим розглянути справу в його відсутність та у відсутність представника заінтересованої особи.

Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кролевець Сумської області (а.с.5).

ОСОБА_2 належало право на земельну частку (пай), що підтверджується копією сертифіката на право на земельну частку (пай) серії CM № 0145575, виданого 16.12.1996 року відповідно до розпорядження голови Кролевецької районної державної адміністрації від 10.12.1996 року №692 (а.с.4).

Згідно довідки виконавчого комітету Ярославецької сільської ради Кролевецького району Сумської області №536 від 28.10.2020, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 була зареєстрована і постійно проживала в с. Ярославець Кролевецького району. Після її смерті займався похованням її син ОСОБА_3 , а у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини фактично вступив у повне управління та володіння спадковим майном, документами: доглядав за будинком, сплачував комунальні платежі, обробляв земельну ділянку (а.с.7).

Факт родинних стосунків між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 підтверджується архівною копією актового запису про народження №68 від 16.09.1933 року, виданого Державним архівом Сумської області, підстава: Р-7148, оп8, справа 1324, арк. 109 (а.с.8), факт родинних стосунків між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 підтверджується копією свідоцтва про народження заявника серія НОМЕР_1 від 29.09.1958 року (а.с.10).

Викладені вище обставини підтверджуються листом Управління у Конотопському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області №97/299-21 від 17.09.2022 (а.с.15), витягом з Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), з якого вбачається, що на ім`я жительки с.Ярославець Кролевецького району « ОСОБА_2 », ІНФОРМАЦІЯ_4 , 16.12.1996 виданий сертифікат серія СМ №0145575 (а.с.16-17).

За змістом роз`яснення приватного нотаріуса заявнику фактично відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки з тих підстав, що у державних актах на право власності на земельну ділянку виявлено помилку у написанні по батькові власника земельної ділянки « ОСОБА_5 » замість правильного « ОСОБА_4 » (а.с.9).

Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Як вбачається з матеріалів справи, встановлення факту належності правовстановлюючого документа має для заявника юридичне значення, а саме: необхідне для оформлення ним своїх спадкових прав.

Відповідно роз`яснень п.11 постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року № 7 при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат на право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай) але за життя не одержав сертифіката на право на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта на право колективної власності на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства, тощо, при вирішення спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного Кодексу України 1990 року, Указу Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям" від 08.08.1995 року № 720/95 та відповідні норми ЦК УРСР.

Згідно роз`яснень, викладених у пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 р. № 7 (Із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року № 2) «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» вбачається, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акту про право власності на землю (пункт 17 розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України від 25.10.2001 року).

Згідно вимог ч.9 ст.5 ЗК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу. Право на земельну частку може бути передано у спадщину в порядку і на умовах, передбачених цивільним законодавством щодо успадкування майна, та статутом відповідного колективного підприємства.

Пунктом 1 Указу Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" від 08.08.1995 року № 720/95 встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.

Відповідно до п. 2 вказаного Указу право на частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишилися членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

З наведених норм матеріального права вбачається, що особа набуває право на земельний пай за наявності таких умов: перебування в числі членів колективного сільськогосподарського підприємства на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання колективним сільськогосподарським підприємством цього акта.

Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 11 Постанови Пленуму Верховного суду України « Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року , вбачається, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акту про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року (561-12), Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Згідно пункту «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. 1 ч. 3 ст. 152 ЗК України. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено ч. 1 ст. 1225 ЦК України.

Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

За таких обставин, враховуючи, що факт належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Ярославець Кролевецького району Сумської області правовстановлюючого документу, а саме, сертифіката на право на земельну частку (пай) із земель, які перебували у колективній власності колишнього САПТЗТ ім.Щорса в с.Ярославець Кролевецького району Сумської області, розміром 3.12 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), серії CM № 0145575, виданого 16.12.1996 року відповідно до розпорядження голови Кролевецької районної державної адміністрації від 10.12.1996 року №692, знайшов підтвердження в ході судового розгляду, вважаю за необхідне задовольнити заявлені вимоги у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 293, 294, п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України,-

у х в а л и в :

заяву ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , заінтересована особа Кролевецька міська рада Сумської області, місцезнаходження: 41300, Сумська область, Конотопський район, м.Кролевець, пл.Миру, 1, , про встановлення факту належності правовстановлюючих документів задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Кролевець Сумської області, правовстановлюючого документу, а саме, сертифіката на право на земельну частку (пай) серії CM № 0145575, виданого 16.12.1996 року на ім`я « ОСОБА_2 » відповідно до розпорядження голови Кролевецької районної державної адміністрації від 10.12.1996 року №692.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Кролевецький районний суд Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст.273 ЦПК України.

Суддя В. М. Придатко