Ухвала

Іменем України

31 січня 2022 року

м. Київ

справа № 176/753/21

провадження № 61-251ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Коротуна В. М.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Повалій Оленою Василівною, на постанову Дніпровського апеляційного суду від 01 грудня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Східний гірничо - збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просив про відшкодування моральної шкоди у розмірі 600 000,00 грн у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання.

Позовна заява мотивована тим, що з 01 квітня 2005 року він працював на шахті «Інгульська» Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» на посаді підземного гірничого робочого з повним робочим днем на підземних роботах по 4 розряду та впродовж своєї діяльності був переведений на сьомий розряд.

У листопаді 2020 року його звільнено з роботи на підставі п. 2 ст. 40 Кодексу законів про працю України у зв`язку з виявленою невідповідністю виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я, що перешкоджає продовженню даної роботи.

Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 17 березня 2021 року серії 12ААА №085427 визначено ступінь втрати професійної працездатності на рівні 60% у зв`язку з професійним захворювання, зазначено про потребу амбулаторного та стаціонарного лікування, санлікування 1 раз на 3 роки.

Вказував, що за таких обставин зі сторони відповідача йому має бути відшкодована моральна шкода, яка завдана ушкодженням здоров`я, внаслідок неналежного виконання відповідачем вимог законодавства стосовно створення та підтримання безпечних умов праці, що спричинило виникнення у нього хронічного професійного захворювання.

Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 09 серпня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ДП «Східний гірничо - збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди, у зв`язку з отриманим професійним захворюванням грошові кошти у розмірі 216 000,00 грн, без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Вказане судове рішення мотивовано доведеністю позовних вимог.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 07 грудня 2021 року апеляційну скаргу ДП «Східний гірничо - збагачувальний комбінат» задоволено частково.

Рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 09 серпня 2021 року змінено в частині розміру суми відшкодування моральної шкоди, стягнутої з ДП «Східний гірничо - збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_1 , зменшивши її з 216 000,00 грн до 60 000,00 грн.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Суд апеляційної інстанції виходив з того, що висновок суду першої інстанції, що позивач має право на відшкодування моральної шкоди відповідачем є правильним, проте виходячи із засад розумності та справедливості визначив його в розмірі 60 000,00 грн.

У грудні 2021 року ОСОБА_1 , через свого адвоката Повалій О. В., звернувся засобами поштового зв`язку до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Дніпровського апеляційного суду від 01 грудня 2021 року.

В касаційній скарзі заявник посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме суд застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року в справі № 210/5258/16-ц та постанові Верховного Суду від 14 листопада 2019 року в справі № 522/3388/18 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга мотивована тим, що визначений судом апеляційної інстанції розмір моральної шкоди, є необґрунтованим та значно заниженим.

Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про відмову

у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою.

Судоми попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 працював: в період з 21 квітня 2005 року по 26 листопада 2020 року - на посаді підземного гірника з ремонту гірничих виробіток з повним робочим днем на підземних роботах по 7 розряду ш. «Інгульська» «Інгульський» рудник «СхідГЗК.

Актом розслідування причин виникнення професійного захворювання від 05 березня 2021 року було встановлено, що професійне захворювання виникло за таких обставин: тривалий стаж роботи (15 років) в шкідливих та небезпечних умовах праці на Інгульській шахті ДП «Схід ГЗК», недосконалість роботи технологічного обладнання, механізмів інструментів: перфоратор YT-25, що призводить до перевищення ГДК локальної вібрації, фізичного навантаження, шуму та пилу при виконанні функціональних обов`язків в умовах несприятливого мікроклімату.

Відповідно до довідки МСЕК серії 12 ААБ №085427 від 17.03.2021 року ОСОБА_1 було визначено ступінь втрати професійної працездатності 60% з 12 березня 2021 року.

Згідно довідки до акту огляду медико - соціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 574159 ОСОБА_1 було встановлено третю групу інвалідності з 12 березня 2021 року через професійне захворювання.

Частинами першою, другою статті 153 Кодексу законів про працю України встановлено, що на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Згідно із частинами першою та третьою статті 13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Статтею 173 КЗпП України закріплено право працівника на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків.

Частиною першою статті 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зав`язків і вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відшкодування моральної шкоди провадиться власником, якщо небезпечні або шкідливі умови праці призвели до моральних втрат потерпілого, порушення його нормальних життєвих зав`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Під моральними втратами потерпілого розуміються страждання, заподіяні працівникові внаслідок фізичного або психічного впливу, що спричинило погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

При цьому, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 29 жовтня 2020 року в справі № 210/4342/18 (провадження № 61-6438св20)

Встановивши фактичні обставини справи, надавши належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, врахувавши глибину та ступінь моральних і фізичних страждань, яких зазнав та зазнає позивач внаслідок професійного захворювання, виходячи із принципів розумності і справедливості, суд апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку, про наявність підстав для відшкодування відповідачами моральної шкоди позивачу в розмірі 60 000,00 грн.

Висновки апеляційного суду в цій справі узгоджуються із вказаним правовим висновком Верховного Суду та не суперечать правовим позиціям, які викладені у постановах, що зазначені заявником у касаційній скарзі.

Доводи касаційної скарги про те, що визначений судом апеляційної інстанції, розмір відшкодування моральної шкоди є заниженим зводяться до переоцінки доказів та незгоди з оскарженим судовим рішенням.

У свою чергу Верховний Суд не має права встановлювати обставини та оцінювати докази.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу суд може визнати таку касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).

На підставі викладеного Верховний Суд дійшов висновку про наявність передбачених пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України підстав для визнання касаційної скарги ОСОБА_1 , подану адвокатом Повалій О. В., необґрунтованою та відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , подану адвокатом Повалій Оленою Василівною, на постанову Дніпровського апеляційного суду від 01 грудня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Східний гірничо - збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:М. Є. Червинська
С. Ю. Бурлаков В. М. Коротун