Справа №311/5802/21
Провадження №2/311/671/2022
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2022 року м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі: головуючого - судді Нікандрової С.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клітченко Оксана Анатоліївна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2021 року до Василівського районного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клітченко Оксана Анатоліївна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 14 грудня 2021 року в мобільному додатку «ДІЯ» з`явилося повідомлення про арешт його карткових рахунків, та було долучено постанову про відкриття виконавчого провадження, та з його заробітної плати почали відраховуватися кошти на виконання постанови приватного виконавця Клітченко O.A., по виконавчому провадженню № 64918328. 21 грудня 2021 року він звернувся до приватного виконавця, з проханням ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження, 22 грудня 2021 року йому було надано можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження, та ним було з`ясовано, що виконавче провадження відкрите ще 22 березня 2021 року при примусовому виконанні виконавчого напису № 6084 від 15 лютого 2021 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., яким з нього стягнуто на користь АТ «ПУМБ» заборгованість у розмірі 24 814,54 грн. на підставі кредитного договору №01 від 30 травня 2017 року, укладеного між ним та ПАТ «ПУМБ», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є АТ «ПУМБ». Строк платежу за кредитним договором настав, проте дата не вказана. Заборгованість стягнуто за період з 23 грудня 2019 року по 22 грудня 2020 року, тобто за межами кредитного договору. Сума заборгованості складає 24 564,54 грн, яка включає у себе: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 12 355,19 грн, прострочена заборгованість за комісією - 0 грн, прострочена заборгованість за процентами - 12 209,35 грн, строкова заборгованість за сумою кредиту - 0,00 грн, строкова заборгованість за комісією - 0,00 грн. Строкова заборгованість за процентами - 0,0 грн. Позивач зазначає, що жодного кредитного договору між ним та ПАТ «ПУМБ» не укладалося. 30 травня 2017 року ним було подано заяву про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 01, згідно якого мені було видано кредитну карту з грошовим лімітом 6400 гривень, з обов`язковим укладенням Договору страхування життя та майна. При цьому умови договору кредитування йому надані не були, і він жодного договору не підписував. Він користувався кредитною картою, та вважав, що в ньго відсутня заборгованість по ній. За весь період від АТ «ПУМБ» він не отримував жодного повідомлення, про те що у нього наявна заборгованість за кредитним договором. Більше того, у матеріалах виконавчого провадження наданий Банком «ПУМБ» документ у підтвердження заборгованості не є розрахунковими документом і не підтверджує безспірність заборгованості, а лише підтверджує факт підписання заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, а тому приватний нотаріус вчинив виконавчий напис без первинних документів, та без Кредитного договору. Позивач не отримував жодних повідомлень від Банку «ПУМБ» стосовно невиконання ним зобов`язань за користування картковим рахунком, а тому не був повідомлений про розмір та наявність заборгованості за цим договором, до теперішнього часу він отримує заробітну плату в банку «ПУМБ». Жодного повідомлення від нотаріуса,

про вчинення ним виконавчого напису він не отримував, а дізнався про наявність виконавчого напису, лише після накладення арешту на його рахунки приватним виконавцем. У зв`язку з чим, позиівч був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги Банку або їх добровільно виконати, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення.

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 24 грудня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. належним чином завірені копії матеріалів нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису №6084, вчиненого 15 лютого 2021 року.

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 24 грудня 2021 року задоволено заяву позивача про забезпечення позову, зупинено стягнення за виконавчим провадженням ВП №64918328, яке відкрите на підставі виконавчого напису №6084, вчиненого 15 лютого 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №01 від 30 травня 2017 року на загальну суму 24 814,54 грн.

Відповідачу АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та протягом п`яти днів - заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» належним чином повідомлений про розгляд справи шляхом направлення копій ухвал про відкриття провадження, забезпечення позову та позовної заяви з додатками, про що свідчить поштове повідомлення про вручення йому поштового відправлення 14 січня 2022 року.

27 січня 2022 року від представника відповідача АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» Височина Є.М. надійшла заява про визнання позовних вимог в порядку ст. 206 ЦПК України, у якій представник зазначає, що АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» визнає позовні вимоги ОСОБА_1 до банку в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та стягненю з банку судового збору за подання вказаної позовної заяви в розмірі 50 % від суми сплаченої позивачем при подачі позову на підставі ст. 142 ЦПК України.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. своїм правом подати відповідні письмові заперечення не скористалася, повідомлена про розгляд справи належним чином шляхом направлення копій ухвал про відкриття провадження, забезпечення позову та позовної заяви з додатками, конверт, яких направлявся на адресу третьої особи повернувся до суду 20 січня 2022 року без вручення у зв`язку з відсутністю адресата (а.с.33).

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову - приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клітченко О.А. згідно з відомостями, які містяться в рекомендованих повідомленнях про вручення поштового відправлення, 18 січня 2022 року отримала копію ухвали про відкриття провадження, забезпечення позову та копію позовної заяви з додатками, проте своїм правом подати відповідні письмові заперечення не скористалася.

Згідно ч.4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Розглянувши надані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що виконавчим написом зареєстрованим в реєстрі за №6084, вчиненим 15 лютого 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. звернуто стягнення з ОСОБА_1 , який є боржником за кредитним договором №01 від 30 травня 2017 року, укладеним із ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» правонаступником усіх прав та обов`язків Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», за кредитним договором №01 від 30 травня 2017 року. Стягнення заборгованості проводиться за період з 23 грудня 2019 року по 22 грудня 2020 року. Сума заборгованості складає 24 564,54 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 12 355,19 грн.; прострочена заборгованість за процентами - 12 209,35 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі ст.31 ЗУ «Про нотаріат» отримано плати із стягувача АТ ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» в розмірі 250,00 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника, яким є ОСОБА_1 на користь

АТ ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» складає 24 814,54 грн. (а.с.14).

Матеріали справи свідчать, що приватним нотаріусом вчинення виконавчого напису здійснено на підставі ст.ст.87-91 Закону України «Про нотаріат» і п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172.

22 березня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клітченко О.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №64918328 на підставі виконавчого напису №6084, виданого 15 лютого 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» заборгованості у розмірі 24 814,54 грн (а.с.15).

22 березня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клітченко О.А. винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунку р/р НОМЕР_1 в АТ ПУМБ, МФО - 334851, крім коштів, що містяться на рахунку накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 (а.с.17).

Статями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це, відповідно до п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат», нотаріальна дія. Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена гл.14 Закону України «Про нотаріат» та гл.16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі ст.87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більш як 3 роки, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більш як один рік. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч.1 ст.39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 (далі - Порядок).

Відповідно до пп.1, 3 гл.16 розд. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису.

Згідно з пп.2.1 п.2 гл.16 розд.ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, в якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Відповідно до пункту 3.1 глави 16 розділу II Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи: - якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; - за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 (пункт 3.2 глави 16 розділу II Порядку №296/5).

Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюється з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу (пункт 3.4 глави 16 розділу II Порядку).

Пунктом 3.5 глави 16 цього ж Порядку визначено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року.

Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З урахуванням приписів ст.ст.15, 16, 18 ЦК, ст.ст.50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис, як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Саме така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 10 жовтня 2018 року у справі №405/1015/17.

Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів.

Для правильного застосування положень ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», суд повинен перевірити у такому спорі доводи боржника в повному обсязі та установити, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Велика Палата Верховного Суду, у постанові від 16.05.2018 року у справі №320/8269/15-ц, не відступила від наведених вище висновків Верховного Суду України щодо застосування статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат».

Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Аналогічні правові висновки містяться в постанові Верховного Суду від 18 вересня 2019 року, справа №161/6092/18-ц.

За виконавчим написом за реєстровим №6084, вчиненим 15 лютого 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., вбачається, що з боржника ОСОБА_1 стягнуто на користь АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» заборгованість за кредитним договором №01 від 30 травня 2017 року, за період з 23 грудня 2019 року по 22 грудня 2020 року. Сума заборгованості складає 24 564,54 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 12 355,19 грн.; прострочена заборгованість за процентами - 12 209,35 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі ст.31 ЗУ «Про нотаріат» отримано плати із стягувача АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» в розмірі 250,00 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника, яким є ОСОБА_1 на користь АТ ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» складає 24 814,54 грн.

Як вбачається зі змісту кредитного договору №01 від 30 травня 2017 року, укладеного між ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та ОСОБА_1 , Банк надав клієнту кредит на суму 6 400,00 грн., зі сплатою відсотків зазначеному у договорі. Строк дії договору набув чинності з дати його укладання, і діяв протягом одного року, тобто до 30 травня 2018 року.

Між тим, матеріали справи не містять жодних доказів того, що заборгованість за процентами за користування кредитом нарахована в межах строку дії кредитного договору, в той час, як право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України.

Крім того, матеріали цивільної справи не містять Договору факторингу укладеного між ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», інших доказів на підтвердження заборгованості за Кредитним договором №01 від 30 травня 2017 року за період з 23 грудня 2019 року по 22 грудня 2020 року в розмірі 24 564,54 грн.

З урахуванням вище викладеного, суд приходить до висновку, що з наявних у матеріалах справи документів вбачається спірність вимог кредитора, тому виконавчий напис вчинений з порушенням вимог закону та має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Крім того, підставою здійснення оспорюваного виконавчого напису є постанова КМУ №1172 від 29 червня 1999 року, до якої постановою КМУ №662 від 26 листопада 2014 року були внесені зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, зокрема, доповнено перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. п. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Одночасно з цим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року (справа №826/20084/14) визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення.

Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі №757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 вересня 2021 року у справі №910/10374/17 (провадження № 12-5гс2) дійшла висновку, що якщо спірні виконавчі написи вчинені нотаріусом з недотриманням вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів у редакції постанови КМУ від 26 листопада 2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», яка на час вчинення виконавчого напису була нечинною згідно із судовим рішенням, зазначені порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 15 лютого 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14.

Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року (у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса), стосувався лише нотаріально посвідчених договорів.

Матеріали справи не містять даних про те, що Кредитний договір №01 від 30 травня 2017 року, укладений між ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та ОСОБА_1 , який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був посвідчений нотаріально, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Зважаючи на вищевикладене, суд прийшов до висновку про наявність підстав до задоволення позову та визнання виконавчого напису №6084, вчиненого 15 лютого 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» заборгованість за кредитним договором №01 від 30 травня 2017 року в розмірі 24 564,54 грн. та за вчинення виконавчого напису в розмірі 250,00 грн., а всього 24 814,54 грн., таким, що не підлягає виконанню.

За змістом ч.1 ст.142 ЦПК України, ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Згідно положень ч.2 ст.279 ЦПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Судом встановлено, що ухвалою суду від 24 грудня 2021 року було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. 24 січня 2022 року представником відповідача АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» Височина Є.М. поштовою кореспонденцією на адресу суду направлена заява про визнання позовних вимог в порядку ст. 206 ЦПК України, тобто до початку розгляду справи по суті.

Відповідно до квитанції №36286112 від 23 грудня 2021 року позивачем по справі ОСОБА_1 були сплачені судові витрати по сплаті судового збору за пред`явлення позову в сумі 908,00 грн., та відповідно до квитанції №36286162 від 23 грудня 2021 року судового збору за подання заяви про забезпечення позову в сумі 454,00 грн. (а.с.1, 24).

У зв`язку із визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України слід повернути позивачу ОСОБА_1 , який сплатив судовий збір у даній справі, з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що складає 681,00 грн.

Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, інша частина судового збору, відповідно до ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 5, 10, 12, 13, 81, 89, 141, 142, 206, 247, 263-265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клітченко Оксана Анатоліївна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис за №6084, вчинений 15 лютого 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» заборгованість за кредитним договором №01 від 30 травня 2017 року в розмірі 24 564,54 грн. та за вчинення виконавчого напису в розмірі 250,00 грн., а всього 24 814,54 грн.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області (місцезнаходження: пр.Соборний, 168, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69107) повернути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН - НОМЕР_2 ) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що становить 681 (шістсот вісімдесят одну) грн. 00 коп. сплаченого відповідно до квитанції №36286112 від 23 грудня 2021 року та квитанції №36286162 від 23 грудня 2021 року.

Стягнути з Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, 4, код ЄДРПОУ - 14282829) на користь

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН - НОМЕР_2 ) сплачений судовий збір в сумі 681 (шістсот вісімдесят одну) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області С.О. Нікандрова