КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІИНИИ СУД
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
справа №372/3457/21
провадження № 22-ц/824/1393/2022
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді - Кравець В.А., (суддя-доповідач)
суддів - Желепа О.В., Мазурик О.Ф.
учасники справи:
відповідач - Акціонерне товариство «Альфа Банк»
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1
на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 10 вересня 2021 poкy у складі судді Потабенко Л.В.
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Aкціонерного товариства
«Альфа Банк» про припинення зобов`язання застави та скасування обтяження транспортного засобу, -
У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про припинення зобов`язання застави та скасування обтяження транспортного засобу.
Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 10 вересня 2021 poкy справу передано за підсудністю до Голосїівського районного суду м. Києва.
Не погоджуючись з указаною ухвалою, 26 жовтня 2021 року позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, оскільки вважає, що оскаржувана ухвала не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи.
Апеляційну скаргу мотивує тим, що позовні вимоги стосуються рухомого майна - автомобіля.
Уважає, що в даному випадку постійним місцем знаходження транспортного засобу є місце його реєстрації.
На думку апелянта до спірних правовідносин підлягає застосуванню правила виключної підсудності, передбаченої частиною другою статті 30 ЦПК України, тобто за місцем реєстрації автомобіля.
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 353 ЦПК України, частиною другою статті
369 ЦПК України розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення учасників справи .
Заслухавши доповідь судді-доповідача Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність i обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Ухвалюючи рішення про передачу справи на розгляд до Голосіївського районного суду м. Києва, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги ОСОБА_1 як за загальними правилами підсудності, так i з урахуванням також положення ч. 7 ст. 30 ЦПК України мають розглядатись за місцезнаходженням відповідача, який є стороною основного зобов`язання, а саме за місцезнаходженням відповідача Акціонерного товариства «Альфа-Банк», який є кредитором за кредитним договором.
Висновок суду відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах закону.
Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній i додатково поданими доказами та перевіряє законність i обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини i основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.
Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні cпopy щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий i публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним i безстороннім судом, встановленим законом.
Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.
Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до ix юрисдикції та підсудності.
За загальним правилом, у відповідності до частини другої статті 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Положеннями частини сьомої, восьмої статті 28 ЦПК України передбачено альтернативну підсудність, зокрема позови, що виникають із діяльності філії або представництва юридичної ocoби, а також відокремленого підрозділу органу державної влади без статусу юридичної особи, можуть пред'являтися також за ix місцезнаходженням.
Позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання a6o виконувати які через ix особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.
Зі змісту кредитного договору та договору застави вбачається, що договори були укладені у м. Київ, що перебуває поза територіальною юрисдикцією Обухівського районного суду Київської області.
Поряд із загальною та альтернативною підсудністю, як видами територіальної підсудності законом визначено i виключну підсудність (стаття 30 ЦПК України).
За змістом частини сьомої статті 30 ЦПК України у випадку об`єднання позовних вимог щодо укладання, зміни, розірвання i виконання правочину з вимогами щодо іншого правочину, укладеного для забезпечення основного зобов`язання, спір розглядається судом за місцезнаходженням відповідача, який є стороною основного зобов`язання.
Таким чином, обґрунтованим є висновок суду першої інстанції, що вимоги ОСОБА_1 як за загальними правилами підсудності, так i з урахуванням частини сьомої статті 30 ЦПК України мають розглядатись за місцезнаходженням відповідача, який є стороною основного зобов`язання, а саме за місцезнаходженням Акціонерного товариства «Альфа - Банк», який є кредитором за кредитним договором, тобто зазначена справа підсудна Голосіївському районному суду м. Києва.
Згідно пункту 1 частини першої статті 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Відповідно до положення статті 32 ЦПІ( України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею
31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.
Доводи апелянта, що до даних правовідносин підлягає застосуванню положення частини другої статті 30 ЦПК України, оскільки місцем реєстрації предмета застави - автомобіля є м. Обухів, є безпідставними та не заслуговують на увагу суду з огляду на наступне.
Відповідно до частини другої статті 30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна aбo основної його частини.
Зі змісту позовної заяви вбачається, що предметом позову визначено припинення зобов`язання застави та скасування обтяження транспортного засобу.
Отже, спір стосується рухомого майна - автомобіля, який є предметом застави, що забезпечує виконання зобов`язань за кредитним договором, судом першої інстанції вірно застосовано положення частини сьомої статті 30 ЦПК України.
3 огляду на наведене, колегія доходить висновку, що місцевий суд належним чином дослідив матеріали справи, врахував вищенаведені обставини та зробив правильний висновок щодо непідсудності даної справи Обухівському суду Київської області та передачі на розгляд належному Голосіївському районному суду м. Києва.
Враховуючи викладене та кepyючиcь ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 384 Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 10 вересня 2021 poкy - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.

Головуючий В.А. Кравець

Судді О.В. Желепа

О.Ф. Мазурик