Справа № 496/87/21
Провадження № 2/496/476/22
04 лютого 2022 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді Галич О.П.,
секретаря - Ткаченко В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Біляївка Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу
відповідача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання (реєстрації): АДРЕСА_1 , ж/вагон,
вимоги позивача: про стягнення заборгованості за договором №5700/539632 про відкриття та обслуговування рахунку, і випуск платіжної картки,
позивач - повідомлений належним чином про час, дату та місце слухання справи, у судове засідання не з`явився, представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності,
відповідач - повідомлений належним чином про час, дату та місце слухання справи, у судове засідання не з`явився,
І. Виклад позиції позивача та відповідача.
3. Відповідач відзив на позов не надав.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
4. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. (а.с. 86-87, 98)
ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.
5. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 січня 2021 року справа № 496/87/21 була передана судді Галич О.П.
6. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 21 січня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.
7. Відповідач, в установлені ч. 7 ст. 178 ЦПК України строки, не подав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України.
8. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України - шляхом оголошення на офіційному веб-сайті Біляївського районного суду Одеської області, в судове засідання не з`явився без поважних причин, а представник позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи, Судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК України.
9. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом обставини та зміст спірних правовідносин.
11. Відповідно до п.п. 1.1., 1.1.1., 1.1.2 Договору, Банк, на підставі наданих клієнтом відповідно до вимог чинного законодавства України документів, відкриває Клієнту рахунок за тарифним пакетом «Зарплатний», поточний рахунок № НОМЕР_1 в гривні України і надає клієнту платіжну карту типу MasterCard Debit Standart та ПІН-конверт до неї.
13. У додатку № 1 до договору №5700/_______PR від 30 жовтня 2012 року, вказані тарифи за користування платіжною карткою, відкритою по пакету «Зарплатний». (а.с. 10)
14. Представником позивача надано до суду додаток № 4 до договору № 5700/539632, а саме правила користування платіжними картами, емітованими АТ «Ощадбанк», дата не зазначена. (зворотній а.с. 10)
15. У додатку № 1 до договору №5700/539632-PR від 16 жовтня 2012 року, вказані тарифи за користування платіжною карткою, відкритою по пакету «Зарплатний». (а.с. 11)
17. На підтвердження виконання Банком умов договору в частині надання кредиту та факту невиконання своїх зобов`язань боржником, надано виписку по картковому рахунку на ім`я ОСОБА_1 за період з 15 серпня 2019 року до 14 грудня 2020 року, 01 січня 2016 року по 15 серпня 2019 року, 08 січня 2013 року - 01 січня 2016 року. Договір №539632 від 30.01.2012, кредитний ліміт встановлено 09.01.2013. (а.с. 21-63)
18. Відповідно до п. 6 Договору № 5700/539632, Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до моменту повного виконання сторонами своїх обов`язків, встановлених Договором, правилами, тарифами та закриття рахунку.
V. Оцінка Суду.
19. Частинами 1, 2 ст. 207 ЦК України встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
20. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
21. Згідно ст. 628 ЦК України - зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
22. Відповідно до ст. 530 ЦК України сторони повинні виконувати свої обов`язки належним чином і у встановлені строки відповідно до умов договору та вимог закону.
23. Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
24. Відповідно до ст. 525 ЦК України, не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом або договором.
25. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
26. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язань (неналежне виконання).
27. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
28. У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це не встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
29. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
30. Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 11 жовтня 2017 року по справі № 347/1910/15-ц, цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.
31. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).
32. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
33. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
34. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
35. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
36. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
37. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
38. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
39. Дослідивши матеріали справи, оцінивши допустимість і достовірність кожного доказу окремо і в їх сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, з огляду на наступне.
40. У позовній заяві представник позивача зазначає, що договір № 5700/539632PR було укладено між АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 08 січня 2013 року.
41. З наданої суду копії договору 5700/539632 неможливо встановити дату підписання зазначено договору, зазначено лише рік - 2012. Крім того, вказаний договір не містить підпису позичальника - ОСОБА_2 , у розділі «Клієнт- підпис», що ставить під сумнім суд у дійсності укладеного кредитного договору.
42. Крім того, в матеріалах справи міститься додаток № 4 до Договору № 5700/539632PR, якими є правила користування платіжними картками.
43. Слід зазначити, що у вказаних правилах відсутня дата кредитного договору, додатком до якого є ці самі правила користування платіжними картками, зазначено лише рік - 2012 рік. Окрім іншого, вказані правила не містять підпису позичальника, виходячи з чого неможливо дійти висновку, що саме ці правила користування платіжними картками розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними на момент виникнення кредитних відносин.
44. До того ж, в матеріалах справи також міститься додаток № 1 (тарифи за користування платіжною карткою, відкритою по пакету Зарплатний), в якому зазначено, що це додаток до кредитного Договору № 5700/_______PR про відкриття та обслуговування рахунку і випуск платіжної картки від 30 жовтня 2012 року. Так, вказаний додаток не містить підпису позичальника, повного номеру кредитного договору, додатком до якого він зазначений, та суду не зрозуміло додатком до якого саме кредитного договору він є, оскільки укладених договір, датованих 30 жовтня 2012 року, матеріали справи не містять. Виходячи з чого, неможливо зробити висновок, що саме з цими тарифами позичальник був ознайомлений на момент виникнення кредитних зобов`язань.
45. Більш того, в матеріалах справи наявний Додаток № 1 (тарифи за користування платіжною карткою, відкритою по пакету Зарплатний), в якому зазначено, що це додаток до кредитного Договору № 5700/539632PR про відкриття та обслуговування рахунку і випуск платіжної картки від 16 жовтня 2012 року. Так, незрозуміло, який додаток № 1 до кредитного договору слід приймати до уваги, з якими саме тарифами за користування платіжною карткою, відкритою по пакету «Зарплатний» був ознайомлений відповідач, враховуючи, що один додаток № 1 є додатком до кредитного договору № 5700/_______PR про відкриття та обслуговування рахунку і випуск платіжної картки від 30 жовтня 2012 року, а інший додаток № 1 є додатком до Договору № 5700/539632PR про відкриття та обслуговування рахунку і випуск платіжної картки від 16 жовтня 2012 року.
46. Враховуючи, що кредитний договір № 5700/539632PR не містить дати його підписання, на підставі якого був відкритий рахунок за № НОМЕР_1 , суду неможливо встановити, до якого договору надані додатки № 1, які містяться в матеріалах справи.
47. Слід також звернути увагу, що суду надано розрахунок заборгованості за основним боргом, процентами, комісією, пенею, 3 % річних та інфляційних витрат в рамках кредитного договору № 539632 від 30 жовтня 2012 року, виходячи з чого, неможливо дійти висновку, що наданий розрахунок стосується саме заборгованості в рамках кредитного договору 5700/539632-PR, оскільки дата його укладення не зазначена.
48. Відтак, доказом виникнення кредитних зобов`язань відповідача не можна вважати лише наявність підпису останнього у додатковому договорі від 08 січня 2013 року № 5700/539632/1-PR до договору № 5700/539632-PR від 16 жовтня 2012 року, оскільки немає доказів тому, що першочерговий Договір №5700/539632 про відкриття та обслуговування рахунку, і випуск платіжної картки дійсно був укладений між АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 . Матеріали справи містять документи, які мають різні дати їх складання, документи, на яких базується виникнення кредитним зобов`язань, не містять підпису позичальника, виходячи з чого, неможливо дійти висновку, що між АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 дійсно існують кредитні відносини в рамках кредитного договору № 5700/539632/-PR.
49. Отже, у суду відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді: тіло кредитного договору, ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів), за порушення термінів виконання договірних зобов`язань, а також комісії банку.
50. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
51. Велика Палата Верховного Суду також зазначає, що наявність в указаних справах неоднакових редакцій та положень умов і правил банківських послуг не мають правового значення, оскільки в обох випадках вид банківського кредиту, з огляду на їхній характер, цільове спрямування та об`єкт кредитування є тотожним - споживче кредитування, а визначальним є не безпосередньо вид чи характеристика умов щодо яких сторони досягли згоди та уклали договір, а саме встановлення обставин про додержання письмової форми для цих умов, після чого їх можна буде розцінювати як невід`ємну складову змісту договору.
54. Відтак, суду не підтверджено належним чином існування за вказаним кредитним договором кредитних зобов`язань, а отже суд приходить до висновку про недоведеність позовних вимог банку щодо стягнення з відповідача заборгованості.
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
55. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.
56. Оскільки у задоволенні позову відмовлено, судові витрати слід віднести за рахунок позивача.
Керуючись ст. ст. 509, 525, 526, 610, 625, 1048, 1049, 1054 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263-265, 279, 280-282, 354 ЦПК України, Суд, -
2. Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
3. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
4. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
5. Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
6. Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
7. Повний текст рішення складено 04 лютого 2022 року.
Суддя О.П. Галич