Справа № 720/1982/21
Провадження № 2/720/259/22
31 січня 2022 року Новоселицький районний суд Чернівецької області
в складі: головуючого судді Ляху Г.О.
з участю секретаря Лупу Д.В.
розглянувши у порядку загального позовного провадження в залі суду міста Новоселиця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення права на частку в спільному майні та визнання права власності,-
Представник позивачів в судове засідання не з`явився, однак від нього надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи у його відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну заяву не надав, а також в судове засідання не з`явився та не повідомив суд про причини своєї неявки, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду справи. Зі згоди представника позивачів суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 та членам його сім`ї ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності належало по 1/5 частці квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданим Новоселицькою міською радою від 05 березня 1994 року.
З рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 05 серпня 2008 року вбачається, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було розірвано.
Аналогічне також вбачається з наявного в матеріалах справи свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 11 серпня 2009 року.
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , після смерті якого частку у вказаній квартирі успадкувала його дружина - ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та після її смерті у свою чергу спадщину на 2/5 частки вказаної квартири успадкувала донька померлої ОСОБА_1 , що підтверджується наявними в матеріалах справи свідоцтвами про право на спадщину за законом, зареєстрованими в реєстрі за № 1496 від 18 липня 2019 року та № 1797 від 15 вересня 2021 року.
Таким чином, ОСОБА_1 належить 3/5 частки, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по 1/5 частки квартири АДРЕСА_1 .
Вирішуючи даний позов, суд виходить з того, що у відповідності до приписів ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.
З листа ТзОВ «БТІ - БудТехІнвент» № 19 від 19 квітня 2021 року, виданого на замовлення ОСОБА_1 вбачається, що квартира АДРЕСА_1 є неподільною річчю, а її 1/5 частка є незначною і не може бути виділена в натурі.
Вказані грошові кошти відповідно до квитанцій АБ «Укргазбанк» № 58567749 та № 58567657 від 05 жовтня 2021 року, було внесено позивачами на рахунок Держказаначейської служби України.
Поряд із вказаним позивачі посилалися на те, що відповідно до довідки Мамалигівської сільської ради Дністровського району від 10 лютого 2021 року, ОСОБА_3 станом на 1990-1991 роки був зареєстрованим та проживав разом зі своїми родичами - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_3 у домоволодінні, яке розташовано по АДРЕСА_2 , яке відносилося до дворів колгоспного типу, в силу чого виходячи з положень ст. 123 ЦК УРСР в редакції 1963 року кожен з них мав рівні долі у колгоспному дворі, тобто по 1/7 частці домоволодіння, а від так, оскільки відповідач має право на 1/7 частку вказаного домоволодіння то припинення його права на 1/5 частки в квартирі АДРЕСА_1 не завдасть його інтересам істотної шкоди.
Також, позивачами було наведено в змісті позовної заяви, що відповідач протягом останніх 20 років не брав жодної участі в утриманні вказаного нерухомого майна, не з`являвся за вказаний період часу та його теперішнє місце проживання чи перебування їм не відоме, що знайшло своє підтвердження в ході судового розгляду справи під час опитування свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які також зазначили вказані обставини, що на думку суду свідчить про відсутність наміру відповідача користуватись своєю часткою у спільному майні.
Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи, показами свідків і не спростовані відповідачем.
Слід зазначити, що у силу положень ст.ст. 21, 24, 41 Конституції України, ст.ст. 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.
Співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.
Право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.
Зазначена правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 02 липня 2014 року по справі № 6-68цс12, та від 24 лютого 2016 року по справі № 6-2784цс15.
Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що припинення права відповідача на частку у спірній квартирі не завдасть істотної шкоди його інтересам та інтересам членів його сім`ї, оскільки відповідач забезпечений іншим житлом, протягом тривалого часу не брав жодної участі у витратах на управління, утримання та збереження спірної квартири, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також не ніс відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із нею, суд вважає, що позов слід задовольнити в повному обсязі.
На підставі ст.ст. 21, 24, 41 Конституції України, ст.ст. 319, 358, 365 ЦК України, суд керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 259, 263-265, 268, 280 ЦПК України, -
Припинити право ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на 1/5 (одну п`яту) частку квартири АДРЕСА_1 та визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності на вказану частку в рівних частках по 1/10 (одній десятій) частині за кожним в квартирі АДРЕСА_1 .
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідач може подати до Новоселицького райсуду заяву про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя Ляху Г.О.