Справа № 954/1050/21
Номер провадження 2/954/36/22
03 лютого 2022 рокусмт Нововоронцовка
Нововоронцовський районний суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Каневського В. О.,
за участю секретаря судового засідання Білоїд Т. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Нововоронцовка Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптова компанія "Дарниця", Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про усунення перешкод у користуванні майном шляхом звільнення майна з під арешту,-
У судове засідання позивач не з`явився, матеріали справи містять заяву про розгляд справи без його участі. Також позивач надав клопотання про залишення без розгляду позову в частині пред`явлення вимог до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Позов в частині вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптова компанія "Дарниця" про усунення перешкод у користуванні майном шляхом звільнення майна з під арешту підтримав, просив задовольнити на підставі доводів, зазначених у позовній заяві. Щодо заочного розгляду справи не заперечував.
Вирішуючи клопотання позивача про залишення позову без розгляду в частині пред`явлення вимог до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), суд керуючись п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, вказане клопотання задовольняє.
Разом з тим, розглянувши вимоги позивача до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптова компанія "Дарниця" про усунення перешкод у користуванні майном шляхом звільнення майна з під арешту, суд, враховуючи, що відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Оптова компанія "Дарниця" у судові засідання, призначені на 19.01.2022 року, 03.02.2022 року не з`явився, причини неявки суд не повідомив, відзиву не надав, на підставі ст.280 ЦПК України ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
З копії постанови про арешт майна від 31.03.2020 року вбачається, що у ВП 51504965 накладено арешт на транспортні засоби, у тому числі автомобіль ВАЗ 2001 року випуску червоного кольору, номерний знак НОМЕР_2 , VIN/номер шасі НОМЕР_4 (а.с.34-35). Постановою про розшук майна боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптова компанія Дарниця" від 31.03.2020 року, указаний автомобіль оголошено у розшук (а.с.36-37).
Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Стаття 41 Конституції України наголошує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина 1 статті 16 ЦК України).
Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (стаття 317 ЦК України). Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України).
Статтею 386 ЦК України, встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 ЦК України).
Відповідно до вимог статті 60 Закону України "Про виконавче провадження", особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна.
Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень.
Суд встановив, що позивач набув право власності 13.05.2016 року.
Виконавче провадження відкрито 22.06.2016 року.
Постанова про арешт майна боржника винесена 31.03.2020 року.

Постанова про розшук майна боржника винесена 31.03.2020 року.

На час розгляду справи виконавче провадження завершено, арешт не скасовано.

Отже, позивач набув право власності без обтяжень, оскільки на момент державної реєстрації права власності на транспортний засіб, будь які обмеження були відсутні. Відтак, позивач є добросовісним набувачем згідно зі ст. 388 ЦК України та вправі ставити вимогу про усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (транспортним засобом), шляхом звільнення майна з під арешту, скасувавши розшук автомобіля. Тому, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.2, 10, 12, 76, 81, 89, 133, 141, 263-265, 273, 280-282 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про залишення без розгляду позову в частині пред`явлення вимог до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) задовольнити.

Позов в частині вимог ОСОБА_1 до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про усунення перешкод у користуванні майном шляхом звільнення майна з під арешту залишити без розгляду.

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптова компанія "Дарниця" про усунення перешкод у користуванні майном шляхом звільнення майна з під арешту задовольнити.

Усунути перешкоди у користуванні рухомим майном, а саме зняти арешт та скасувати розшук автомобіля ВАЗ 21093 2001 року випуску червоного кольору, номерний знак НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_1 , який накладено Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області в рамках виконавчого провадження № 51504965 від 22.06.2016.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Позивач має право оскаржити заочне рішення у загальному порядку до Херсонського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяВ.О. Каневський