Провадження №2/748/32/22
Єдиний унікальний № 748/2170/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" січня 2022 р.м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області

у складі:

Головуючого - судді: Меженнікової С.П.,

при секретарі Іващенко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до територіальної громади села Унучки Чернігівського району Чернігівської області в особі Новобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Чернігівська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , звертаючись до суду з вказаним вище позовом просять визнати за ними право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: за ОСОБА_1 - на 2/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ; за ОСОБА_2 - на 1/3 частину домоволодіння як за колишнім членом колгоспного двору. Свої вимоги мотивували тим, що вказаний вище будинок відносився до типу господарств колгоспний двір і головою колгоспного двору був ОСОБА_4 , а членами колгоспного двору були його дружина ОСОБА_2 та син - ОСОБА_3 . Всю спадщину після померлого ОСОБА_4 прийняв його син ОСОБА_3 , а тому з урахуванням частки батька він став мати право на 2/3 частки спірного домоволодіння, яке перейшло до позивача ОСОБА_1 після смерті батька ОСОБА_3 . Оскільки правовстановлюючі документи на будинок за життя спадкодавців не видавалися, позивачі не мають можливості належним чином оформити свої права на зазначене домоволодіння, а тому змушені звернутись із позовом до суду.

Ухвалою суду від 01 вересня 2021 року відкрито провадження по даній справі та вирішено про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 29 жовтня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивачі та їх представник адвокат Кравченко В.В. в судове засідання не з`явилися, через канцелярію суду представником позивача надано заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити ( а.с. 74).

Відповідач - територіальна громада села Унучки Чернігівського району Чернігівської області в особі Новобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області в судове засідання явку свого представника не забезпечила, надала клопотання про розгляд справи у відсутності їх представника ( а.с.88). Своїм правом на подання відзиву на позов чи заяви про визнання позову Відповідач не скористався.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Чернігівська районна державна нотаріальна контора в судове засідання явку свого представника не забезпечила, надала клопотання про розгляд справи у відсутності їх представника ( а.с.86).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з частиною 3 статті 3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого прав, а не підставою його виникнення.

Відповідно до копії технічного паспорту, домоволодіння по АДРЕСА_1 було побудоване в 1965 році ( а.с. 30-34).

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Відповідно до довідки № 83 від 17.02.2021, виданої Новобілоуською сільською радою Чернігівського району Чернігівської області Довжицького старостинського округу на підставі погосподарських книг сільської ради, домоволодіння по АДРЕСА_1 , станом на 01.07.1990 та 15.04.1991 відносилось до суспільної групи господарств „колгоспний двір, головою якого був ОСОБА_4 , а членами колгоспного двору були його дружина ОСОБА_2 та син - ОСОБА_3 ( а.с. 29).

Згідно ст.120 ЦК УРСР колгоспний двір це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч.2 ст.123 цього Кодексу розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року, коли відповідно до постанови Верховної Ради Української РСР №885-ХІІ був введений в дію Закон України Про власність.

Згідно п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 (із подальшими змінами) «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Оскільки встановлено, що спірний будинок належав до суспільної групи господарств «колгоспний двір», тому голова колгоспного двору - ОСОБА_4 та члени цього двору - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , мають право на частину в праві сумісної власності на підставі статей 120, 123 ЦК УРСР.

Таким чином, ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мали рівне право на майно колгоспного двору, а значить, і на вказаний вище житловий будинок з господарськими будівлями, тобто по 1/3 частині кожен.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 17).

Після смерті ОСОБА_4 до спадкового майна належала 1/3 частина вказаного вище житлового будинку з відповідною часткою господарських споруд.

Згідно довідки № 154 від 29.04.2021, виданої Новобілоуською сільською радою Чернігівського району Чернігівської області Довжицького старостинського округу, ОСОБА_4 на день смерті був зареєтрований та проживав в АДРЕСА_1 . Разом з ним був зареєстрований та проживав його син ОСОБА_3 , а дружина ОСОБА_2 проживала без реєстрації ( а.с.18).

Факт перебування у шлюбі ОСОБА_4 та ОСОБА_2 підтверджується копією свідоцтва про їх шлюб серії НОМЕР_2 , згідно якого вони перебували у шлюбі з 23.01.1964 ( а.с. 24).

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 10.09.2021, у даному реєстрі відсутня інформація про заповіти ОСОБА_4 (а.с.52).

Відповідно до наданої Чернігівською районною державною нотаріальною конторою інформації в листі №186/01-16 від 19.01.2022, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 була заведена 17.02.2001 спадкова справа №139/2001. Із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину та свідоцтва про право власності звернулася дружина спадкодавця ОСОБА_2 . ОСОБА_3 та ОСОБА_5 від прийняття спадщини відмовилися на користь ОСОБА_2 ( а.с.89).

Отже, судом встановлено, що спадщину після смерті ОСОБА_4 , як спадкоємець першої черги за законом прийняла його дружина - ОСОБА_2 .

Таким чином, ОСОБА_2 після смерті чоловіка ОСОБА_4 стала мати право на 2/3 частини спірного домоволодіння (1/3 частину як член колишнього колгоспного двору та 1/3 частину яка перейшла до неї в порядку спадкування після смерті чоловіка).

За таких підстав, суд не може погодитися з доводами позову про те, що ОСОБА_3 прийняв спадщину батька ОСОБА_4 і став мати право на 2/3 частки спірного домоволодіння.

Як встановлено з повідомлення Державного нотаріального архіву Чернігівської області №220/01-17 від 12.01.2022, після смерті ОСОБА_4 свідоцтва про право на спадщину не видавалися ( а.с.84).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 19).

До спадкового майна ОСОБА_3 належала 1/3 частка спірного домоволодіння, на яку він мав право як член колишнього колгоспного двору.

Згідно довідки № 155 від 29.04.2021, виданої Новобілоуською сільською радою Чернігівського району Чернігівської області Довжицького старостинського округу, ОСОБА_3 на день смерті був зареєстрований та проживав один по АДРЕСА_1 ( а.с. 20).

Як вбачається з копії спадкової справи № 653/2016, яка надійшла із Чернігівської районної державної нотаріальної контори, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 спадщину за законом прийняла його дочка - ОСОБА_1 , позивач по справі, яка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) ( а.с. 45-50).

Таким чином, після смерті ОСОБА_3 , до позивача ОСОБА_1 як спадкоємця за законом перейшло право власності на 1/3 частину вказаного вище домоволодіння, яка належала за життя спадкодавцю.

Із довідки КП «Чернігівське районне бюро технічної інвентаризації» № 707 від 18.11.2020 вбачається, що право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , не зареєстровано (а.с. 28).

У зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказаний будинок на ім`я спадкодавця ОСОБА_3 , позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що відображено в листі державного нотаріуса Деркач Н.Б. від 27.08.2021 (а.с.27).

Як передбачено ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до положень ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно п.4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом МЮУ № 296/5 від 22 лютого 2012 року видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна.

За таких обставин нотаріусом спадкоємцям не може бути видано свідоцтво про право на спадщину на спірне домоволодіння.

Розглядаючи позов в межах заявлених позовних вимог, враховуючи ту обставину, що позивачу ОСОБА_1 як спадкоємцю за законом після смерті батька ОСОБА_3 належить 1/3 частина спірного житлового будинку, а позивачу ОСОБА_2 як члену колишнього колгоспного двору та як спадкоємцю за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4 - 2/3 частини спірного житлового будинку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в частині визнання права власності за кожною по 1/3 частині житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 як за спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3 , а за ОСОБА_2 як за членом колишнього колгоспного двору, підлягають задоволенню. Інша 1/3 частина спірного будинку не відноситься до спадкового майна ОСОБА_3 , а тому спадкуванню позивачем ОСОБА_1 не підлягає, тому позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині задоволенню не підлягають. Як зазначалося вище, цю частину спірного будинку отримала в порядку спадкування після смерті чоловіка позивач ОСОБА_2 , проте в позові дані вимоги нею не заявлені.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 81, 141, 247, 258, 263-265, 354-355 ЦПК України, ст. ст. 120, 123, 529, 549, 553 Цивільного кодексу Української РСР, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до територіальної громади села Унучки Чернігівського району Чернігівської області в особі Новобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Чернігівська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими спорудами і будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В задоволені решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , адреса зареєстрованого та фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 .

Позивач: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 , адреса зареєстрованого та фактичного місця проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Територіальна громада с. Унучки Чернігівського району Чернігівської області в особі Новобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, , місцезнаходження: Чернігівська область, Чернігівський район, с. Новий Білоус, вул. Свиридовського, буд. 54.

Суддя С. П. Меженнікова