П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2022 року м. Київ

Справа № 757/11712/19-ц
Провадження: № 22-ц/824/856/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т.О.,
суддів Андрієнко А.М., Нежури В.А.,
секретар Івасенко І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 08 листопада 2021 року, постановлену під головуванням судді Волкової С.Я.,

за заявою ОСОБА_1 про поворот виконання судового рішення

у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису №19312припустився порушень вимог Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, а тому просив суд визнати виконавчий напис №19312, вчинений 08 листопада 2017 року приватним нотаріусом КМНО Швецем Р.О. таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 12 вересня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Київського апеляційного суду від 04 лютого 2020 року рішення Печерського районного суду м. Києва від 12 вересня 2019 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.
Позов ОСОБА_1 до АТ КБ «Приватбанк» задоволено.
Визнано виконавчий напис №19312, вчинений 08 листопада 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Р.О., таким, що не підлягає виконанню.
16.11.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про поворот виконання, в якій посилався на те, що отримав постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим написом № 19312 від 08.11.2017 року про стягнення з нього на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості у розмірі 139 562,59 грн. Постановою Київського апеляційного суду від 04 лютого 2020 року виконавчий напис №19312, вчинений 08 листопада 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Р.О., визнано таким, що не підлягає виконанню. Однак, при ухваленні вказаного судового рішення апеляційним судом не було вирішено питання про поворот виконання рішення. За час виконавчого провадження № 55564025 з нього, ОСОБА_1 , було незаконно стягнуто 35 837,51 грн. Постанови про закриття виконавчого провадження він, заявник, не отримував проте з сайту Міністерства юстиції України він дізнався про закриття виконавчого провадження, що також підтверджується довідкою ПФУ від 16.10.2020 року. За таких обставин просив задовольнити заяву про поворот виконання виконавчого напису № 19312, вчиненого 08.11.2017 року приватним нотаріусом КМНО Швецем Р.О., та стягнути з АТ КБ «Приватбанк» суму 35 837,51 грн.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 08 листопада 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поворот виконання судового рішення відмовлено.
Не погодившись із таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову про задоволення заяви.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що згідно висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 04 вересня 2019 року у справі № 569/15646/16-ц, поворот виконання рішення, якщо цього вимагає відповідач (позивач, боржник), можливий у будь-якому випадку, незалежно від того, в якому порядку (апеляційному, касаційному чи за ново виявленими обставинами) скасовано судове рішення. Поворот виконання рішення це процесуальна гарантія захисту майнових прав учасників справи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачам, відповідачу, боржнику всього одержаного за скасованим, зміненим) рішенням. Тому суди на забезпечення такої гарантії відновлення прав учасників процесу, як поворот виконання рішення, мають задовольняти відповідні заяви та повертати відповідачеві стягнуті кошти за скасованим судовим рішенням.

Ухвалами Київського апеляційного суду від 23 грудня 2021 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
В письмових поясненнях адвокат Куценко О.В. в інтересах АТ КБ «Приват банк» заперечував проти апеляційної скарги та зазначив, що у відповідності до положень ст. 444 ЦПК України здійснити поворот виконання можливо лише щодо судового рішення, однак, в даному випадку кошти були стягнуті на підставі виконавчого напису нотаріуса, який у подальшому був визнаний таким, що не підлягає виконанню. Вказував, що до спірних правовідносин мають застосовуватись положення статті 1212 ЦК України, про що вказав Верховний Суд у постановах від 06.03.2019 року у справі № 910/1531/18, від 28.01.2020 року у справі № 910/16664/18.
В судовому засіданні ОСОБА_1 та його адвокат Кримець О.С. підтримали апеляційну скаргу з підстав, викладених у ній, та просили її задовольнити.

Адвокат Куценко О.В. в інтересах АТ КБ «Приват банк» заперечував проти апеляційної скарги, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, а тому колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу зайоговідсутності.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Вислухавши учасників справи, які з`явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Відмовляючи у задоволенні заяви про поворот виконання, суд першої інстанції виходив із того, що інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала. Предметом розгляду в цій справі є визнання виконавчого напису № 19312, вчиненого 08.11.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Р.О., таким, що не підлягає виконанню, а тому, ураховуючи те, що суд апеляційної інстанції задовольнив у повному обсязі позовні вимоги ОСОБА_1 , заява останнього про наявність підстав для здійснення повороту виконання не ґрунтується на законі.
Колегія суддів погоджується із такими висновкам суду першої інстанції з огляду на наступне.
Умови, за яких можливий поворот виконання рішення, визначені частинами 1-3 статті 444 ЦПК України.
У відповідності до ч.9 ст.444 ЦПК України якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Згідно ч. 6 ст.444 ЦПК України до заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем.
У Рішенні Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року № 13-рп/2011 у справі за конституційним зверненням військової частини НОМЕР_1 щодо офіційного тлумачення положення пункту 28 частини першої статті 293 Цивільного процесуального кодексу України у взаємозв`язку з положеннями пунктів 2, 8 частини третьої статті 129 року Конституції України вказано, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Поворот виконання - це спосіб захисту прав боржника, який полягає у поверненні йому стягувачем всього одержаного за скасованим рішенням.
Поворот виконання можливий, у разі якщо: а) позивач одержав від відповідача в порядку виконання рішення майно або грошові кошти; б) виконане рішення скасовано судом чи змінено із задоволенням позовних вимог в меншому розмірі.
За змістом наведених норм закону поворот виконання скасованого рішення суду допускається у разі його фактичного виконання і ухвалення судом нового рішення у справі.

Застосовуючи поворот виконання рішення суду, суд повинен зобов`язати позивача повернути відповідачеві безпідставно стягнене з нього за скасованим рішенням.
Аналіз положень статті 444 ЦПК України (поворот виконання рішення, постанови) свідчить про те, що вказана норма регулює виключно питання повороту виконання судового рішення.
Предметом примусового виконання у виконавчому провадженні ВП № 55564025, в якому стягнуто за рахунок пенсії ОСОБА_1 на користь банку 35 837,51 грн, було не судове рішення, а виконавчий напис нотаріуса№19312, вчинений 08 листопада 2017 року приватним нотаріусом КМНО Швецем Р.О., який постановою Київського апеляційного суду від 04 лютого 2020 року визнано таким, що не підлягає виконанню.
Постанова Київського апеляційного суду від 04 лютого 2020 року набрала законної сили, в касаційному порядку не оскаржувалась, тобто, є чинною.
Звертаючись до суду із заявою про поворот виконання, заявник фактично просить повернути виконання виконавчого напису № 19312, вчиненого 08.11.2017 року приватним нотаріусом КМНО Швецем Р.О., проте ЦПК Українитакої процесуальної дії не передбачено

За таких обставин, правові підстави для задоволення заяви ОСОБА_2 в поряду ст. 444 ЦПК України відсутні, а тому суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні вищезазначеної заяви заявника у цій справі.
Разом із тим, колегія суддів вважає за доцільне роз`яснити заявнику право на вирішення питання про повернення йому коштів, стягнутих на користь банку на виконання вищезазначеного виконавчого напису нотаріуса, який був визнаний у цій справі таким, що не підлягає виконанню, на підставі положень 1212 ЦК України.
Правовий висновок про можливість застосування до спірних правовідносин статті 1212 ЦК України викладений Верховним Судом у постановах від 06 березня 2019 року у справі № 910/1531/18, від 28 січня 2020 року у справі № 910/16664/18, від 08 вересня 2021 року у справі № 201/6498/20.
Апеляційна скарга за своїм змістом є повторенням правової позиції, викладеної в заяві про поворот виконання, аргументи якої знайшли належну оцінку в ухвалі суду першої інстанції. Доводів на спростування висновків суду апеляційна скарга не містить.
Відповідно до частини третьої статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів доходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 08 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 03 лютого 2022 року.

Головуючий Т.О. Невідома

Судді А.М. Андрієнко

В.А. Нежура