ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

04 лютого 2022 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/2705/21

Головуючий у першій інстанції - Рахманкулова І. П.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/108/22

Суд у складі:

головуючого - судді Євстафіїва О.К.,

суддів: Онищенко О.І., Шарапової О.Л.,

за участю секретаря Поклада Д.В.,

позивач - Акціонерне товариство «Акцент-Банк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

особа, яка подала апеляційну скаргу - Акціонерне товариство «Акцент-Банк»,

на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 червня 2021 року; час, місце ухвалення і дата складання повного його тексту: 16 червня 2021 року, м. Чернігів,

в с т а н о в и в:

У березні 2021 р. Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі за текстом - АТ «Акцент-Банк») звернулося з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з останньої заборгованість за кредитним договором без номера від 31.10.2019 у розмірі 19124 грн 42 коп., з яких: 14936 грн 90 коп. - заборгованість за кредитом, 4088 грн 31 коп. - за процентами за користування кредитом, 99 грн 21 коп. - штрафи, а також судові витрати у розмірі 2102 грн 00 коп. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що вказану заборгованість станом на 21.12.2020 позивачем нараховано внаслідок порушення відповідачем зобов`язань за укладеним ними кредитним договором.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованість за кредитом у сумі 12564 грн 00 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 745 грн 69 коп. Ухвалюючи його, суд І інстанції виходив з того, що наявність кредитної заборгованості відповідача позивачеві у вказаній в позовній заяві сумі є доведеною, але позивачем не доведено, що між сторонами досягнуто згоди про розмір відсотків за користування кредитом та штрафу.

В апеляційній скарзі АТ «Акцент-Банк» просить скасувати вказане рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення процентів за користування кредитом і штрафу та ухвалити рішення про їх задоволення. Доводи скарги зводяться до такого:

- відповідач в анкеті-заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку підтвердила під розпис факт ознайомлення з цими Умовами та правилами й зобов`язалася в подальшому регулярно знайомитися зі змінами до них, викладеними на сайті банку. З розрахунку спірної заборгованості вбачається, що ОСОБА_1 користувалася кредитом, що свідчить про її ознайомлення з Умовами та правилами надання банківських послуг та погодження з ними;

- відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором підписано паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», в якому зазначені всі умови кредитування. Номер телефону, на який направлявся одноразовий ідентифікатор, погоджено сторонами: він зазначений особисто відповідачем в анкеті-заяві, яку відповідачем підписано власноруч;

- непідписання ОСОБА_1 . Тарифів та Умов і правил надання банківських послуг не має значення для справи, так як вона отримала кредитну картку й скористався кредитними коштами, тобто погодилася з умовами, що діяли на момент зняття коштів (ч. 2 ст. 638, ч. 2 ст. 642 ЦК України - фактичне прийняття пропозиції до укладання договору дією) і вже з цієї причини повинна сплачувати проценти;

- на підтвердження досягнення сторонами згоди щодо розміру процентної ставки за користування кредитом суду надано паспорт споживчого кредиту, який оформлено у відповідності до Додатку № 1 до Закону України «Про споживче кредитування»; строк кредиту зазначено у підрозділі «Строк кредитування» розділу № 2 «Основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача», де вказано, що строк кредитування становить 240 місяців;

- у підрозділі «Дата надання інформації» розділу 7 у паспорті споживчого кредиту є дата, до якої відповідно до ст. 643 ЦК України кредитор повинен був отримати відповідь-згоду на умови кредитування (акцепт) від позичальника, і навіть якщо він її отримав із запізненням, то це не має значення, якщо банк з цим погоджується;

- у пункті 4 розділу 7 паспорта споживчого кредиту передбачено, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому паспорті, і будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо. Це положення дає кредитодавцеві право самостійно визначати розмір кредитного ліміту на картці виходячи із фінансового стану позичальника та його історії обслуговування в банку. Це посилання не змінює основні умови кредитування, такі як строк, відсоткова ставка, відповідальність за порушення договору, право дострокового погашення кредиту;

- у пункті 13 розділу 4 паспорта споживчого кредиту мається припис про те, що реальна річна процентна ставка обчислена на основі припущення, що процентна ставка та інші платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит. Однак вона змінюється в будь-якому кредитному договорі, оскільки в разі порушення позичальником умов кредитування до нього застосовуються штрафні санкції - підвищена відсоткова ставка, пеня тощо і всі ці нарахування змінюють реальну відсоткову ставку, яка може бути мінімальною і складатись лише з самих відсотків у випадку сумлінного виконання позичальником своїх обов`язків.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає відхиленню.

У справі встановлено таке.

16.02.2012 ОСОБА_1 подала до АТ «Акцент-Банк» анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку (її копія на арк. 9, зворот). У цій заяві зазначено, що:

- ОСОБА_1 згодна з тим, що підписана нею заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування складають договір про надання банківських послуг,

- ОСОБА_1 ознайомилася з договором про надання банківських послуг до його укладення та погодилася з його умовами, примірник якого ОСОБА_1 погодилася отримати шляхом самостійного роздрукування з офіційного сайту www.a-bank.com.ua,

- відповідач зобов`язалася виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також самостійно ознайомлюватися з їх змінами на вищевказаному сайті.

У цій заяві-анкеті не зазначено ні про кредитний ліміт, ні вид картки, яку бажала отримати відповідач, ні розмір процентної ставки, під яку надається кредит.

Згідно з наданим позивачем розрахунком, станом на 21.12.2020 ОСОБА_1 має перед АТ «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 19124 грн 42 коп., з яких заборгованість за кредитом - в сумі 14936 грн 90 коп., за процентами за користування кредитом - 4088 грн 31 коп. та штраф - 99 грн. 21 коп. Цей розрахунок виконано виходячи з процентної ставки за користування кредитом 44,40% та за простроченим кредитом - 88,8% на рік за період прострочення з 01.03.2020 по 01.12.2020 (арк. 9).

Разом з апеляційною скаргою АТ «Акцент-Банк» надало виписку по рахунку ОСОБА_1 (арк. 63). З неї й розрахунку заборгованості ОСОБА_1 (арк. 9) вбачається, що остання в період з 31.10.2019 по 25.06.2021 отримала від АТ «Акцент-Банк» кредитні кошти у загальній сумі 14936 грн 90 коп., а на погашення кредиту вона сплатила цьому товариству кошти у загальній сумі 7800 грн 00 коп., які спрямовувалися на погашення не тільки кредиту, а й процентів за користування ним.

До справи АТ «Акцент-Банк» додано паперовий варіант паспорта споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» (арк. 10). В цьому паспорті:

- передбачено умови кредитування за кредитними картками «Універсальна», «Універсальна Gold», «Зелена»;

- розмір базової процентної ставки: за кредитною карткою «Універсальна» - 3,9% на місяць (46,8% річних), за кредитною карткою «Універсальна Gold» - 3,7% на місяць (56,44% річних), за кредитною карткою «Зелена» - 3,7% на місяць (54,62% річних);

- розмір реальної процентної ставки: за кредитною карткою «Універсальна» - 58,23% річних, за кредитною карткою «Універсальна Gold» - 3,7% на місяць (44,4% річних), за кредитною карткою «Зелена» - 3,7% на місяць (44,4% річних), виходячи з кредитного ліміту в сумі 25000 грн 00 коп., погашення якого відбулося мінімальними обов`язковими платежами;

- вказано, що інформація, зазначена у ньому, зберігає чинність та є актуальною до 01.01.2020;

- зазначено, що він підписаний ОСОБА_1 простим електронним підписом шляхом підтвердження дзвінком 31.10.2019 об 11 год. 03 хв. з номера телефону НОМЕР_1 у відповідності з Умовами та правилами надання банківських послуг.

З вказаного паспорта та з інших наявних у справі доказів неможливо визначити, яку саме картку з вище перелічених отримала ОСОБА_1 .

Тарифи за користування кредитною карткою «Зелена» (їх копія на арк. 18, зворот) й витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк» щодо кредитної картки «Зелена» (арк. 11-17) не підписані ОСОБА_1 .

16.06.2021 ОСОБА_1 подала до місцевого суду заяву, в якій зазначила, що вона визнає позов в частині заборгованості за кредитом в сумі 12564 грн 00 коп., оскільки сторонами не обумовлювалося про нарахування процентів за користування кредитом і штрафів (арк. 16).

Аналізуючи надані докази і правові норми, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить таких висновків.

Згідно з ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

За змістом ст.ст. 624, 1054 ч. 1 ЦК України, проценти за користування кредитом і неустойки є похідними від кредиту

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частина 1 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» приписує, що у договорі про споживчий кредит зазначається, зокрема, таке: тип кредиту (п. 2), відсоткова ставка, її тип та порядок обчислення, у тому числі порядок зміни та сплати процентів (п. 8), орієнтовна реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору; усі припущення, використані для обчислення орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту (п. 9), загальний розмір наданого кредиту (п. 3), строк, на який надається кредит (п. 5).

Названі вище вимоги законодавства до форми та змісту кредитного договору сторонами виконано неповністю. Так:

- в наявних у справі допустимих доказах відсутня інформація, яку саме кредитну картку: «Універсальна», «Універсальна Gold» чи «Зелена» отримала ОСОБА_1 ;

- надані позивачем Тарифи й витяг з Умов та Правил надання банківських послуг АТ «Акцент-Банк» не можна вважати складовою укладеного сторонами кредитного договору, оскільки вони не підписані ОСОБА_1 і відсутні дані про їх визнання останньою.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами (п. 1); висновками експертів (п. 2); показаннями свідків (п. 3). Згідно з ч. 1 ст. 100 цього Кодексу, електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, які мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео - та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги». Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу. Відповідно до ч. 5 тієї ж статті, якщо подано паперову копію електронного доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал електронного доказу. Якщо оригінал електронного доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої паперової копії оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

В матеріалах справи відсутні електронні документи, які є складовими договору, укладеного між АТ «Акцент-Банк» і ОСОБА_1 31.10.2012. Водночас ОСОБА_1 не визнала позовні вимоги в частині стягнення з неї відсотків за користування кредитом і штрафу. Тож паперовий варіант паспорта споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» (арк. 10, зворот) є недопустимим доказом у справі, так як не доведено, що сторонами укладено кредитний договір в електронній формі.

Навіть якщо й припустити допустимість як доказу у справі згаданого паспорта, то він не може бути використаний для задоволення позову, так як у ньому зазначено про те, що наявна в ньому інформація актуальна до 01.01.2020 - до початку спірного періоду (01.03.2020) і в ньому відсутня інформація, яку саме кредитну картку: «Універсальна», «Універсальна Gold» чи «Зелена» отримала ОСОБА_1 .

З розрахунку спірної заборгованості й виписки по рахунку ОСОБА_1 вбачається, що вона на погашення кредиту сплачувала АТ «Акцент-Банк» кошти по 01.12.2020, які товариством спрямовувалися на погашення не тільки кредиту, а й процентів за користування ним (арк. 9, 63, зворот). За відсутності доказів отримання ОСОБА_1 конкретно визначеного виду кредитної картки та за відсутності визначення в укладеному сторонами договорі типу і розміру відсоткової ставки за користування кредитом суд не може дійти висновку, що АТ «Акцент-Банк» правомірно нарахувало ОСОБА_1 спірну кредитну заборгованість. Тож апеляційний суд не може констатувати, що АТ «Акцент-Банк» діяло у передбачений кредитним договором між ними спосіб, спрямувавши частину сплачених ОСОБА_1 коштів на погашення нарахованих ним процентів за користування кредитом. Відповідно апеляційний суд не може констатувати, що АТ «Акцент-Банк» правильно визначило розмір спірної заборгованості ОСОБА_1 за кредитом.

Різниця між отриманими і повернутими ОСОБА_1 АТ «Акцент-Банк» коштами становить: 14936грн 90 коп. (сума фактично отриманих коштів) - 7800 грн 00коп. (сума сплачених товариству коштів на погашення кредиту) = 7136 грн. 90коп. У той же час ОСОБА_1 визнає наявність у неї заборгованості за кредитом в розмірі 12564 грн 00 коп., що в силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України дає суду апеляційної інстанції підстави для констатації факту законності рішення місцевого суду в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованості за кредитом у сумі 12564 грн 00 коп. До того ж в цій частині рішення не оскаржується і суд не встановив підстав для його перегляду в цій частині у порядку ч. 4 ст. 367 ЦПК України.

Отож рішення суду І інстанції підлягає залишенню без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-Банк» залишити без задоволення, а рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 червня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, але вона може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом 30 днів з дня її складення.

Головуючий: Судді: