Справа № 737/907/21
Проваждення № 2-о/737/5/22
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

02 лютого 2022 року смт Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого суддіКоренькова А.А.
секретаря судового засіданняЧередниченка С.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження заяву ОСОБА_1
заінтересована особаВертіївська сільська рада
провстановлення факту спільного проживання із спадкодавцем на момент відкриття спадщини
за участі заявникаОСОБА_1

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою в якій просить встановити факт, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на день смерті фактично проживав разом з нею за місцем її проживання. В обґрунтування своїх вимог вказує, що є донькою ОСОБА_2 , який на день смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично проживав разом з нею та її сім`єю у АДРЕСА_2 . Заявниця звернулася до Другої чернігівської державної нотаріальної контори для оформлення спадщини, однак оформити свої спадкові права не змогла, в зв`язку з відсутністю у неї документів, які б підтверджували факт постійного проживання із спадкодавцем. Встановлення вказаного факту має для неї юридичне значення, оскільки впливає на можливість прийняття нею спадщини після померлого батька.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні просила заяву задовольнити з підстав викладених в ній.

Заінтересована особа Вертіївська сільська рада Ніжинського району Чернігівської області в судове засідання свого представника не направила, про дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Смолянка, Куликівського району, Чернігівської області, помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 8).

Згідно довідки Вертіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області, померлий ОСОБА_2 був зареєстрований в АДРЕСА_1 , але фактично за адресою реєстрації не проживав (а.с. 31).

Заявник ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження заявника серії НОМЕР_2 та свідоцтвом про укладення шлюбу заявника серії НОМЕР_3 (а.с.6-7).

Відповідно до довідки Олишівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області від 01.12.2021 року ОСОБА_2 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 проживав без реєстрації в АДРЕСА_2 разом з дочкою ОСОБА_1 , зятем ОСОБА_3 та онуками ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.10).

Спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводились (а.с.27).

Відповідно до сертифікату серії РН № 963905 ОСОБА_2 належало право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності СВК «Зоря» площею 3,77 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с.11).

Заявниця звернулася до приватного нотаріуса Тимощука Віталія Олександровича про прийняття спадщини за законом до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , проте, нотаріусом заявниці було роз`яснено, що відповідно до підпункту 3.2 Розділу 1 Частини II Методичних рекомендацій щодо вчинення нотаріальних дій, пов`язаних із вжиттям заходів щодо охорони спадкового майна, видачею свідоцтв про право на спадщину та свідоцтв про право власності на частку в спільному майні подружжя, схвалених рішенням Науково-експертної ради з питань нотаріату при Міністерстві юстиції України 29.01.2009, роз`яснено, що у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання, доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом із спадкодавцем.

Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Тимощука В.О. заявнику було роз`яснено, що остання фактично прийняла спадщину після померлого батька спільним проживанням зі спадкодавцем на дату смерті, але не може підтвердити це документально, а тому їй було вказано на необхідність звернення до суду для встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем за однією адресою на день відкриття спадщини (а.с. 30).

Отже, встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідно заявниці для оформлення її спадкових прав.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 показали, що є родичками заявниці та померлого ОСОБА_2 . Вони особисто знають заявницю та її батька ОСОБА_2 .. Останній був зареєстрований в селі Переходівка Ніжинського району, але протягом останніх років перед смертю проживав разом з дочкою ОСОБА_1 без реєстрації за місцем проживання останньої в АДРЕСА_2 . Після смерті ОСОБА_2 його похованням займалась ОСОБА_1 ..

Дослідивши надані докази суд приходить до висновку, що заявниця як дочка спадкодавця є спадкоємицею першої черги за законом (ст. 1261 ЦК України), та в разі встановлення вищевказаного факту вона буде вважатися такою, що прийняла спадщину. Інших спадкоємців першої черги за законом, які б прийняли спадщину немає.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» діями, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини.

Метою заявника при зверненні до суду є встановлення факту його постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року - доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

У своїй ухвалі № 505/2085/14-ц від 14.09.2016 року спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку - «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З наведених підстав колегія суддів погоджується із висновками апеляційного суду про те, що відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. З ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.»

Аналогічні правові висновки містяться в ухвалі Верховного Суду України № 6-7165св09 від 03 листопада 2010 року, рішенні Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6048327св14 від 11 листопада 2015 року, ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-20158св15 від 21 жовтня 2015 року.

Судом встановлено, що спадкодавець на день смерті проживав за адресою: АДРЕСА_2 разом з заявником ОСОБА_1 ..

Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки впливає на можливість оформлення нею права на спадщину після померлого ОСОБА_2 .

Керуючись ст.ст. 4,5,7,12, 263-265, 293,294,315, 319 ЦПК України, суд-,

в и р і ш и в :

1. Заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) - задовольнити.

2. Встановити факт, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Смолянка Куликівського району Чернігівської області, на день смерті проживав у АДРЕСА_2 разом з дочкою ОСОБА_1 .

3. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Куликівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

5. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

7. Повний текст рішення складений 02 лютого 2022 року.

Суддя А.А. Кореньков