Справа № 627/69/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про забезпечення позову

"02" лютого 2022 р. смт Краснокутськ

Суддя Краснокутського районного суду Харківської області розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс проперті групп», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеній Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Амельченко Віталій Петрович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

До Краснокутського районного суду Харківської області звернувся ОСОБА_1 з позовом про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Також, одночасно з поданням позову, позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій прохав зупинити стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

В обґрунтування зазначив, що ним заявлено позов про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, оскільки позивач не визнає суму боргу повністю та банк не надав нотаріусу достатніх документів, які б свідчили про безспірність заборгованості, в зв`язку з чим прохав суд зупинити стягнення на підставі виконавчого документу до розгляду справи по суті позовних вимог.

Ознайомившись із змістом позовної заяви та доданих документів, а також оцінивши обґрунтування заявлених позивачем вимоги щодо забезпечення позову шляхом зупинення стягнення грошових коштів з позивача, суддя вважає за необхідне задовольнити заяву про забезпечення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 4 постанови Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Виходячи із специфіки вказаного виду забезпечення позову підставою для його застосування є оскарження боржником виконавчого документа.

Отже, зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа застосовується судами, як захід забезпечення позову, при розгляді справ щодо оскарження виконавчих написів та про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Вказане узгоджується і з положенням п.2 ч.1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якого виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться цивільна справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій зі сторони відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде ухвалене на користь позивача, в тому числі за для попередження потенційних труднощів у подальшому його виконанні.

До того ж, згідно з роз`ясненнями у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

У постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16 серпня 2018 року у справі № 910/1040/18 зазначено, що застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису та встановлення заборони на здійснення будь-яких дій відносно виконання такого виконавчого напису є адекватним та ефективним способом забезпечення позову.

Таким чином, суд виходить з того, що у разі не зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса у виконавчому провадженні на час розгляду позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, це може призвести до незаконного стягнення при примусовому виконанні оскаржуваного виконавчого напису грошових коштів з ОСОБА_1 .

Отже, суд дійшов висновку про необхідність вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Вжиття вказаного способу забезпечення позову є співмірним із заявленими ОСОБА_1 вимогами, та адекватним втручанням у реалізацію ТОВ «Фінанс проперті групп» свого права на стягнення заборгованості, ураховуючи те, що заходи забезпечення позову є тимчасовими, зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

З врахуванням того, що між сторонами існує спір щодо стягнення з позивача грошових коштів, тому суддя вважає, що вжиття такого заходу як забезпечення позову є доцільним і необхідним до ухвалення рішення у даній цивільній справі, з метою забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які беруть участь у справі.

Зважаючи на вказане, суддя вважає, що такий захід забезпечення, як зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку є необхідним заходом для забезпечення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Крім того, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер, а тому зупинення стягнення грошових коштів до ухвалення рішення у справі не порушує законні права та інтереси відповідача.

Отже, суд приходить до висновку про задоволення заяви про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 68428635, відкритому приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Амельченко В.П. на підставі виконавчого напису №236029, виданого 25.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву позивача про забезпечення позову задовольнити.

Зупинити стягнення грошових коштів за виконавчим провадженням №68428635, відкритому приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Амельченко Віталієм Петровичем на підставі виконавчого напису №236029, виданого 25.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем до набрання законної сили рішенням суду.

Копію ухвали направити сторонам у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

В залежності від результатів вирішення спору по суті, ухвала про вжиття заходів забезпечення позову діє у строки, встановлені ч.7-10 ст. 158 ЦПК України.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Суддя: В. А. Каліберда