Провадження № 2/643/505/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2022 року Московський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді Єрмак Н.В.,

при секретарі Постульзі О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про усунення перешкод та визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною і визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з неповнолітнім сином.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що 16.12.2017 року між ним та відповідачем ОСОБА_2 було укладено шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син ОСОБА_3 . Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 26.03.2020 року шлюб розірвано. Після припинення шлюбних відносин відповідач ставить перешкоди у спілкуванні з дитиною. На неодноразові прохання надати можливість бачитися з сином, відмовляла. Домовитися з відповідачем щодо врегулювання відносин визначення порядку спілкування з сином не вдалося, тому позивач вимушений звернутися до суду із даною позовною заявою.

Посилаючись на положення Сімейного кодексу України, просить суд зобов`язати відповідача усунути перешкоди в спілкуванні з сином, та визначити спосіб його участі у вихованні сина та спілкуванні з ним: перша, третя, субота місяця з 10 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. неділі, друга, четверта п`ятниця кожного місяця з 19 год. до 13:00 год. суботи, двічі на тиждень по буднях у період часу з 19:00 год до 20:00 год., без присутності матері, у період хвороби дитини безперешкодне відвідування сина за місцем його фактичного знаходження (проживання), а також дозволити під час відпустки позивача на строк до 21 дня, з правом виїзду за межі країни для оздоровлення, відпочинку та екскурсії, кожен день народження дитини з 17:00 год до 20:00 год.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження, тощо): не застосовувалися.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнала частково, з урахуванням висновку Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради.

Представник третьої особи - служби у справах дітей Московського району управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить проводити розгляд справи у його відсутність, та винести рішення з урахуванням висновків Департаменту служб у справах дітей ХМР.

Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 16.12.2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народився син ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 26.03.2020 року шлюб розірвано.

Після розірвання шлюбу і до теперішнього часу дитина проживає з відповідачем ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтвердили, що колишня дружина позивача чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною, не дозволяє бачитись з сином.

Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Обов`язок суду під час оцінки обставин справи та вирішення питання про участь обох батьків у вихованні дитини полягає у необхідності керуватися положеннями частини першої ст. 151 СК України, відповідно до якої батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Таким чином, ОСОБА_1 , як батько дитини, має право на переважне особисте здійснення виховання своєї дитини. При цьому батько дитини має право не тільки на участь у вихованні, а й на спільне з матір`ю визначення та обрання форм та методів виховання дитини, як це передбачене ч. 3 ст. 151 СК України, відповідно до якої батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Відповідно до ст. 157 Сімейного кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно зі ст. 159 Сімейного кодексу України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. (ратифікована Україною 27.02.1991 р., дата набуття чинності для України 27.09.1991 р.) визначено, що "в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини". Згідно із ч. 8ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Із тлумачення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст. ст. 7, 141, 159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, суди мають враховувати передусім інтереси самої дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

Крім зазначених норм матеріального права, при вирішенні даної справи, судом застосовуються і наступні положення процесуального закону. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України (ст. 10 ЦПК України). Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 60 ЦПК України).

Отже, при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Зазначене свідчить про необхідність батькам йти на взаємні поступки та компроміси задля найкращого забезпечення інтересів дитини.

При цьому, особисті конфлікти між сторонами не повинні порушувати інтереси дитини, а тому суд вважає за необхідне визначити спосіб участі батька у вихованні сина.

Недосягнення згоди між батьками щодо порядку та способу участі батька у вихованні дитини не може бути підставою для відмови йому в спілкуванні з нею. Такий висновок зробив Верховний Суд в постанові від 1 квітня 2020 року №686/667/17.

Відповідно до висновку Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради від 21.01.2021 року, щодо визначення порядку участі батька у вихованні малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , представник органу опіки та піклування вважає за доцільне встановити наступний порядок зустрічі батька, у вихованні сина: перша, третя субота місяця з 10 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв., друга, четверта неділя кожного місяця з 16 год. до 18:00 год., у присутності матері дитини.

Суд вважає, що батько дитини має право на спілкування з сином, однак це не повинно заважати нормальному розвитку дитини. Тому слід створити умови для одночасного спілкування з дитиною обох з батьків. Зважаючи на те, що дитина має незначний вік, враховуючи висновок Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради від 21.01.2021 року, щодо визначення порядку участі батька у вихованні сина, відносини батьків між собою та режим дитини, суд вважає необхідним встановити позивачу наступний спосіб його участі у вихованні та спілкуванні з дитиною перша, третя субота місяця з 10 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв., друга, четверта неділя кожного місяця з 16 год. 00 хв. до 18:00 год., без присутності матері дитини - ОСОБА_2 , а також шляхом проведення спільного із дитиною відпочинку під час відпустки строком не менше десяти календарних днів щороку з урахуванням особливостей такого відпочинку, стану здоров`я дитини, рекомендацій лікарів та за домовленістю між батьками дитини.

Стосовно позовних вимог щодо дозволу позивачу у період хвороби дитини безперешкодне відвідування сина за місцем його фактичного знаходження (проживання), та зустрічей батька кожен день народження дитини з 17:00 год до 20:00 год., суд зазначає наступне.

Надаючи оцінку доводам ОСОБА_1 щодо того, що він усвідомлює свою особисту відповідальність за виховання та піклування про дитину, оцінивши бажання спіклування з сином, моральні якості, вважає, що вимоги про відвідування дитини під час хвороби та зустрічей на день народження дитини має вирішуватися сторонами в кожному випадку окремо та з урахуванням інтересів дитини. Тому, суд не вбачає підстав для задоволення позову в цій частині.

У зв`язку з цим, суд звертає увагу сторін, що вони зобов`язані заради інтересів дитини прикласти зусиль для нормалізації стосунків, уникати будь-яких конфліктів в присутності дитини.

Встановлюючи такий спосіб участі позивача у вихованні сина, суд наголошує сторонам, що в присутності дитини будь-які конфлікти між ними неприпустимі, та роз`яснює, що вони не позбавлені можливості самостійно, за взаємною згодою та у позасудовому порядку, визначати додаткові способи участі позивача у вихованні та спілкуванні з дитиною, а також збільшувати встановлений судом час спілкування.

Таким чином, аналізуючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємності зв`язку у сукупності, враховуючи вік дитини, особливості її сімейного розвитку та виховання, встановлені обставини по справі, суд, вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги.

Приймаючи до уваги вищенаведене та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у вихованні, спілкуванні та побаченні з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Усунути перешкоди ОСОБА_1 у вихованні малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначити порядок участі у вихованні дитини згідно з наступним графіком побачень: перша, третя субота місяця з 10 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв., друга, четверта неділя кожного місяця з 16 год. 00 хв. до 18:00 год., без присутності матері дитини - ОСОБА_2 , а також шляхом проведення спільного із дитиною відпочинку під час відпустки строком не менше десяти календарних днів щороку з урахуванням особливостей такого відпочинку, стану здоров`я дитини, рекомендацій лікарів та за домовленістю між батьками дитини.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а особою, що приймала участь у справі, але не була присутньою під час проголошення рішення в той самий строк з моменту отримання копії рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_3 .

Третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, місцезнаходження: 61002, м.Харків, вул. Чернишевська, 55.

Суддя Н.В. Єрмак