01.02.2022 Справа № 756/1197/22
№756/1197/22
№2-з/756/39/21
УХВАЛА

01 лютого 2022 року Оболонський районний суду м. Києва у складі:

головуючого судді - Шевчука А.В.,

за участі секретаря - Волкової А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аналітик Фінанс», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Горохова Ніна Вікторівна про скасування реєстрації речового права власності на нерухоме майно,

в с т а н о в и в:

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТОВ «Аналітик Фінанс», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Горохова Н.В. про скасування реєстрації речового права власності на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 за ТОВ «Аналітик Фінанс» на підставі Договору іпотеки від 07.08.2012 року, яка вчинена у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гороховою Н.В.

Разом з позовною заявою позивачем до суду подано заяву про забезпечення позову. В своїй заяві ОСОБА_1 вказує, що з метою виконання зобов`язань за кредитним договором №К-91/12 від 07.08.2012 року ОСОБА_1 передала в іпотеку 2 кімнатну квартиру АДРЕСА_1 . 04.09.2012 року між Державною іпотечною у становою та ПАТ «Ерде Банк» був укладений договір про відступлення права вимоги №699/12 згідно якого останній передав позивачу всі права вимоги за договором про іпотечний кредит та іпотечним договором. 22.04.2013 року заочним рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області задоволено позовні вимоги Державної іпотечної у станови до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит у розмірі 505 893 грн. 45 коп.

За твердженням ОСОБА_1 за період 2012-2020 роки нею було сплачено 166 074 грн. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, при цьому 21.01.2022 року до квартири АДРЕСА_1 прийшли невідомі особи і заявили, що квартира належить ТОВ «Аналітик Фінанс», право власності якого зареєстровано 02.11.2011 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гороховою Н.В.

На думку ОСОБА_1 реєстрація права власності за відповідачем на квартиру АДРЕСА_1 є незаконною, а тому вона просила забезпечити її позов.

Таким чином, з метою забезпечення позову в даній справі, ОСОБА_1 просить суд вжити заходи забезпечення, а саме: заборонити ТОВ «Аналітик Фінанс» проникнення до квартири АДРЕСА_1 , заборонити вчинення спроб щодо звільнення квартири та вселення до неї третіх осіб, а також вчиняти будь-які інші дії щодо її відчуження.

Згідно з ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

З огляду на зазначене, в судове засідання сторони не викликались.

При цьому, дослідивши матеріали позову та поданої заяви, суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Зі змісту вказаних статей вбачається, що забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

При цьому, у порядку забезпечення позову не можна забороняти вчиняти дії, які під час розгляду спору прямо дозволені законом.

Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно п. 3 наведеної вище Постанови Пленуму Верховного Суду України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб.

Відповідно до п.п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Ініціюючи забезпечення позову заявник у заяві не обґрунтував в чому полягають об`єктивні ризики невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду у справі про скасування реєстрації речового права власності на нерухоме майно, з огляду на те, що квартира АДРЕСА_1 була передана в іпотеку за згодою іпотекодавця ОСОБА_1 , а отже, іпотекодавець усвідомлювала ризики та можливість реалізації предмета іпотеки, в тому числі в позасудовому порядку на підставі застереження договору іпотеки.

За змістом ст. 23 Закону України «Про іпотеку», в разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи іпотека є дійсною для набувача цього нерухомого майна, навіть якщо до його відома не була доведена інформація про обтяження цього майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у такому обсязі й на таких умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Таким чином, заборона вчиняти дій щодо квартири АДРЕСА_1 порушує права стягувача та позбавляє його можливості отримати узгоджену гарантію забезпечення належного виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором та розраховувати на можливість погашення заборгованості за рахунок предмета іпотеки.

Жодних доказів на підтвердження існування очевидного та об`єктивного характеру загрози порушення прав позивача суду не надано, а сам зміст заяви зводиться до відображення припущень та необґрунтованих побоювань заявника.

Крім того, оскільки предметом даного позову є немайнові вимоги про скасування реєстрації речового права власності на нерухоме майно, а забезпечення позову стосується майна, яке не є предметом позовних вимог, суд дійшов висновку про відсутність підстав вважати, що незабезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у даній справі.

Зі змісту Цивільного процесуального кодексу Українив бачається, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При цьому, ініційовані позивачем види забезпечення позову є фактично втручанням у правовідносини, які виникли між первісним та новим кредитором щодо права вимоги поза межами судового засідання без встановлення обставин та з`ясування підстав для укладення договору відступлення права вимоги, а також суперечить змісту заходів забезпечення та меті їх застосування, яка полягає в захисті інтересів учасників процесу, а не в позбавленні (порушенні) прав інших осіб.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд,

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя А. В. Шевчук