Провадження № 6/537/20/2022
Справа № 2-249/2010
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2022 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючої судді Зоріної Д.О., при секретарі Савічевій М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці подання приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи за межі України, -

ВСТАНОВИВ:

Приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипник В.Л. звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи - ОСОБА_1 , за межі України, де просить суд ухвалити рішення, яким тимчасово обмежити ОСОБА_1 шляхом зборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобов`язань; виконання ухвали покласти на Державну прикордонну службу України.

Необхідність тимчасового обмеження права виїзду за межі України приватний виконавець мотивував тим, що на його виконанні перебуває виконавче провадження №65843995 з примусового виконання виконавчого листа (дублікату) Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області №2-249/2010 від 02 квітня 2021 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованості в розмірі 193 972 грн. 04 коп. Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 21 лютого 2019 року у справі №2-249/2010 замінено стягувача з ПАТ «ОТП Банк» на ТОВ «Вердикт Капітал».

В ході виконавчого провадження виконавцем встановлено наявність на праві власності у боржника транспортного засобу, який постановою приватного виконавця від 26 липня 2021 року було оголошено в розшук. Станом на день звернення до суду з поданням транспортний засіб не розшукано. Наголосив на тому, що розшук транспортних засобів здійснюють органи Національної поліції, а не виконавець. Приватним виконавцем встановлено, що ОСОБА_1 отримував паспорт для виїзду за кордон, та перетинав державний кордон.

Приватний виконавець зазначає, що станом на дату звернення з поданням до суду боржником не вчинено будь яких дій, спрямованих на виконання рішення суду всупереч того, що він обізнаний про наявність відкритого виконавчого провадження відносно нього, виконавцем неодноразово було направлено виклики та вимоги про обов`язкову явку на прийом до виконавця, постанови виконавця направлено на адресу боржника. Приватний виконавець зазначає, що боржник не вчиняє будь яких дій, спрямованих на повне або часткове виконання судового рішення, у зв`язку із чим і вимушений звернутись до суду.

За змістом частини 4 статті 441 Цивільного процесуального кодексу України, ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

В судове засідання приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипник В.Л. не з`явився, згідно змісту подання, просив суд розглянути останнє без його участі.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали подання, приходить до наступних висновків.

02 квітня 2021 року Крюківським районним судом міста Кременчука Полтавської області було видано дублікат виконавчого листа №2-249/2010 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 192 152 грн. 04 коп., а також судовий збір в розмірі 1700 грн. 00 коп. та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду цивільної справи в розмірі 120 грн. 00 коп.

Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 21 лютого 2019 року замінено стягувача ТОВ «ОТП Факторинг» у виконавчому провадженні, відкритому з примусового виконання рішення Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 24 лютого 2010 року по справі №2-249/2010 за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором на ТОВ «Вердикт Капітал».

18 червня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Скрипник В.Л. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №65843995 за вказаним вище виконавчим листом, та яка, згідно наданого супровідного листа, 18 червня 2021 року була направлена на адресу ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , а також винесено постанову про арешт майна боржника.

26 липня 2021 року приватним виконавцем винесено постанову про розшук майна боржника, якою зокрема оголошено в розшук транспортний засіб КІА, державний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно довідки Міністерства внутрішніх справ від 29 серпня 2021 року належить ОСОБА_1 .

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипником В.Л. від 29 липня 2021 року накладено арешт на грошові, що містяться на рахунках та належать боржнику ОСОБА_1

26 жовтня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Скрипником В.Л. винесено постанову про арешт коштів боржника, розміщених на банківських рахунках.

З матеріалів подання державного виконавця вбачається про здійснення останнім заходів щодо встановлення на праві власності у боржника ОСОБА_1 на праві власності рухомого та нерухомого майна та доходів, що підтверджується: Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за №262252743 від 18 червня 2021 року; Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за № від 18 червня 2021 року; відповіддю №112431852 від 29 серпня 2021 року; відповіддю №112431853 від 29 серпня 2021 року; відповіддю №112431854 від 29 серпня 2021 року; відповіддю № від 25 серпня 2021 року; відповіддю № від 25 серпня 2021 року; повідомленням Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області за вих.№11866 від 18 червня 2021 року; відповіддю №112073670 від 25 серпня 2021 року; повідомленням Державного підприємства «Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин» за вих.№1070/8-11 від 02 липня 2021 року; повідомленням Управління держпраці за вих. №08-05/5116 від 02 липня 2021 року.

Згідно частини 1 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року, виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно із пунктом 19 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Частинами 1 та 3 статті 441 Цивільного процесуального кодексу України передбачена можливість вирішення судом питання про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України як захід забезпечення виконання судового рішення, на строк до повного виконання такого судового рішення.

При цьому, згідно із частиною 4 статті 313 Цивільного кодексу України, фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Відповідно до статті 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» № 3857-XII від 21 січня 1994 року, громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених цим Законом, та в`їхати в Україну. На громадян України, які звернулися з клопотанням про виїзд з України, поширюються усі положення чинного законодавства, вони користуються всіма правами і несуть встановлені законом обов`язки. За громадянами України зберігаються на її території майно, кошти,

цінні папери та інші цінності, що належать їм на праві приватної власності. Будь-яке обмеження їх громадянських, політичних, соціальних, економічних та інших прав не допускається.

Таким чином, ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), означає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків, у зв`язку з чим і здійснюється застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Аналіз наведених норм чинного законодавства дає підстави дійти висновку, що суд має право встановити щодо боржника тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України лише за умови доведення та документального підтвердження факту ухилення боржника, який має паспорт, від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду чи іншого органу (посадової особи).

Приватним виконавцем в обґрунтування твердження ухилення боржника від явки до виконавця, надано до суду копію поштового конверту, направленого на адресу ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Однак, зазначені вище докази суд не розцінює як доказ умисного ухилення боржника від виконання рішення суду.

З наданих приватним виконавцем документів, а саме: інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за №262252743 від 18 червня 2021 року; інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за № від 18 червня 2021 року; відповіді №112431852 від 29 серпня 2021 року; відповіді №112431853 від 29 серпня 2021 року; відповіді №112431854 від 29 серпня 2021 року; відповіді № від 25 серпня 2021 року; відповіді № від 25 серпня 2021 року; повідомлення Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області за вих.№11866 від 18 червня 2021 року; відповіді №112073670 від 25 серпня 2021 року; повідомлення Державного підприємства «Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин» за вих.№1070/8-11 від 02 липня 2021 року; повідомлення Управління держпраці за вих. №08-05/5116 від 02 липня 2021 року, вбачається лише факт відсутності можливості стягнення коштів в рахунок погашення боргу ОСОБА_1 та факт проведення виконавчих дій згідно із відкритим виконавчим провадженням.

З аналізу положень частин 1, 3 Цивільного процесуального кодексу України вбачається, що задоволення подання про тимчасове обмеження права виїзду за межі України можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Відповідно до пункту 18 частини 3 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням.

Таким чином, зміст норм зазначеного Закону передбачає юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України не за наявності факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

Ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у пункті 5 частини 1 статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» № 3857-XII від 21 січня 1994 року та у пункті 18 частини 3 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року, означає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. Це є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Статтею 2 Протоколу 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, в межах цієї території має право на свободу пересування і свободу вибору місця проживання.

Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включаючи своєю власну. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Права, викладені в пункті 1, також можуть у певних місцевостях підлягати обмеженням, що встановлені згідно із законом і виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Передбачені у законі обмеження є заходами, які покладаються на боржника з метою заклику до його правосвідомості, якщо останній ухиляється від виконання свого обов`язку, або ж переслідують пасивне та незаборонене примушування боржника до вчинення ним активних дій, щоб якнайскоріше задовольнити інтереси кредитора та позбутися обмежувальних заходів.

Згідно статті 313 ЦК України, фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Таке право віднесено до особистих немайнових прав фізичної особи, що забезпечують природне існування фізичної особи.

Отже, тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення. Наведене відповідає практиці Європейського суду з прав людини «Гочев проти Болгарії», «Напияло проти Хорватії», «Луордо проти Італії», справою «Фельдеш та Фельдешне Хайлік проти Угорщини», «Рінер проти Болгарії», яка містить висновок, що навіть якщо міра, що обмежує свободу пересування особи є початково обґрунтованою, вона може стати неспіврозмірною й порушити права особи, якщо автоматично продовжується протягом тривалого часу.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань покладених на нього рішенням є оціночним поняттям.

Задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

У зв`язку із цим з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Окрім того, відповідно до роз`яснень Верховного Суду України, викладених в узагальненні «Про судову практику щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» від 01 лютого 2013 року, ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Однак, матеріали подання не свідчать, що ОСОБА_1 умисно ухилявся від виконання рішення Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області.

Подання приватного виконавця містить лише посилання на наявність боргу на відсутність джерел доходу боржника, що позбавляє виконавця здійснити стягнення.

Приватним виконавцем надано до суду докази щодо наявності у боржника ОСОБА_1 паспорту для виїзду за кордон та здійснення ним поїздок з кордон, а саме повідомлення Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області за вих. №11866 від 18 червня 2021 року та відповіді №112073670 від 25 серпня 2021 року.

Однак, суд вважає, що наявність лише самого зобов`язання (у даному випадку щодо сплати боргу) не є підставою щодо тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що наведені у поданні приватним виконавцем обставини та додані до нього документи не можуть бути в даному випадку визнані такими, що свідчать про умисне ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання судового рішення, а також необхідність у встановленні саме такого заходу примусового виконання судового рішення, а тому правові підстави для встановлення щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України відсутні, відтак подання є безпідставним та необґрунтованим, у зв`язку із чим задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 12, 260, 441 Цивільного процесуального кодексу України, Законом України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року, Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» № 3857-XII від 21 січня 1994 року, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича (адреса: 39600, Полтавська область, місто Кременчук, вулиця Троїцька, будинок 89А) про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) за межі України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали суду виготовлено 02 лютого 2022 року.

Суддя: Д. О. Зоріна