Справа № 453/1342/21
№ провадження 2/453/99/22
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25 січня 2022 року Сколівський районний суд Львівської області у складі: головуючого судді Курницька В.Я.,

секретаря судового засідання Трембач М.М.,

без участі учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду у місті Сколе Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 23.09.2021 року в особі належно уповноваженого представника за дорученням адвоката Змінчак Л.В. звернувся до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, у якому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на будинок садибного типу (позначений у технічному паспорті літерою А-1) з господарськими будівлями та спорудами: сарай (літера «Б»), убиральня ( літера «Г»), огорожа («1»), ворота («2»), що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 59,0 кв.м., житловою площею 30,9 кв.м. в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 .

Ухвалою про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 13.10.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній цивільній справі, підготовче засідання призначено на 08.12.2021 року.

Ухвалою суду від 08.12.2021 року закрито підготовче провадження у даній справі, призначено її до судового розгляду по суті на 25.01.2022 року.

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його бабуся - ОСОБА_4 , після смерті якої відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на будинок садибного типу (позначений у технічному паспорті літерою А-1),з господарськими будівлями загальною площею 59.5 кв.м., житловою площею 30,9кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належав померлій. За життя бабуся позивача склала заповіт, яким все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, та зокрема житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 заповіла своєму внукові ОСОБА_1 , єдиному спадкоємцеві за заповітом. З технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, вбачається, що загальна площа цього житлового будинку становить 59,5 кв.м., з них житлова площа 30,9 кв.м. Крім цього, до вищевказаного будинку відносяться господарські будівлі та споруди: сарай (літера «Б»), убиральня (літера «Г»), огорожа («1»), ворота («2»). Інвентаризаційна вартість даного нерухомого майна становить 115666,00 грн., побудований в 1955 році, він є придатним для проживання та не є об`єктом самочинного будівництва,проте право власності на вказаний об`єкт нерухомого майна не зареєстровано.Спадкоємців до частки в спільному майні подружжя згідно ст.60 Сімейного кодексу України та до обов`язкової частки згідно статті 1241 Цивільного кодексу України немає. ОСОБА_2 , як спадкоємець за законом І черги, відмовилась від належної їй за законом спадщини в користь позивача. З метою оформлення спадкових прав позивачка звернулась в органи нотаріату, проте державний нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, мотивуючи відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок, про що свідчить лист Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області від 20.07.2020 року №421/01-16. Внаслідок зазначених обставин позивач вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Змінчак Л.В. в судове засідання не з`явилась, подавши 20.01.2022 року до суду заяву за вх. № 265 про розгляд справи без участі сторони позивача.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. 30.11.2021 року подала на адресу суду заяву про визнання позову, в якій визнала повністю заявлені позивачем вимоги і не заперечувала проти його задоволення та просила розглядати справу за її відсутністю.

На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла бабуся позивача ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 08.01.2015року, серія НОМЕР_1 , виданим Корчинською сільською радою Сколівського району Львівської області.

Встановлено і те, що за життя, ОСОБА_4 склала заповіт, посвідчений 06.03.1998 року секретарем виконкому Корчинської сільської ради Сколівського району Львівської області за реєстровим №4, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданим Львівською регіональною філією державного підприємства «Національні інформаційні системи» від 30.06.2015 року та додатково довідкою, виданою Старостою с. Корчин Сколівської міської ради Стрийського району Львівської області №216 від 03.09.2021 року. Згідно з заповітом все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, та зокрема житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 покійна заповіла своєму внукові ОСОБА_1 , єдиному спадкоємцеві за заповітом.

Згідно з довідкою, виданою Старостою с. Корчин № 217 від 03.09.2021 року, спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , являється дочка ОСОБА_2 , 1954 року народження.

Судом також встановлено, що після смерті бабусі позивача відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на будинок садибного типу (позначений у технічному паспорті літерою А-1),з господарськими будівлями загальною площею 59.5 кв.м., житловою площею 30,9 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належав померлій.

Так, з копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого 20 травня 2021року року ФОП ОСОБА_5 (кваліфікаційний сертифікат АЕ№001641), а також довідки від 15.09.2021 року №212 вбачається, що загальна площа житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (позначеного у технічному паспорті літерою «А-1»), становить 59,5 кв.м., з них житлова площа 30,9 кв.м. Крім цього, до вищевказаного будинку відносяться господарські будівлі та споруди: сарай (літера «Б»), убиральня (літера «Г»), огорожа («1»), ворота («2»). Інвентаризаційна вартість даного нерухомого майна становить 115666,00 грн. Даний житловий будинок побудовано в 1955 році, він є придатним для проживання та не є об`єктом самочинного будівництва, право власності на вказаний об`єкт нерухомого майна не зареєстровано.

Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.

Згідно зі ст. ст. 41, 55 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються законом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України).

За приписами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України).

Відтак, судом встановлено, що внаслідок смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на все належне їй майно, яке ОСОБА_1 , як спадкоємиця за заповітом, прийняв відповідно до ---- шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном житловим будинком АДРЕСА_1 .

З метою оформлення своїх спадкових прав ОСОБА_1 , звернувся у Сколівську державну нотаріальну контору Львівську області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 , однак нотаріусом йому було роз`яснено, що він не може видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на будинок, який належав ОСОБА_4 , оскільки відсутні правовстановлюючі документи на такий. Внаслідок зазначених обставин позивачу було рекомендовано звернутись до суду для вирішення даного питання.

Згідно зі ст. ст. 41, 55 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються законом. Кожен має право будь - якими не забороненими законом способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України).

За приписами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України).

Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частинами 1, 2 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Частина 1 стаття 1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За змістом частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до Витягу з погосподарської книги с. Корчин, виданого старостою с. Корчин Сколівської міської ради від 03.09.2021 року №215, житловий будинок, побудований в 1955 році, загальною площею 59,5 м2, житлової 30,9 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , рахується за ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Виходячи зі змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 3.1. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності Цивільним кодексом України та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Правовими підставами виникнення права власності на жилі будинки, які збудовані до 2004 року та на які відсутні правовстановлюючі документи, є створення майна, придбання за договорам купівлі-продажу, дарування, набуття у порядку спадкування тощо.

Таким чином, аналіз наведених норм закону дає підстави стверджувати, що ОСОБА_4 належним чином, відповідно до норм законодавства, діючого на момент побудови будинку, набула право власності на нього.

Суд, належно оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що факти, викладені позивачем у позовній заяві, є достовірними, не викликають сумніву та дають підстави стверджувати, що ОСОБА_4 за життя належав на праві приватної власності житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ,а відтак позивач набув право на цей будинок, як на спадкове майно після смерті спадкодавця ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 392, 1216, 1218, 1268 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 90, 95, 258-259, 264-265, 268, 280, 281 ЦПК України, суд-

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на будинок садибного типу (позначений у технічному паспорті літерою А-1) з господарськими будівлями та спорудами: сарай (літера «Б»), убиральня (літера «Г»), огорожа («1»), ворота («2»), що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 59,5 кв.м., житловою площею 30,9 кв.м в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 .

Головуючий суддя В.Я. Курницька