Дата документу 26.01.2022
Справа № 501/5012/21
УХВАЛА

про відмову в видачі судового наказу

26 січня 2022 року м. Чорноморськ Одеської області

Суддя Іллічівського міського суду Одеської області Смирнов В.В., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-Постачання» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за послуги постачання природного газу,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за послуги постачання природного газу.

Заява оформлена із порушенням вимог цивільного процесуального законодавства України ( п. 5 ч. 2 ст. 163 ЦПК України).

В резолютивній частині заяви про видачу судового наказу не вказано строку, з якого стягується заборгованість з боржника, що унеможливлює видачу судового наказу. Крім того, відсутні показання лічильника та не уточнено адресу майна споживача.

Вивчивши заяву та додані до неї матеріали, суд приходить до висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити.

Частиною 5 ст. 165 ЦПК України встановлено, що у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Відповідно до п. 1, ч. 1 ст. 165 ЦПК України встановлено, що заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Згідно п.4, 5 ч. 2 ст. 163 ЦПК України, в заяві про видачу судового наказу зазначаються вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються та перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Статтею 164 ЦПК України встановлено, що у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Відповідно п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 165, 186, 260 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-Постачання» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за послуги постачання природного газу - відмовити.

Відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому розділом ІІ ЦПК України, після усунення її недоліків.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Одеської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області В.В.Смирнов