Справа №463/9892/21
Провадження №2/463/234/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

27 січня 2022 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Головатого Р.Я.

з участю секретаря судових засідань Гудим В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом позовною заявою ОСОБА_1 до Львівської міської ради про визнання права власності на спадкове майно,-

встановив:

позивач звернулася в суд із позовною заявою до відповідача, просить визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування після смерті батьків ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на земельну ділянку, загальною площею 319 кв.м за адресою АДРЕСА_1 в геометричних розмірах, встановлених згідно з варіантом поділу №4 висновку судової будівельно-технічної експертизи від 12.04.2011: по периметру за ходом годинникової стрілки від точки А: 3,30; 29,01; 18,40; 16,75; 2,25; по житловому будинку (4,50; 1,30; 7,60; 7,15); 7,80, право власності на яку згідно з рішенням Личаіквського районного суду м.Львова від 22.09.2011 по справі №2-425/11 (з урахуванням ухвал суду від 11.05.2017 та 03.04.2019) визнано за ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , а також право на встановлений ОСОБА_2 , ОСОБА_3 безоплатний безстроковий земельний сервітут щодо використання земельних ділянок шириною 1,00 м біля стін житлового будинку АДРЕСА_1 для можливості встановлення будівельних риштувань та складання будівельних матеріалів з метою здійснення ремонту стін будинку співвласниками житлового будинку.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що на підставі ухвали 15 сесії 3 скликання Львівської міської ради від 13.12.2001 №1361 тодішнім власникам будинку №11а ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які є батьками позивача, а також ОСОБА_5 для обслуговування вказаного житлового будинку у спільну сумісну власність була передана земельна ділянка площею 0,1000 га., право власності на яку було оформлено державним актом на право власності на землю серія ЯА №869633 від 01.02.2006, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №01:06:438:00246.

На підставі договору дарування від 18.10.2004 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належні їм на праві власності 39/100 ідеальних частин будинку АДРЕСА_1 подарували позивачу, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 22.09.2011 по справі №2-425/11 (з врахуванням ухвал суду від 11.05.2017 та 03.04.2019) визнано за ОСОБА_2 , ОСОБА_3 право власності на 39/100 ідеальних частин земельної ділянки, закріпленої за будинком АДРЕСА_1 , загальною площею 0,1000 га. та виділено їм в натурі в геометричних розмірах, встановлених згідно з варіантом поділу №4 висновку судової будівельно-технічної експертизи від 12.04.2011: по периметру за ходом годинникової стрілки від точки А: 3,30; 29,01; 18,40; 16,75; 2,25; по житловому будинку (4,50; 1,30; 7,60; 7,15); 7,80; загальною площею 319,00 м.кв.

Крім цього, батькам позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 встановлено безоплатний, безстроковий земельний сервітут щодо використання земельних ділянок шириною 1,00 м біля стін житлового будинку АДРЕСА_1 для можливості встановлення будівельних риштувань та складування будівельних матеріалів з метою здійснення ремонту стін будинку співвласниками житлового будинку.

Виготовлення технічної документації із землеустрою на виділену земельну ділянку для подальшої її реєстрації розпочато на підставі договору від 03.04.2018, укладеного з Львівською регіональною філією ДП «Центр державного земельного кадастру», що підтверджується листом філії №14-2019/Л-12/Л-40/Л-30/Л-26/3 (2017) від 30.08.2019, однак таке на сьогоднішній день не завершено.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_2 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача - ОСОБА_3 , спадщину після смерті яких позивач прийняла, звернувшись у встановлений строк до Четвертої Львівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Разом з тим, у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, яка належала батькам позивача відповідно до рішення Личаківського районного суду м.Львова від 22.09.2011, ОСОБА_1 було відмовлено у зв`язку з відсутністю документів про реєстрацію за спадкодавцями права спільної власності на земельну ділянку.

З урахуванням наведеного, оскільки позивач, будучи єдиним спадкоємцем своїх батьків, прийнявши спадщину, яка відкрилась після їх смерті та до складу якої увійшли право власності на земельну ділянку, загальною площею 319 кв.м за адресою АДРЕСА_1 в геометричних розмірах, встановлених згідно з варіантом поділу №4 висновку судової будівельно-технічної експертизи від 12.04.2011: по периметру за ходом годинникової стрілки від точки А: 3,30; 29,01; 18,40; 16,75; 2,25; по житловому будинку (4,50; 1,30; 7,60; 7,15); 7,80, право власності на яку згідно з рішенням Личаіквського районного суду м.Львова від 22.09.2011 по справі №2-425/11 (з урахуванням ухвал суду від 11.05.2017 та 03.04.2019) визнано за ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , а також право на встановлений ОСОБА_2 , ОСОБА_3 безоплатний безстроковий земельний сервітут щодо використання земельних ділянок шириною 1,00 м біля стін житлового будинку АДРЕСА_1 для можливості встановлення будівельних риштувань та складання будівельних матеріалів з метою здійснення ремонту стін будинку співвласниками житлового будинку, позбавлена можливості в позасудовому порядку оформити свої спадкові права на вищевказане майно, тому просить позов задовольнити.

Ухвалою від 10.09.2021 постановлено прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі, розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначити підготовче засідання 05.10.2021, яке у зв`язку з неявкою представника відповідача відкладено на 25.11.2021.

Ухвалою підготовчого засідання від 25.11.2021 постановлено закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 24.12.2021, яке у зв`язку з неявкою представника відповідача відкладенона 27.01.2022.

В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, разом з тим остання подала заяву про розгляд справи без їх участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечила.

Представник відповідача на розгляд справи не з`явився повторно, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, жодних документів суду не скерував.

Враховуючи те, що позивач та його представник не заперечили проти ухвалення заочного рішення у справі, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, однак повторно не з`явився на розгляд справи без повідомлення причин, відзиву не подав, тому у відповідності до вимог ст.280, 281 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно всі обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи позивач ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які померли ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно, що підтверджується копіями свідоцтва про народження, довідки про перебування у шлюбі, витягу із актового запису про смерть, свідоцтва про смерть.

Із листів Четвертої Львівської державної нотаріальної контори від 13.05.2021 вбачається, що спадкоємцями, які прийняли спадщину після смерті як ОСОБА_2 , так і ОСОБА_3 є ОСОБА_1 , інші спадкоємці в нотконтору не зверталися.

На підставі договору дарування від 18.10.2004 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належні їм на праві власності 39/100 ідеальних частин будинку АДРЕСА_1 подарували позивачу, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 22.09.2011 по справі №2-425/11 (з врахуванням ухвал суду від 11.05.2017 та 03.04.2019) визнано за ОСОБА_2 , ОСОБА_3 право власності на 39/100 ідеальних частин земельної ділянки, закріпленої за будинком АДРЕСА_1 , загальною площею 0,1000 га та виділено їм в натурі 39/100 ідеальних частин площею 319,0 м.кв., із земельної ділянки загальною площею 1000 м.кв. закріпленої за будинком АДРЕСА_1 , в геометричних розмірах, встановлених згідно з варіантом поділу №4 висновку судової будівельно-технічної експертизи від 12.04.2011: по периметру за ходом годинникової стрілки від точки А: 3,30; 29,01; 18,40; 16,75; 2,25; по житловому будинку (4,50; 1,30; 7,60; 7,15); 7,80; загальною площею 319,00 м.кв.

Виготовлення технічної документації із землеустрою на виділену земельну ділянку для подальшої її реєстрації розпочато на підставі договору від 03.04.2018, укладеного з Львівською регіональною філією ДП «Центр державного земельного кадастру», що підтверджується листом філії №14-2019/Л-12/Л-40/Л-30/Л-26/3 (2017) від 30.08.2019, однак таке на сьогоднішній день не завершено.

У зв`язку з наведеним Четвертою Львівською державною нотаріальною конторою позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане майно.

Відповідно до положень статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Власник майна відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як вбачається з роз`яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, наданих у п.6 постанови від 07.02.2014р. №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», суди повинні мати на увазі, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об`єкт нерухомого майна.

При цьому, спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

З матеріалів справи вбачається, що право власності на 39/100 ідеальних частин земельної ділянки, закріпленої за будинком АДРЕСА_1 , загальною площею 0,1000 га визнано за ОСОБА_2 , ОСОБА_3 рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 22.09.2011 по справі №2-425/11 (з врахуванням ухвал суду від 11.05.2017 та 03.04.2019), яким також виділено їм в натурі 39/100 ідеальних частин площею 319,0 м.кв., із земельної ділянки загальною площею 1000 м.кв. закріпленої за будинком АДРЕСА_1 , в геометричних розмірах, встановлених згідно з варіантом поділу №4 висновку судової будівельно-технічної експертизи від 12.04.2011: по периметру за ходом годинникової стрілки від точки А: 3,30; 29,01; 18,40; 16,75; 2,25; по житловому будинку (4,50; 1,30; 7,60; 7,15); 7,80; загальною площею 319,00 м.кв.

Враховуючи вищенаведене, оскільки судом встановлено, що позивач як спадкоємець, яка прийняла спадщину після смерті батьків - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , позбавлена можливості оформити свої спадкові права в позасудовому порядку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання за нею в порядку спадкування після смерті батьків ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , права власності на земельну ділянку, загальною площею 319 кв.м за адресою АДРЕСА_1 в геометричних розмірах, встановлених згідно з варіантом поділу №4 висновку судової будівельно-технічної експертизи від 12.04.2011: по периметру за ходом годинникової стрілки від точки А: 3,30; 29,01; 18,40; 16,75; 2,25; по житловому будинку (4,50; 1,30; 7,60; 7,15); 7,80, право власності на яку згідно з рішенням Личаіквського районного суду м.Львова від 22.09.2011 по справі №2-425/11 (з урахуванням ухвал суду від 11.05.2017 та 03.04.2019) визнано за ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , є підставними та підлягають до задоволення.

В той же час суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання за позивачем в порядку спадкування після смерті батьків ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , права на встановлений ОСОБА_2 , ОСОБА_3 безоплатний безстроковий земельний сервітут щодо використання земельних ділянок шириною 1,00 м біля стін житлового будинку АДРЕСА_1 для можливості встановлення будівельних риштувань та складання будівельних матеріалів з метою здійснення ремонту стін будинку співвласниками житлового будинку, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст.400 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій, конкретно визначеній особі (особистий сервітут).

Відповідно до ст.402 ЦК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки або особою, яка використовує земельну ділянку на праві емфітевзису, суперфіцію. Земельний сервітут підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому для державної реєстрації прав на нерухоме майно. У разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту.

Як вбачається з матеріалів справи рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 22.09.2011 по справі №2-425/11 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 встановлено безоплатний, безстроковий земельний сервітут щодо використання земельних ділянок шириною 1,00 м біля стін житлового будинку АДРЕСА_1 для можливості встановлення будівельних риштувань та складування будівельних матеріалів з метою здійснення ремонту стін будинку співвласниками житлового будинку.

Таким чином вказаним рішенням суду встановлено право користування чужою земельною ділянкою конкретно визначеним особам - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , тобто встановлено особистий сервітут.

Згідно з п.6 ч.1 ст.406 ЦК України сервітут припиняється у разі смерті особи, на користь якої було встановлено особистий сервітут.

Враховуючи вищенаведене, оскільки встановлений рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 22.09.2011 по справі №2-425/11 батькам позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 особистий сервітут припинився у зв`язку з їх смертю, такий до складу спадщини не увійшов, а тому підстави для визнання за позивачем права на такий в порядку спадкування відсутні.

В той же час позивач не позбавлена права на встановлення у порядку, визначеному ст.402 ЦК України, земельного сервітуту за договором із власником (володільцем) земельної ділянки, а у разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови звернутися з відповідним позовом до суду.

Керуючись ст.12, 81, 89, 259, 263-265, 268, 293, 352, 354 ЦПК України, -

ухвалив:

позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування після смерті батьків ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на земельну ділянку, загальною площею 319 кв.м за адресою АДРЕСА_1 в геометричних розмірах, встановлених згідно з варіантом поділу №4 висновку судової будівельно-технічної експертизи від 12.04.2011: по периметру за ходом годинникової стрілки від точки А: 3,30; 29,01; 18,40; 16,75; 2,25; по житловому будинку (4,50; 1,30; 7,60; 7,15); 7,80, право власності на яку згідно з рішенням Личаіквського районного суду м.Львова від 22.09.2011 по справі №2-425/11 (з урахуванням ухвал суду від 11.05.2017 та 03.04.2019) визнано за ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

В задоволенні позовних вимог про визнання за ОСОБА_1 в порядку спадкування після смерті батьків ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , права на встановлений ОСОБА_2 , ОСОБА_3 безоплатний безстроковий земельний сервітут щодо використання земельних ділянок шириною 1,00 м біля стін житлового будинку АДРЕСА_1 для можливості встановлення будівельних риштувань та складання будівельних матеріалів з метою здійснення ремонту стін будинку співвласниками житлового будинку - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивачем на рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його складення до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ;

Відповідач: Львівська міська рада, місцезнаходження: 79008, м.Львів, пл.. Ринок, 1, .

Повне судове рішення складене 27.01.2022.

Суддя: Р.Я. Головатий