УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

03.02.2022 Справа №607/1625/22

Провадження № 2/607/1616/2022

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Марциновська І.В., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до Великоберезовицької селищної ради Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до Великоберезовицької селищної ради Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмет спору, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Ознайомившись зі змістом позовної заяви та доданих до неї документів, доходжу такого висновку.

Вимоги щодо форми та змісту позовної заяви, а також документів, що до неї додаються, визначені ст. 175, 177 ЦПК України.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Крім цього, ч. 5 ст. 177 ЦПК України визначає, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (ч. 1, 2, 4 ст. 83 ЦПК України).

Разом з тим подана ОСОБА_1 позовна заява не відповідає вказаним вище вимогам закону.

Так, зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач зазначає про те, що 11.01.2022 звернувся до Тернопільської державної нотаріальної контори щодо спадкування земельної ділянки, яка належала покійній ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.09.2008. Також позивач вказує, що листом Тернопільської районної державної нотаріальної контори Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) за вих. № 24/02-14 від 11.01.2021 повідомлено про те, що ним пропущений строк на прийняття спадщини, а для продовження такого строку йому рекомендовано звернутися до суду.

При цьому зі змісту вказаного листа вбачається, що ОСОБА_1 звертався до Тернопільської районної державної нотаріальної контори Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) з приводу спадкування майна померлої ОСОБА_3 лише в усному порядку.

Разом з тим відповідно до ч. 1 ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо.

На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову (ч. 4 ст. 67 Закону України «Про нотаріат»).

Проте у позовній заяві ОСОБА_1 не викладені обставини, які свідчать про те, що позивач при зверненні до нотаріуса щодо спадкування майна померлої ОСОБА_3 дотримався визначеної законом процедури, зокрема відсутні посилання на відомості про його письмове звернення до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину.

При цьому відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому чинним на момент такої нотаріальної дії законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину та можливості подальшого оформлення своїх спадкових прав у порядку, передбаченому законом, вимоги про визнання права на спадщину в судовому порядку задоволенню не підлягають у зв`язку з відсутністю порушених прав спадкоємців, щодо захисту яких вони звернулися до суду. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за захистом своїх спадкових прав за правилами позовного провадження.

Вказане дає підстави вважати, що позивач, звертаючись до суду за захистом свого невизнаного чи порушеного права у порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , має надати докази об`єктивної неможливості отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину та надати письмову відмову (постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії) нотаріуса у видачі такого свідоцтва з вказівкою на підстави такої відмови.

Аналогічні висновки викладені у постановах Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 2-390/2006 та від 20.05.2021 у справі № 339/369/18.

Відтак враховуючи те, що захист порушеного права спадкоємця на спадщину судом за правилами позовного провадження має відбуватися за умови неможливості реалізувати своє право у класичний для відповідних правовідносин позасудовий (нотаріальний) спосіб, тобто відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, а доказів такої відмови позивачем до позовної заяви не надано, приходжу до висновку, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 175, 177 ЦПК України, оскільки ОСОБА_1 не викладено обставини, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги в цій частині, а також не надано доказів, що підтверджують вказані обставини.

При цьому зауважую, що лист з роз`ясненням державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Темнікової Л. не є належним документом, який підтверджує відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки така відмова має бути викладена у формі постанови.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням викладеного ОСОБА_1 слід виправити недоліки поданої позовної заяви шляхом подання позовної заяви у новій редакції із зазначенням обставин, які підтверджують його вимоги, та наданням відповідних доказів, що підтверджують ці обставини, з урахуванням висновків, викладених у мотивувальній частині даної ухвали, - у кількості для суду та відповідно до наявних учасників справи.

Зважаючи на характер та обсяг виявлених недоліків позовної заяви, строк на їх усунення доцільно визначити десять днів з дня отримання копії ухвали.

Керуючись ст. 175, 177, 185 ч. 1, 2, 258-261 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до Великоберезовицької селищної ради Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, надавши ОСОБА_1 строк десять днів з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених в мотивувальній частині ухвали недоліків.

Роз`яснити, що якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, позовна заява буде вважатися неподаною і буде повернута позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

СуддяІ. В. Марциновська