ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2 лютого 2022 року м. Чернівці

справа № 715/1636/21

провадження 822/7/22

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Перепелюк І. Б.

суддів : Литвинюк І.М., Владичана А.І.

секретар Собчук І.Ю.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 30 вересня 2021 року в цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Приватний нотаріус Чернівецького районного нотаріального округу Чернівецької області Бреславська-Григорчак Світлана Олександрівна, Глибоцький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), Чернівецька територіальна громада в особі Чернівецької міської ради про встановлення факту родинних відносин,

встановив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин.

Заяву обґрунтовано наступним. ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Коровія помер її батько ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина на 1/4 частку будинку, що розташований в с. Коровія та ј частку земельної ділянки, загальною площею 1 га. Вона не може оформити свої спадкові права на вказане майно, оскільки не прослідковується родинний зв`язок між нею та спадкодавцем.

Просила встановити факт родинних відносин між нею та її покійним батьком ОСОБА_2 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 30 вересня 2021 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить скасувати рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 30 вересня 2021 року, прийняти нове рішення та її заяву про встановлення факту родинних відносин задовольнити.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, оскільки постановлено з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Суд першої інстанції безпідставно зробив висновок, що рішенням про встановлення факту родинних відносин між нею та її батьком порушуються права спадкоємця ОСОБА_5 .

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, і цей встановлений факт впливатиме на спадкові права та обов`язки інших осіб, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Апелянт вважає, що встановлення судом факту родинних відносин з її батьком не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право між спадкоємцем ОСОБА_5 , оскільки такий спір не існує, і тому ця справа повинна розглядатися в порядку окремого провадження.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 .

Після смерті ОСОБА_2 за заявою ОСОБА_5 від 22.09.2020 року, як спадкоємця за заповітом від 26 серпня 2016 року, заведено спадкову справу № 64/2020.

24.09.2020 року ОСОБА_6 також звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, в порядку ст. 1261 ЦК України про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 .

Крім того, встановлено, що заявниця ОСОБА_1 16.10.2021 року подала також заяву до нотаріуса про прийняття спадщини, в порядку 1241 ЦК України. Однак, нотаріусом роз`яснено їй, що не прослідковується родинний зв`язок між нею та спадкоємцем, як між дочкою та батьком, тому рекомендувала звернутися до суду.

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного провадження, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до частини шостої статті 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України).

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, під час розгляду справ у порядку окремого провадження виключається існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Метою звернення ОСОБА_1 із заявою про встановлення факту родинних відносин є встановлення в судовому порядку обставин, необхідних для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , зокрема з метою наступного вирішення питання про право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті останнього.

Встановлено, що після смерті ОСОБА_2 за заявою ОСОБА_5 від 22.09.2020 року, як спадкоємця за заповітом від 26 серпня 2016 року заведено спадкову справу № 64/2020. 24.09.2020 року ОСОБА_6 також звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, в порядку ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_2 .

Заявниця ОСОБА_1 16.10.2021 року подала також заяву до нотаріуса про прийняття спадщини, в порядку 1241 ЦК України. Однак, нотаріусом роз`яснено їй, що не прослідковується родинний зв`язок між нею та спадкоємцем, як між дочкою та батьком, тому рекомендувала звернутися до суду.

Враховуючи наявність заповіту, а також спадкоємців ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , факт, про встановлення якого просить заявник не підлягає з`ясуванню у порядку окремого провадження, оскільки із поданої заяви встановлено, що існує спір про право, який підлягає розгляду виключно у порядку позовного провадження.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, з висновками якого не погоджується апеляційний суд, дійшов неправильного висновку про розгляд заяви у порядку окремого провадження.

З урахуванням спору про право заява ОСОБА_1 має розглядатися у порядку позовного провадження з використанням відповідних процесуальних інститутів позовного провадження.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, скасувати оскаржуване судове рішення і залишити заяву ОСОБА_1 без розгляду, роз`яснивши, що вона вправі подати позов на загальних підставах.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права, відповідно до п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України рішення слід скасувати, заяву ОСОБА_1 залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 30 вересня 2021 року скасувати.

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Приватний нотаріус Чернівецького районного нотаріального округу Чернівецької області Бреславська-Григорчак Світлана Олександрівна, Глибоцький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стан управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), Чернівецька територіальна громада в особі Чернівецької міської ради про встановлення факту родинних відносин залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий І.Б. Перепелюк

Судді: І.М. Литвинюк

А.І. Владичан