Ухвала

24 січня 2022 року

м. Київ

справа № 205/7476/20

провадження № 61-21122ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Дундар І. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 29 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «АЙ ПІ ДЖІ ТРЕЙДІНГ», Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» про стягнення майнової, моральної шкоди та страхового відшкодування, завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «АЙ ПІ ДЖІ ТРЕЙДІНГ» (далі - ТОВ «АЙ ПІ ДЖІ ТРЕЙДІНГ»), Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» (далі - АТ «СК «ІНГО»), в якому просила стягнути на свою користь з АТ «СК «ІНГО»страхове відшкодування у розмірі 70 010,65 грн, ТОВ «АЙ ПІ ДЖІ ТРЕЙДІНГ» майнову шкоду - 57 029,00 грн або в порядку субсидіарної відповідальності з ОСОБА_2 , з ОСОБА_2 моральну шкоду - 25 000,00 грн та судові витрати. Всього просила стягнути на свою користь 152 039,65 грн.

Рішенням Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 06 липня 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто з АТ «СК «ІНГО» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в межах ліміту відповідальності страховика у розмірі 70 010,65 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 майнову шкоду у розмірі 57 029,27 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду у розмірі 2 000,00 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 29 листопада 2021 року апеляційну скаргу АТ «СК «ІНГО» в частині задоволених позовних вимог до АТ «СК «ІНГО» скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до АТ «СК «ІНГО».

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

24 грудня 2021 року (згідно штемпеля на поштовому конверті) ОСОБА_1 подала касаційну скаргу до Верховного Суду, у якій просить скасувати постанову Дніпровського апеляційного суду від 29 листопада 2021 року, рішення суду першої інстанції залишити в силі, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 30 вересня 2020 року справу № 205/7476/20 визнано малозначною.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 у касаційній скарзі вказує, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, що стосується визначення розміру шкоди, позивач буде позбавлена можливості спростувати встановлені обставини у справі при розгляді іншої справи та справа має виняткове значення для позивача, оскільки у результаті відмови у задоволенні позовних вимог позивач позбавлена можливості відновити порушені права, а саме здійснити відновлювальний ремонт автомобіля.

Проте представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 не обґрунтовує, чому саме касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, не зазначає, які саме встановлені оскарженим судовим рішенням обставини позивач буде позбавлена можливості спростувати при розгляді іншої справи та справа має виняткове значення для позивача. Посилання у касаційній скарзі на неврахування судом апеляційної інстанції висновків Верховного Суду є виконанням вимог статей 389, 392 ЦПК України щодо оформлення касаційної скарги, і не свідчить, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, позивач буде позбавлена можливості спростувати встановлені у справі обставини при розгляді іншої справи та справа має виняткове значення для позивача.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня 2018 року).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

У відкритті касаційного провадження належить відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення, ухвалене у малозначній справі, яке не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 29 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «АЙ ПІ ДЖІ ТРЕЙДІНГ», Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» про стягнення майнової, моральної шкоди та страхового відшкодування, завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді М. М. Русинчук

Н. О. Антоненко

І. О. Дундар