_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/1106/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2022 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді Куриленко О.М.,

за участю секретаря Баранової Ю.О.,

представника позивача Румянцева О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акцонерного товариства «ОДЕСАГАЗ» про захист прав споживачів,

ВСТАНОВИВ:

12 липня 2021 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати неправомірними дії Акціонерного товариства «Одесагаз» щодо проведення донарахування ОСОБА_1 за особовим рахунком № НОМЕР_1 об`єму природного газу за несанкціоноване втручання в роботу засобу вимірювальної техніки за актом-розрахунком №01768 від 15 червня 2021 року нарахувань у розмірі 12 789,95 куб.м, в сумі 104 804,10 гривень. Визнати протиправним та скасувати рішення комісії № 1930 аб від 15 червня 2021 року Акціонерного товариства «Одесагаз», прийняте у формі протоколу засідання комісії про донарахування об`єму природного газу за несанкціоноване втручання в роботу засобу вимірювальної техніки, а також скасувати акт-розрахунок № 01768 від 15 червня 2021 року, на підставі якого ОСОБА_1 зобов`язана сплатити за граничними об`ємами споживання природного газу населення, з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи), за вартість закупівлі ВТВ за період виконаного розрахунку витрати та нарахувань у розмірі 12 789,95 куб.м., в сумі 104 804,10 гривень. Зобов`язати Акціонерне товариство «Одесагаз» провести ОСОБА_1 перерахунок вартості природного газу та скасувати донарахуваний обсяг (об`єм) природного газу в розмірі 12 789,95 куб.м, вартістю 104 804,10 гривень. Стягнутий Акціонерного товариства «Одесагаз» (юридична адреса: 65003, Одеська область, м. Одеса, вул. идарія,1, ) грошові кошти на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) за проведення експертизи у розмірі 4 118,64 (чотири тисячі сто вісімнадцять) грн. 64 коп.; судові витрати у розмірі 10 000,00 (десять тисяч) грн.00 коп.

Свої вимоги мотивує тим, що між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем АТ «ОДЕСАГАЗ» було укладено типовий договір розподілу природного газу. Відповідно до договору позивач являється споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_2 , номер особового рахунку: НОМЕР_1 .

Вказує, що 13 квітня 2021 року працівниками АТ^«ОДЕСАГАЗ» проводилися перевірка ЗТВ позивача та при здійсненні відповідної перевірки працівники дійшли висновку про порушення ОСОБА_1 . Кодексу ГС, що виразилось, на їхню думку, у несанкціонованому втручанні в роботу вищевказаного лічильника, після чого був складений акт № 01768 про порушення.

Позивач зазначає, що лічильник газу типу Elster BK G -6Т, заводський № 35320783, 2017 року виготовлення, з показниками 06242 куб.м, був демонтований представником АТ «ОДЕСАГАЗ», та встановлено інший контрольний лічильник газу типу Elster BK G -6 М Т, з показниками 00000 куб.м, пломба № R 19633736. Акт про демонтаж лічильника газу не складався.

Вилучений лічильник представником АТ «ОДЕСАГАЗ» запаковано у пакет під пломби оператора газорозподільної системи, опломбовані вхідний та вихідний патрубки ЗВТ (вхідний № Б. 19633740, вихідний № К 19633749) про що було складено Протокол щодо направлення ЗТВ та/ або пломби на експертизу від 13 квітня 2021 року.

15 червня 2021 року відбулося засідання комісії АТ «ОДЕСАГАЗ», ніякому було розглянуто акт про порушення, та комісією АТ «Одесагаз» зроблено висновок про виявлене порушення побутовим споживачем ОСОБА_1 у виді несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ на об`єкті споживача.

Позивач вважає, що висновки акту експертизи №70 від 23.04.2021 року не підтверджують наявність порушень з боку позивача, тому вважає, що АТ «Одесагаз» не встановлено, наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями з втручання в роботу або конструкцію ЗВТ та обставинами того, що комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства) витрата (споживання) природного газу, а отже не підтверджує факт викривлення даних обліку.

Крім того, позивач вважає, що рішення комісії № 1930 аб від 15 червня 2021 року та Акт-розрахунок № 01768 від 15 червня 2021 року є необґрунтованими, протиправними та незаконними.

Вищевказані обставини і стали підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою судді від 13 липня 2021 року провадження у справі було відкрито та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження.

11.08.2021 року представник відповідача надав відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

01.11.2021 року представник позивача надав відповідь на відзив, в якому просив задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України.

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові та просив задовольнити.

Представник відповідача АТ «ОДЕСАГАЗ» в судове засідання вдруге не з`явився, про час та місце його проведення сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань про відкладення слухання справи суду не надав.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 13.04.2021 року представниками АТ «Одесагаз» було проведено перевірку побутового лічильника газу за адресою: АДРЕСА_2 в результаті якої було зафіксовано несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ.

Того ж дня, 13.04.2021 року було складено Протокол щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу, в якому було зазначено, що лічильник газу демонтується представником АТ «Одесагаз», пакується в пакет та опломбовується пломбами Оператора ГРМ.

23.04.2021 року було проведено експертизу лічильника газу та пломб, на підставі якої було складено Акт № 70 експертизи ЗВТ та пломб, яким зафіксовано несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ: порушено цілісність заводського тавра на ЗВТ. Відбитки тавра встановленої пломби не відповідають відбиткам тавра заводу-виробника. На аверсі та реверсі наявні чисельні подряпини та відколи.

За результатами експертизи, 15.06.2021 року було проведено засідання комісії з розгляду акту про порушення споживачем ОСОБА_1 та про донарахування їй вартості необлікованого об`єму природного газу. Рішенням комісії про донарахування об`єму природного газу за несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ від 15.06.2021 року, було здійснено донарахування необлікованого обсягу природного газу споживачу вартістю 104804,10 грн.

Згідно з п. 5 Глави 10 Розділу IX Кодексу газорозподільних систем, під час проведення експертизи комісія проводить зовнішній огляд пакувального пакета (тари), в який було запаковано ЗВТ та/або пломбу.

Після зовнішнього огляду пакувального пакета (тари) комісією, перевіряються: 1) відповідність місць фактичного розташування пломб місцям, зазначеним у протоколі; 2) цілісність та місцезнаходження пломб, а також ознаки порушень, зазначених у протоколі; 3) цілісність заводського та повірочного тавра на ЗВТ; 4) цілісність лічильного механізму та корпусу ЗВТ; 5) цілісність конструктивних елементів вихідного патрубка ЗВТ; 6) наявність сторонніх предметів усередині ЗВТ; 7) відповідність маркування ЗВТ нормативно-технічній документації; 8) відповідність ЗВТ, програмного забезпечення та контрольної суми паспорту на ЗВТ та/або опису типу на цей тип ЗВТ; 9) відповідність втручань у роботу ЗВТ наявним актам перевірок та/або відомостям про повірку та ремонт ЗВТ тощо.

Під час обстеження пломби та/або ЗВТ комісія перевіряє ознаки, зазначені в протоколі. Результати огляду заносять до акта експертизи ЗВТ.

Відповідно до п. 4 Глави 1 Розділу І Кодексу газорозподільних систем, несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.

Отже, за результатами проведення експертизи 23.04.2021 року комісією у акті № 70 експертизи ЗВТ та пломб від 23,04.2021 р зазначено наступне: «Цілісність заводського та повірочного тавра на ЗВТ: Цілісність порушено; цілісність лічильного механізму та корпусу ЗВТ: Цілісність не порушено».

Таким чином, незважаючи на викладення у висновках комісії, що «було несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ: порушено цілісність заводського тавра на ЗВТ; відбитки тавра встановленої пломби на ЗВТ не відповідають відбиткам тавра заводу - виробника; на аверсі та реверсі наявні чисельні подряпини та відволоки», експертизою встановлено, що цілісність лічильного механізму не порушено, з чого виходить, що відсутні ознаки викривлення даних обліку природного газу ЗВТ, а отже, несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу не відбулося.

Вказаний висновок підтверджується й судовою практикою, якою встановлено, що доводити Оператору ГРМ при виявленні акту порушення та розгляді питання про здійснення перерахунку необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості слід не лише фактом наявності порушення як такого, але й факт викривлення даних обліку природного газу. Про вказане свідчать висновки, зроблені у постанові Верховного Суду від 14.06.2018 № 916/1656/17, постанові Верховного Суду від 02.04.2019 у справі № 903/885/17, постанові Верховного Суду від 18.06.2019 у справі № 922/1573/18, постанова Верховного Суду від 31.07.2019 у справі № 904/4030/18.

Так, згідно з постановою Верховного Суду від 14.06.2018 у справі № 916/1656/17 зроблено наступний правовий висновок: «Відповідно до п. 4 гл. 1 розділу І Кодексу ГРМ несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу це втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (у тому числі, лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, С пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії,спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.

Таким чином, з аналізу вказаної вище норми вбачається, що несанкціонованим втручанням є не лише доведення факту, зокрема, невідповідності свинцевої пломби корпусу суматора заводу виробника лічильника, однак й доведення факту наявності такого наслідку, як викривлення даних обліку природного газу (коли витрати природного газу комерційним вузлом обліку не обліковуються).

Разом з тим, в акті про порушення побутовим споживачем № 01768 від 13.04.2021 року, та в акті № 70 експертизи ЗВТ та пломб від 23.04.2021 року конкретно не зазначено, що вказане порушення призвело до викривлення даних обліку природного газу, відповідно, можливо дійти висновку, що такого викривлення представник АТ «ОДЕСАГАЗ» та комісія не виявили, а отже, і такого складу порушення побутовим споживачем правил Кодексу газорозподільної системи, як несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, немає.

Крім того, відповідно до п. 2 Глави 11 Розділу IX Кодексу газорозподільних систем, позачергова чи експертна повірка комерційного ВОГ чи його складових проводиться відповідно до регламентів їх проведення уповноваженими представниками метрологічної організації та в спеціально обладнаних приміщеннях із застосуванням стаціонарного повірочного обладнання або на місці монтажу комерційного ВОГ пересувними повірочними лабораторіями, які атестовані у встановленому законодавством порядку.

Згідно з п. 19 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність», повірочна лабораторія - підприємство чи організація або їх відокремлений підрозділ, що проводить повірку засобів вимірювальної техніки;

У відповідності до п. 21 ст. 1 ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність», позачергова повірка засобів вимірювальної техніки - повірка засобів вимірювальної техніки, що проводиться у таких випадках: за потреби заявника пересвідчитися у придатності засобів вимірювальної техніки до застосування; у разі пошкодження відбитка повірочного тавра, а якщо таке тавро не передбачено - у разі втрати свідоцтва про повірку.

Частина 5 ст. 17 ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлює, що повірка законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, проводиться: науковими метрологічними центрами, які мають міжнародно визнані калібрувальні та вимірювальні можливості за відповідними видами та підвидами вимірювань, та/або із застосуванням національних еталонів; науковими метрологічними центрами, метрологічними центрами та повірочними лабораторіями, уповноваженими на проведення повірки відповідних засобів.

Делегування науковими метрологічними центрами, метрологічними центрами та повірочними лабораторіями, визначеними цією частиною, своїх повноважень щодо проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, іншим особам або залучення ними в будь - який спосіб до цієї діяльності осіб, які не мають відповідних нате повноважень, забороняється.

Слід зазначити, що на сайті Мінекономрозвитку містяться Державний реєстр наукових метрологічних центрів, метрологічних центрів і повірочних лабораторій, уповноважених на проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та перелік державних підприємств та установ, уповноважених на такі дії.

Згідно з їх відомостями в них відсутня інформація щодо причетності АТ «ОДЕСАГАЗ» до проведення повірки засобів вимірювальної техніки та уповноваження такої юридичної особи на проведення цих дій.

Відповідно, можна зробити висновок, що АТ «ОДЕСАГАЗ» немає повноважень на проведення позачергової повірки та будь-якого іншого типу повірок, для належного проведення яких повинні бути залучені належні суб`єкти, які мають право проводити таку повірку, та які визначені у Державному реєстрі та Переліку на сайті Мінекономрозвитку.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернулась до Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України із заявою про проведення експертного дослідження лічильника газу, із наступними запитаннями:

1.Чи вскривалась свинцева пломба встановлена на лічильнику газу?

2.Чи наявні сліди розбирання лічильника?

3.Чи наявні сліди втручання на деталі лічильного механізму з метою зміни даних обліку газу?

Відповідно до висновку судового експерта Факторович В.Ю. № 21-2619 від 21.05.2021 року трасо логічної експертизи пломби та лічильника газу, на поставлені запитання були надані наступні відповіді:

1-3. На момент проведення експертизи:

- цілісність досліджуваної свинцевої пломби, яка встановлена на лічильнику газу Elster BK-G6T № 35320783, не порушена, пломба після первинного встановлення не знімалась і повторно не встановлювалася;

- характерних трасологічних слідів, що свідчать про розбирання наданого на експертизу лічильника газу Elster BK - G6T № 35320783, немає;

- будь-яких характерних трасологічних слідів несанкціонованого втручання в роботу лічильного механізму наданого на експертизу лічильника газу Elster BK - G6T № 35320783, немає.

Відповідач у своєму відзиві зазначає, що у Висновку експертного дослідження № 21 - 2619 від 21.05.2021 року фактично було підтверджено факт втручання в роботу лічильного механізму, а саме на сторінці 5 з 7 Висновку було зазначено: «На досліджуваних поверхнях приливу у граничних зонах з місцем встановлення пломби наявне пошкодження у вигляді статистичної вм`ятини. Ознаки (форма, розміри та ін.) слід утворюючого об`єкту, яким утворене дане пошкодження, не відобразилися.»

Натомість, як вбачається з висновку експерта, надалі експерт зазначає наступне: «...Цей слід утворений або при дії стороннім предметом інструментом при розкритті (спробі розкриття) досліджуваної пломби, або носить експлуатаційний характер і утворений при контакті зовнішньої поверхні приливу з об`єктом, твердість матеріалу якого перевищує характеристики міцності його матеріалу.»

Кодекс ГРМ розмежовує такі види порушень, як «несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу» та «пошкодження ЗВТ/лічильника газу».

Так, для кваліфікації виявленого порушення, саме як «несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу» необхідна наявність цілого складу факторів.

Відповідно до глави 2 розділу XI Кодексу ГРМ «несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу» відноситься до порушень, які кваліфікуються, як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та, внаслідок яких, здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу (пункт 1 вказаної глави розділу XI).

Натомість, «порушення цілісності та місцезнаходження пломб та цілісності заводського та повірочного тавра на ЗВТ, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно» належить до порушень за умови несанкціонованого втручання в ГРМ або роботу ЗВТ.

При порушеннях, пов`язаних з пошкодженням ЗВТ та/або пломб на ЗВТ, за наявності по об`єкту споживача даних дублюючого ВОГ, а також в ситуації, коли наявні дані в обчислювачі/коректорі об`єму газу є достатніми для визначення об`єму природного газу по об`єкту споживача, процедура щодо визначення необлікованих об`ємів природного газу або зміни їх режиму нарахування не застосовується (пункт 8 глави 4 розділу XI Кодексу ГРМ).

Згідно із пунктом 1 глави 2 розділу XI до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать: 1) наявність несанкціонованого газопроводу; 2) несанкціоноване відновлення газоспоживання; 3) несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу); 4) несанкціоноване підключення газових приладів на об`єкті споживача, який обліковується за нормами споживання; 5) несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку); 6) використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу.

Таким чином, для здійснення нарахування необлікованого об`єму природного газу, зокрема, слід встановити несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ.

Отже, для підтвердження правомірності здійснених відповідачем донарахувань позивачу об`ємів природного газу необхідно довести наявність факту несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ (лічильника газу) споживача.

Згідно із підпунктом 37 пункту 4 глави 1 Кодексу ГРМ для виявлення несанкціонованого втручання необхідно довести три складові цього правопорушення, а саме: 1) дію, тобто несанкціоноване втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку; 2) спосіб втручання, тобто вчинене шляхом підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації); 3) наслідки, тобто витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу).

При цьому, тільки наявність всіх трьох складових правопорушення дає змогу стверджувати, що споживачем було вчинено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року по справі № 914/2384/17.

Однак, відповідачем не було доведено вчинення з боку позивача наявність усіх складових цього правопорушення, зокрема, наслідків (дії, що призвела до викривлення даних обліку природного газу та причинно-наслідкового зв`язку між втручанням в лічильник та діями позивача).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 квітня 2019 року у справі № 535/868/18 (провадження № 61-2151св19) вказано, що: «відмовляючи у задоволенні позову ПАТ «Полтавагаз», суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, встановивши повно та всебічно обставини справи, дослідивши, врахувавши та надавши оцінку всім поданим сторонами доказам за своїм внутрішнім переконанням на предмет їх належності, достовірності та достатності, обґрунтованого виходив із того, що позивач не довів достатніми та допустимими доказами факт вчинення відповідачем правопорушення на ринку природного газу щодо несанкціонованого відбору природного газу, пошкодження цілісності пломб, повірочного тавра лічильника газу, що впливає на результати вимірювання, або несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу (тобто знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку). Суди попередніх інстанцій вірно вказали, що перерахунок (донарахування) об`ємів природного газу або зміна їх режиму нарахування здійснюється у випадку доведеності пошкодження лічильника газу або робота комерційного ВОГ чи його складових у позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач не довів достатніми та допустимими доказами факт вчинення позивачем правопорушення на ринку природного газу щодо несанкціонованого відбору природного газу.

Так, відповідно дост. 1 ЗУ «Про захист прав споживачів», споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

При цьому, п. 4 Глави 1 Розділу 1 Кодексу газорозподільних систем визначає, що побутовий споживач, що є фізичною особою та придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх житлових приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність;

Позивач є побутовим споживачем, що підтверджується наявними у додатках до позовної заяви доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЗУ «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів,, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо, зокрема, ціну продукції визначено неналежним чином.

Вказані вище відомості, насамперед щодо порушень при проведенні експертизи, позачергової повірки, прийнятті рішення комісією Відповідача з питань, пов`язаних з розглядом актів про порушення, складених у разі виявлення порушень побутовим споживачем вимог Кодексу газорозподільних систем, складенні акта-розрахунку вказують на те, що Відповідач при наданні послуг Позивачу вдались до застосування методів нечесної підприємницької практики, а саме було здійснено розрахунок необлікованого об`єму газу з порушенням процедури розгляду порушення та шляхом прийняття необгрунтованого рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про захист.прав споживачів», споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на, зокрема, захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав.

Згідно ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом . Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Так, згідно роздруківки з карткового рахунку від 18.05.2021 року, за проведення експертизи позивачем було сплачено на рахунок Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз 4118,64 гривень.

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрат за проведення експертизи у розмірі 4 118,64 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст.ст. 124,129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання.

Враховуючи вищевикладене та вимоги діючого законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Керуючись 12, 19, 81, 141, 258-260, 263-265, 280-284 ЦПК України, Кодексу газорозподільних систем, Закону України «Про захист прав споживачів», суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акцонерного товариства «ОДЕСАГАЗ» про захист прав споживачів задовольнити.

Визнати неправомірними дії Акціонерного товариства «Одесагаз» щодо проведення донарахування ОСОБА_1 за особовим рахунком № НОМЕР_1 об`єму природного газу за несанкціоноване втручання в роботу засобу вимірювальної техніки за актом-розрахунком №01768 від 15 червня 2021 року нарахувань у розмірі 12 789,95 куб.м, в сумі 104 804,10 гривень.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії № 1930 аб від 15 червня 2021 року Акціонерного товариства «Одесагаз», прийняте у формі протоколу засідання комісії про донарахування об`єму природного газу за несанкціоноване втручання в роботу засобу вимірювальної техніки, а також скасувати акт-розрахунок № 01768 від 15 червня 2021 року, на підставі якого ОСОБА_1 зобов`язана сплатити за граничними об`ємами споживання природного газу населення, з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи), за вартість закупівлі ВТВ за період виконаного розрахунку витрати та нарахувань у розмірі 12 789,95 куб.м., в сумі 104 804,10 гривень.

Зобов`язати Акціонерне товариство «Одесагаз» провести ОСОБА_1 перерахунок вартості природного газу та скасувати донарахуваний обсяг (об`єм) природного газу в розмірі 12 789,95 куб.м, вартістю 104 804,10 гривень.

Стягнути з Акціонерного товариства «Одесагаз» (юридична адреса: 65003, Одеська область, м. Одеса, вул. идарія,1, ) грошові кошти на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) за проведення експертизи у розмірі 4 118,64 (чотири тисячі сто вісімнадцять) грн. 64 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Куриленко О. М.