Справа № 953/1840/21
Провадження № 2/638/336/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2022 Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді за участю: секретаря судового засідання позивача представника позивача представника третьої особи- Поволяєвої О.В., - Варданян К.Г., - Величко Н.А., - Соловей Л.О., - Жупник Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові у порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання дітей,-

ВСТАНОВИВ:

04.02.2021 року ОСОБА_3 звернулася до Київського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 , третя особа - Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання дітей, в якому просила встановити місце проживання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір`ю.

Позов мотивовано тим, що 18.06.2005 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 укладено шлюб, який зареєстровано Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції.

У шлюбі у сторін народилися діти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 26 січня 2021 року шлюб між сторонами було розірвано.

Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені та спільне господарство не ведеться. Позивач разом з дітьми зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , їй на праві власності належить житловий будинок, офіційно працевлаштована та має стабільний прибуток, на наркологічному та психоневрологічному обліку не перебуває.

Позивач спроможна матеріально забезпечувати необхідний та достатній розвиток дітей, їх гармонійне зростання.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 10.02.2021 року цивільну справу надіслано для розгляду за територіальною підсудністю до Дзержинського районного суду м. Харкова.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 31 березня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній цивільній справі, розгляд справи призначено проводити за правилами загального позовного провадження.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача та відповідач в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись. В судовому засіданні 24.09.2021 року представник відповідача зазначив, що відповідач проти задоволення позову не заперечує, просив розглядати справу за відсутності відповідача та його представника.

В судовому засіданні представник третьої особи проти задоволення позову не заперечував.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 18.06.2005 року укладено шлюб, який зареєстровано Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 249.

Від шлюбу сторони мають дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 12 січня 2006 року) та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 09 вересня 2008 року).

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 26 січня 2021 року шлюб між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу відновлено ОСОБА_3 дошлюбне прізвище - ОСОБА_7 .

Відповідно до сертифікатів про проходження профілактичного наркологічного огляду та обов`язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів від 30 квітня 2020 року ОСОБА_3 на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Матеріалами справи, а саме довідками, виданими ФОП « ОСОБА_3 », ТОВ «Медичний центр Надії Величко», витягом з реєстру платників єдиного податку та копією трудової книжки ОСОБА_3 серії НОМЕР_4 підтверджується, що позивач працює лікарем-хірургом у ТОВ «Панацея -ХХІ вік», займає посаду директора ТОВ «Медичний центр Надії Величко», одночасно здійснює приватну медичну практику, зареєстрована як фізична особа-підприємець.

Згідно характеристики ТОВ «Панацея -ХХІ вік» ОСОБА_3 шкідливих звичок не має.

Згідно висновку психологічного обстеження стану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , складеного за результатом психологічного обстеження дитини, проведеного 30.05.2020 року психологом ОСОБА_8 ГО «Центр Ресурс-Професіонал», дитина потребує обережного ставлення, зниження психологічного тиску з боку батька, а саме урахування під час спілкування підвищеної сенситивності ОСОБА_9 , та пов`язаної з цим уразливості. Дослідження довели, що в ОСОБА_9 є ознаки наслідків травматизації, пов`язаної з сімейним конфліктом, хоча станом на час складення висновку він знаходиться у безпечному середовищі.

Згідно висновку психологічного обстеження стану ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , складеного за результатом психологічного обстеження дитини, проведеного 30.05.2020 року психологом ОСОБА_8 ГО «Центр Ресурс-Професіонал», дитина потребує обережного ставлення, зниження психологічного тиску з боку батька, а саме урахування інтернального локусу дитини щодо прийняття на себе провини. Дослідження довели, що в ОСОБА_4 є ознаки наслідків травматизації, пов`язаної з сімейним конфліктом.

Відповідно до довідки директора Комунального початкового спеціалізованого мистецького навчального закладу «Дитяча музична школа № 6 ім. В. Лисенка» від 01.06.2020 року № 29 ОСОБА_5 та ОСОБА_4 навчаються у Комунальному початковому спеціалізованому мистецькому навчальному закладі «Дитяча музична школа № 6 ім. В. Лисенка» по класу фортепіано.

Відповідно до характеристики класного керівника, викладача фортепіано ОСОБА_11 та директора Комунального початкового спеціалізованого мистецького навчального закладу «Дитяча музична школа № 6 ім. В. Лисенка» ОСОБА_12 від 01.06.2020 року № 30, ОСОБА_3 мати випускника музичної школи ОСОБА_4 і учня 5 класу ОСОБА_5 . З ОСОБА_3 знайомі з 2009 року, коли старший син ОСОБА_4 почав навчатися грі на фортепіано. За час навчання ОСОБА_3 брала активну участь у вихованні дітей та їх підготовки до мистецьких заходів і конкурсів. Сама володіє фортепіано, тому здійснює вагомий особистий внесок у підготовці дітей до уроків. ОСОБА_4 та ОСОБА_9 неодноразові переможці та лауреати всеукраїнських та міжнародних конкурсів. ОСОБА_3 користується великим авторитетом у дітей, є для них стимулом і прикладом. У спілкуванні з дітьми переважає дипломатичний стиль спілкування, при цьому діти люблять і цінують її, дуже сприйнятливі до зауважень, дуже прив`язані до неї. Діти з дитинства були оточені турботою та увагою, у рамках розвиваючих програм відвідують інші секції і заняття, на які їх супроводжує матір. Діти дисципліновані, охайні, зібрані, розуміють слово, поважні і уважні на уроках, активні, відвідують всі дисципліни музичної школи, високо оцінені викладачами, проблем з однолітками не мають.

Відповідно до листа головного лікаря Комунального некомерційного підприємства «Міська дитяча поліклініка № 23» Харківської міської ради від 07.08.2020 року № 1032 діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебувають під наглядом фахівця поліклініки. За інформацією лікаря-педіатра вихованням хлопчиків та забезпеченням їм належного догляду, в т.ч. і під час хвороби, займається мати. Амбулаторні прийоми лікаря діти відвідують також у супроводі матері.

Згідно із листом директора Харківської гімназії № 1 Харківської міської ради Харківської області від 10.08.2020 року № 01-49/414 відповідно до пояснень класних керівників ОСОБА_4 та ОСОБА_13 мати учнів підтримує зв`язок із класними керівниками, цікавиться результатами освітнього процесу. ОСОБА_3 сприяє всебічному розвитку дітей. Упродовж навчання дітей в гімназії батько, ОСОБА_2 , не відвідував батьківські збори, відвідувала збори мати, ОСОБА_3 ОСОБА_3 уважно слідкує за своїми дітьми під час освітнього процесу, контролює виконання домашніх завдань.

Відповідно до висновку Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради від 19.07.2021 року № 426 малолітній ОСОБА_13 мешкає разом з матір`ю - ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов від 02.07.2021 року для дитини створено належні побутові умови для проживання та розвитку. Малолітнім ОСОБА_13 опікується матір ОСОБА_3 ОСОБА_2 (батько) надав заяву від 08.12.2020 року, з якій зазначив, що його діти ОСОБА_14 та ОСОБА_13 будуть проживати з матір`ю ОСОБА_3 . Питання щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_5 додатково було розглянуто на Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету ХМР. Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 19, 155, 160, 161 СК України та рекомендацією комісії, в інтересах дитини , діючи як представник органу опіки та піклування, Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_5 разом з матір`ю ОСОБА_3

10.01.2022 року Департаментом служб у справах дітей Харківської міської ради на адвокатський запит надано відповідь, відповідно до якої правові підстави для надання висновку органу опіки та піклування про визначення місця проживання неповнолітнього ОСОБА_4 , 22.10.2005 року, відсутні, оскільки на підставі п.3 ст. 160 СК України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Відповідно до акту обстеження умов проживання, затвердженого заступником директора Департаменту - начальником Служби у справах дітей по Київському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради Матвіївим В.В., на підставі доручення Департаменту служб у справах дітей ХМР з метою обстеження умов проживання малолітнього ОСОБА_5 , проведено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до вказаного акту житло розміщене на 2 поверсі чотирьохповерхового будинку, складається з 5 кімнат, загальною площею 150,00 кв.м., житловою площею 100,00 кв.м. Умови проживання задовільні, квартира з ремонтом, забезпечена необхідними меблями та побутовою технікою, необхідною для проживання. Для виховання та розвитку дитини створені наступні умови: у дитини окрема кімната, в якій знаходиться ліжко, шафа для одягу, стіл для навчання, піаніно, шафа для книжок, забезпечений необхідним одягом та взуттям, є місце для проведення дозвілля. Стосунки в сім`ї довірливі, доброзичливі.

Законодавство України не містить норм, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Тлумачення ч. 1 ст. 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Згідно із ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Дитина є найбільш вразливою стороною в ході будь-яких сімейних конфліктів, оскільки на її долю випадає найбільше страждань та втрат. Судовий розгляд сімейних спорів, у яких зачіпаються інтереси дитини, є особливо складним, оскільки в його процесі вирішуються не просто спірні питання між батьками та іншими особами, а визначається доля дитини, а тому результат судового розгляду повинен бути спрямований на захист найкращих інтересів дитини.

Дитина є суб`єктом права і незважаючи на незначний вік, неповну цивільну дієздатність, має певний обсяг прав. Одними з основних її прав є право висловлювати свою думку та право на врахування думки щодо питань, які стосуються її життя.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору щодо її місця проживання.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17.10.2018 року у справі № 402/428/16-ц зазначено, що з досягненням віку 10 років у дитини з`являється право не тільки бути вислуханою і почутою, але й право брати активну участь у вирішенні своєї долі.

Аналогічні положення закріплені у ст. 12 Конвенції про права дитини, згідно з якою держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю.

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей від 25 січня 1996 року під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судовий орган надає можливість дитині висловлювати її думки і приділяє їм належну увагу.

З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Закріплення цього права підкреслює, що дитина є особистістю, з думкою якої потрібно рахуватись, особливо при вирішенні питань, які безпосередньо її стосуються.

Проте суд має враховувати висловлену думку системно, з`ясовуючи належно фактичні обставини справи, досліджуючи та надаючи належну правову оцінку зібраним у справі доказам у їх сукупності, що в результаті сприятиме правильному вирішенню питання місця проживання дитини. Тільки так будуть забезпечені найкращі інтереси дитини, а не інтереси та бажання батьків, які вони не можуть чи не бажають вирішувати в позасудовий спосіб.

На виконання зазначених вище норм права в судовому засіданні, за участю представника Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, було заслухано думку дітей ОСОБА_9 та ОСОБА_4 щодо визначення місця їх проживання, які зазначили, що проживають та бажають надалі проживати разом із матір`ю, мають з нею гарні, довірливі стосунки. Разом з ними в п`ятикімнатній квартирі також проживають бабця з дідом, з якими у них також склалися добрі стосунки. Будь-якого психологічного або фізичного тиску на них з боку дорослих не здійснюється, вони мають повне взаєморозуміння з матір`ю, бабою та дідом. З батьком у них також добрі та довірливі стосунки, проте постійно проживати вони бажають з матір`ю.

Оцінюючи надані сторонами у справі докази та пояснення дітей, суд дійшов висновку, що матеріально-побутове забезпечення позивача, її ставлення до дітей, позитивні характеристики з місця роботи позивача та навчання дітей дають підстави для твердження, що позивач здатна створити умови для гідного та необхідного розвитку та виховання дітей.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Великої Палата Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц.

Так, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «М. С. проти України» (рішення від 11 липня 2017 року, заява № 2091/13) вказав на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по-перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (пункт 100 рішення від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09).

Аналіз наведених норм права та практики ЄСПЛ дає підстави для висновку про те, що рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, у першу чергу, повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків.

Питання забезпечення інтересів дитини ґрунтується на розумінні, що для дітей розлучення батьків - це завжди тяжке психологічне навантаження, пов`язане, зокрема, з кардинальними змінами в житті дитини: нове оточення та місце проживання, неможливість спілкування з двома батьками одночасно тощо.

Вирішуючи питання про визначення місце проживання дітей разом із матір`ю, суд враховує об`єктивні та наявні у справі докази, зокрема дані щодо обстеження умов проживання, характеристики психоемоційного стану дітей, поведінки батьків щодо дітей та висновок Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради.

Найважливішим у цій категорії справ є внутрішнє переконання судді, яке має ґрунтуватися на внутрішній оцінці всіх обставин в їх сукупності. Адже не можна піддавати формалізму долю дітей, які через те, що батьки не змогли зберегти шлюб, не повинні бути позбавлена щасливого та спокійного дитинства.

Таким чином, при вирішенні даної справи суд керується виключно інтересами дітей, Під час розгляду справи суд дійшов висновку, що позивач створить для дітей належні умови для їх морального, духовного та фізичного розвитку.

Суд врахувавши інтереси дітей, їх психологічний стан, права та інтереси на гармонійний розвиток та належне виховання, той факт, що відповідач не заперечує проти визначення місця проживання дітей разом із матір`ю, а також дотримуючись балансу між інтересами дітей, правами батьків на виховання дітей і обов`язком батьків діяти в їх інтересах, дійшов висновку про визначення місця проживання дітей з матір`ю, оскільки це відповідає найкращому забезпеченню їх інтересів.

Матеріали справи не містять доказів щодо негативного впливу позивача на дітей, навпаки є докази, які свідчать про активні дії позивача щодо створення необхідних умов для їх гідного проживання та розвитку.

Батько дітей, який безсумнівно відіграє важливу роль у їх житті та розвитку, має право та обов`язок піклуватися про здоров`я дітей, стан їх розвитку, незалежно від того з ким діти будуть проживати.

Отже, суд вважає, що найкращим інтересам дітей буде відповідати визначення їх місця проживання разом із матір`ю, яке надасть змогу налагодить стабільне емоційне середовище та забезпечить можливість розвитку дитини у безпечному, спокійному середовищі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141, 160, 161, 171 Сімейного Кодексу України, ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 9, 12 Конвенції про права дитини, принципу 6 Декларації прав дитини, ст.ст.3-5, 11-13, 76- 82, 83, 89, 264, 265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання дітей - задовольнити.

Визнати місце проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , яка зареєстрована за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст складено 31 січня 2022 року.

Суддя О.В. Поволяєва