Провадження № 2/643/1617/22
УХВАЛА

25.01.2022 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді: Новіченко Н.В.,

за участю секретаря судового засідання: Бабельник І.В.,

представника позивача: Сметаніна Д.В.,

відповідача: ОСОБА_1 ,

представника відповідача: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в приміщенні суду

зустрічну позовну заяву ОСОБА_1

до ОСОБА_3

про відновлення порушеного права відповідача та передачу йому у

користування автомобіля а також стягнення матеріальної шкоди в

сумі 324 526, 40 грн. та моральної шкоди в сумі 100 000, 00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач) про визнання автомобіля «Mitsubishi Outlander», реєстраційний номер НОМЕР_1 , об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та визнання за позивачем права власності на вказаний автомобіль; припинення права власності відповідача у спільному майні подружжя на 1/2 частки автомобіля «Mitsubishi Outlander», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та стягнення з позивача на користь відповідача грошової компенсації у розмірі 102 648, 00 грн. шляхом списання цих коштів з депозитного рахунку.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач вказує на те, що під час перебування у шлюбі з відповідачем ними було придбано вищезазначений автомобіль, який є спільною сумісною власністю подружжя, проте згоди щодо поділу автомобіля після розірвання шлюбу сторони не дійшли. У зв`язку з цим позивач вирішив звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.

Відповідачем, у свою чергу, подано до суду зустрічний позов, відповідно до змісту якого відповідач просить суд:

- поновити строк для подання зустрічного позову, прийняти його до розгляду та об`єднати з первісним позовом;

- відновити порушене право відповідача та передати йому у користування автомобіль «Mitsubishi Outlander», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на 8 місяців;

- стягнути з позивача на користь відповідача матеріальну шкоду в сумі 182 491, 00 грн.

В подальшому, відповідачем подано заяву про збільшення зустрічних позовних вимог, в якій відповідач просить суд відновити порушене право відповідача та передати йому у користування автомобіль «Mitsubishi Outlander», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на 401 день; стягнути з позивача на користь відповідача матеріальну шкоду в сумі 324 526, 40 грн., а також моральну шкоду в сумі 100 000, 00 грн.

У підготовчому засіданні відповідач та його представник просили суд поновити строк для подання зустрічного позову, прийняти його до розгляду з урахуванням поданої заяви про збільшення розміру позовних вимог.

Розглянувши подану відповідачем зустрічну позовну заяву з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог з доданими до неї документами на предмет наявності правових підстав для прийняття її до розгляду та об`єднання в одне провадження з первісним позовом у справі № 643/14120/21, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Конституційний Суд України у рішенні № 9-зп від 25 грудня 1997 року офіційно розтлумачив цю норму та зазначив, що частину першу статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке згідно зі статтею 64 Конституції України не може бути обмежене.

Частиною 4 статті 10 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" та від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб те ресурсів суспільства та окремих осіб. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальної заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Отже, доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений, зокрема, Цивільним процесуальним кодексом України.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 193 Цивільного процесуального кодексу України зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 175 і 177 цього Кодексу. До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

В даному випадку, подана зустрічна позовна заява не відповідає вимогам статті 177 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з чим підлягає залишенню без руху з посиланням на положення статті 185 Цивільного процесуального кодексу України, враховуючи наступне.

Частиною 4 статті 177 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

Судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат (стаття 1 Закону України «Про судовий збір»).

Статтею 2 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Згідно з приписами частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У зустрічній позовній заяві з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог відповідачем заявлено:

- позовну вимогу немайнового характеру, за яку відповідач мав сплатити судовий збір у розмірі 908, 00 грн.;

- позовну вимогу майнового характеру у розмірі 424 526, 40 грн., за подання якої відповідач мав сплатити судовий збір у розмірі 4 245, 26 грн.

Проте, при зверненні до суду із зустрічним позовом відповідачем сплачено лише судовий збір у розмірі 908, 00 грн., тобто в меншому розмірі, ніж передбачено діючим законодавством.

Згідно з частинами 1, 2 статті 185 Цивільного процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

За таких обставин, оскільки подана зустрічна позовна заява не відповідає вимогам статті 177 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне залишити її без руху та надати відповідачу строк для усунення вищевказаних недоліків.

Керуючись статтями 177, 185, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

1.Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

2.Встановити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків - 10 днів з дня вручення ухвали про залишення зустрічної позовної заяви без руху.

3.Встановити ОСОБА_1 спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду оригіналу платіжного документа (квитанції, платіжного доручення тощо) про сплату судового збору у розмірі 4 245, 26 грн.

4.Роз`яснити ОСОБА_1 , якщо позивач не усунув недоліки зустрічної позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (частина 3 статті 185 Цивільного процесуального кодексу України).

5.Відповідно до статті 261 Цивільного процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Дана ухвала не підлягає оскарженню.

Повний текст ухвали складено та підписано 31.01.2022 року.

Суддя Н.В. Новіченко