Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/467/21
Провадження № 2-др/711/9/22
18 січня 2022 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді Скляренко В.М.
при секретарі Гладиш О.Ю.
представників позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , ОСОБА_3
його представника - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси заяву ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката, -
В провадженні Придніпровського районного суду перебувала цивільна справа № 711/467/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 ; третя особа: АТ «СГ «ТАС» (ПРИВАТНЕ) про відшкодування матеріальної шкоди.
Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13.12.2021 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 ; третя особа: Акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» (ПРИВАТНЕ) про відшкодування матеріальної шкоди відмовлено.

15.12.2021 року відповідачем ОСОБА_4 та його представником - адвокатом Манзар Т.В. подано до суду заяву про стягнення з позивачки ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_4 понесених ним судових витрат за правничу допомогу в сумі 7 000 грн.

В обґрунтування заяви зазначають, що при винесені рішення від 13.12.2021 року, яким було відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_4 ; третя особа: Акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» (ПРИВАТНЕ) про відшкодування матеріальної шкоди, судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме витрат відповідача на професійну правничу допомогу адвоката, так як представником відповідача ОСОБА_4 адвокатом Манзар Т.В. було заявлено клопотання про вирішення даного питання після ухвалення рішення по суті. Тому, керуючись положеннями ст. ст. 137, 141, 246 ЦПК України, відповідач ОСОБА_4 звертається до суду з проханням вирішити питання про стягнення судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 грн.

24.12.2021 року представником позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_3 подано до суду письмові заперечення на заяву про розподіл судових витрат, відповідно до яких, він вказує, що при визначені суми відшкодування таких витрат, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Також, зазначає, що представник відповідача у своїй заяві самостійно підтверджує, що нею було заявлено клопотання про розподіл судових витрат після ухвалення рішення по суті та не зазначає з яких поважних причин не були подані докази, що підтверджують розмір понесених відповідачем витрат до закінчення судових дебатів. Представник відповідача могла та повинна була подати розрахунок судових витрат, які відповідач поніс та очікує понести, а також договір про надання правової допомоги разом із відзивом на позовну заяву, однак цього не зробила. Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України, відшкодування судових витрат, в тому числі і витрат на правничу допомогу, здійснюється за наявності відповідної заяви (клопотання) сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів. Відповідно, якщо учасник справи до закінчення судових дебатів не заявив клопотання про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу, то суд не має підстав для розгляду питання про розподіл здійснених учасником справи витрат на професійну правничу допомогу.

Разом з тим, зауважує, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг на виконання робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. А також, просить суд врахувати ту обставину, що на утриманні позивачки знаходиться неповнолітня дитина та розмір її заробітної плати не дозволяє з власних коштів сплатити суму, про яку зазначає представник відповідача.

Відтак, на думку позивачки ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_3 гонорар адвоката відповідача в розмірі 7 000 грн. є значно завищеним та не підтверджений належними доказами, тому, просять суд повністю відмовити відповідачу у компенсації судових витрат на правничу допомогу.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_4 та його представник адвокат Манзар Т.В. заяву підтримали в повному обсязі та просили ухвалити додаткове рішення про стягнення з позивачки ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_4 витрат на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 7 000 грн., оскільки такі витрати останнім дійсно були понесені в зв`язку з розглядом справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 ; третя особа: АТ «СГ «ТАС» (ПРИВАТНЕ) про відшкодування матеріальної шкоди, та підтверджені належними доказами.

В судовому засіданні представники позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просили суд повністю відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката з підстав, викладених в наданих письмових запереченнях щодо розподілу судових витрат від 24.12.2021 року.

В судове засідання представник третьої особи АТ «СГ «ТАС» (ПРИВАТНЕ) не з`явився та не повідомив суд про причини неявки, хоча про дату, час та місце слухання справи його було повідомлено в установленому законом порядку.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, а також, дослідивши письмові матеріали заяви та цивільної справи № 711/467/21, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_1 звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до ОСОБА_4 ; третя особа: АТ «СГ «ТАС» (ПРИВАТНЕ) про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 6 832 грн.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13.12.2021 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 ; третя особа: Акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» (ПРИВАТНЕ) про відшкодування матеріальної шкоди відмовлено повністю.

При винесені вказаного рішення, судом не вирішувалося питання щодо розподілу судових витрат, понесених відповідачем ОСОБА_4 в зв`язку з розглядом справи, та зазначених ним у письмових поясненнях щодо позовних вимог, оскільки в судовому засіданні та до початку судових дебатів відповідачем і його представником адвокатом Манзар Т.В. було заявлено клопотання про вирішення даного питання після ухвалення рішення по суті позовних вимог, в якому остання зазначила причину неможливості подання в судовому засіданні всіх документів, передбачених ст. 137 ЦПК України, а саме детального розпису робіт (наданих послуг), затраченого часу у зв`язку з несплатою клієнтом на той час в повному обсязі гонорару адвоката.

При цьому, статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом.

За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України, передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Положеннями ст. 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем ОСОБА_4 та його представником адвокатом Манзар Т.В. заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивачки понесених судових витрат на правничу допомогу адвоката була подана до суду 15.12.2021 року, тобто в межах строку встановленого ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Твердження представників позивачки щодо того, що представник відповідача могла та повинна була подати розрахунок судових витрат, які відповідач поніс та очікує понести, а також договір про надання правової допомоги разом з клопотанням про розподіл судових витрат із вказівкою на поважність причин того, чому такі докази не можуть бути надані суду саме до ухвалення судового рішення, судом до уваги не беруться, оскільки частина 8 ст. 141 ЦПК України прямої вказівки на виключно такі дії відповідача та його представника не містить, а зазначена норма передбачає, що докази витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи (договори, рахунки, тощо) подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі строєна зробила про це відповідні заяву.

Відповідну заяву представник відповідача ОСОБА_4 адвокат Манзар Т.В зробила до видалення суду у нарадчу кімнату так, як справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження, що підтверджується відповідною заявою, яка наявна в матеріалах справи (а.с. 123).

Після ухвалення судового рішення та в установлений законом строк, представником відповідача ОСОБА_4 адвокатом Манзар Т.В. на підтвердження витрат відповідача на правничу допомогу адвоката суду надано:

- ордер на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_4 адвокатом Манзар Тетяною Володимирівною серія СА № 1009358 від 25.03.2021 року;

- копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія ЧК № 000561 на ім`я адвоката Манзар Тетяни Володимирівни;

- договір про надання правової допомоги № 26 від 23.03.2021 року, укладений між адвокатом Манзар Тетяною Володимирівною та ОСОБА_4 , відповідно до п. 1.1. якого, предметом даного Договору є надання Адвокатом усіма законними методами та способами правової допомоги Клієнту у всіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані із захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних його прав та законних інтересів (пунктом 4.1. вказаного Договору сторони за взаємною угодою погодили, що гонорар Адвоката по цивільній справі № 711/467/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 ; третя особа: АТ «СГ «ТАС» (ПРИВАТНЕ) про відшкодування матеріальної шкоди, складає 7000грн.);

- акт № 63 від 15.12.2021 року прийому наданих послуг до договору про надання правової допомоги № 26 від 23.03.2021 року, що містить детальний опис, наданих Адвокатом Манзар Т.В. послуг Клієнту ОСОБА_4 , та відповідно до якого, враховуючи їх загальний обсяг, який складає 3 год. 30 хв., сторонами узгоджений гонорар Адвоката в сумі 7 000 грн., оскільки за взаємною домовленістю сторін розмір адвокатського гонорару за годину роботи становить 2 000 грн.;

- квитанцію № 63 від 15.12.2021 року про сплату ОСОБА_4 адвокату Манзар Т.В. коштів за надання юридичних послуг Клієнту, а саме за: правову консультацію, підготовку відзиву, заяв, збирання доказів по справі та представлення інтересів Клієнта в судових засіданнях в Придніпровському районному суді м. Черкаси, в сумі 7 000 грн.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Разом з цим, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність).

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 року у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 року у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір є обґрунтованим.

Таким чином, вказаними вище доказами підтверджено надання адвокатом Манзар Т.В. послуг з професійної правничої допомоги відповідачу ОСОБА_4 на підставі Договору про надання правової допомоги № 26 від 23.03.2021 року, однак, враховуючи, що позовні вимоги були заявлені на суму 6 832 грн. та керуючись принципами співмірності, справедливості та верховенства права, суд вважає за необхідне стягнути з позивачки ОСОБА_1 на користь відповідача 3 500 грн., оскільки на думку суду такий розмір витрат відповідача на професійну правничу допомогу буде відповідати вказаним вище принципам співмірності та справедливості.

Щодо доводів представників позивачки ОСОБА_1 про відмову в повному обсязі в задоволенні заяви відповідача ОСОБА_4 щодо розподілу судових витрат, то суд вважає їх необґрунтованими, оскільки витрати відповідача ОСОБА_4 на професійну правничу допомогу відповідач поніс саме в зв`язку з пред`явленням до нього позову і вони є документально підтвердженими, тому такі витрати, на думку суду, підлягають до стягнення з позивачки, але саме в розмірі 3 500 грн. так, як він буде співмірними зі складністю справи та відповідатиме критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та пропорційності до позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 81, 82, 133, 137, 141, 142, 246, 270 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката задовольнити частково.

Доповнити рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13.12.2021 року у справі №711/467/21 таким абзацом:

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ; проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ) витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 3 500 грн.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст додаткового рішення складений 25.01.2022 року.

Головуючий: В.М. Скляренко