ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02 лютого 2022 року

м. Харків

справа №646/7596/19

провадження №22-ц/818/1901/22

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Бурлака І.В., Тичкова О.Ю.

учасники справи:

позивачка за первісним позовом (відповідачка за зустрічним позовом) - ОСОБА_1

відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) - ОСОБА_2

розглянувши у порядку ст. 369 ЦПК України в м. Харкові без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування житловими будинками та надвірними будівлями, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю, встановлення порядку користування нерухомим майном за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - Авілової Олени Михайлівни на ухвалу Червонозаводського районного суду міста Харкова від 21 вересня 2021 року, постановлену суддею Тесліковою І.І.,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування житловими будинками та надвірними будівлями.

Ухвалою Червонозаводського районного суду міста Харкова від 08 листопада 2019 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження.

13 січня 2020 року представник ОСОБА_2 адвоката Авілова О.М. звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю, встановлення порядку користування нерухомим майном.

21.09.2021 року від представника позивача Авілової О.М. - ОСОБА_2 надійшла змінена зустрічна позовна заява в якій він просить:

- виділити внатурі 2/3 частини домоволодіння АДРЕСА_1 , а саме: житловий будинок літ. «А-1» та відповідну частину господарських будівель та споруд, що належить ОСОБА_2 з припиненням права сумісної власності,

- виділити внатурі 1/3 частини домоволодіння АДРЕСА_1 , а саме: житловий будинок літ. «Г-1» та відповідну частину господарських будівель та споруд, що належать ОСОБА_1 з припиненням спільної власності

- встановити порядок користування земельною ділянкою на території домоволодіння АДРЕСА_1 між власником ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з урахуванням відповідних часток у праві спільної часткової власності та максимальної ізоляцією сторін.

Ухвалою Червонозаводського районного суду міста Харкова від 21 вересня 2021 року відмовлено у прийнятті до розгляду зміненої зустрічної позовної заяви від 21.09.2021 року - повернувши її представнику позивача за зустрічним позовом. Роз`яснено позивачу, що відмова в прийнятті заяви про зміну предмету позову не перешкоджає зверненню із позовною заявою до суду в загальному позовному порядку шляхом подання окремого позову.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - Авілова О.М. просить скасувати ухвалу суду першої інстанції від 21.09.2021 року та направити справу для подальшого вирішення питання про прийняття зміненої позовної заяви ОСОБА_2 до Червонозаводського районного суду міста Харкова.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права; зазначає, що у зміненій позовній заяві не змінився предмет позову, оскільки на її думку основним предметом позову є домоволодіння АДРЕСА_1 , таким чином ОСОБА_2 в зв`язку з неможливістю проведення експертизи уточнив свої позовні вимоги при цьому не змінюючи предмета позову.

Відзиву на апеляційну скаргу не надано.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у прийнятті зміненої позовної заяви ОСОБА_2 поданої його представником Авіловою М.О. суд першої інстанції виходив із того, що під виглядом зміни зустрічної позовної заяви представником позивача за зустрічним позовом ставиться питання про зміну підстав позову та ним зазначено про нові вимоги до відповідача за зустрічним позовом (предмет позову), що є недопустимим.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Як вбачається з матеріалів справи, в поданій зустрічній позовній заяві ОСОБА_2 просив:

- визнати за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на житловий будинок літ Г-1, загальною площею 45,8 кв. м., житловою площею 17,7 кв.2 в домоволодінні АДРЕСА_1 .

- встановити порядок користування житловим будинком літ. А-1 з надвірними будівлями та спорудами, розташованими в домоволодінні АДРЕСА_1 між власником ОСОБА_2 та колишнім членом родини власника- ОСОБА_1 .

В подальшому 21.09.2021 року від представника позивача надійшла змінена зустрічна позовна заява в якій представник просить:

- виділити внатурі 2/3 частини домоволодіння АДРЕСА_1 , а саме: житловий будинок літ. «А-1» та відповідну частину господарських будівель та споруд, що належить ОСОБА_2 з припиненням права сумісної власності;

- виділити внатурі 1/3 частини домоволодіння АДРЕСА_1 , а саме: житловий будинок літ. «Г-1» та відповідну частину господарських будівель та споруд, що належать ОСОБА_1 з припиненням спільної власності;

-встановити порядок користування земельною ділянкою на території домоволодіння АДРЕСА_1 між власником ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з урахуванням відповідних часток у праві спільної часткової власності та максимальної ізоляцією сторін.

Загальні положення ЦПК України вказують, що підстава позову це фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача. Зміна підстав позову це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача.

Предмет позову це частина позову, яка становить матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, щодо якої суд повинен ухвалити рішення. Ця вимога повинна мати правовий характер, тобто бути врегульованою нормами матеріального права, а також підпадати під цивільну юрисдикцію.

Підстава позову це частина позову, яка відображає обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що підтверджують кожну обставину, а також наявність підстав для звільнення від доказування.

Так, згідно із постановою Верховного Суду у справі № 922/404/19 від 09.07.2020 року, зроблено висновок: «позовом є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову. При цьому під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Під збільшенням розміру позовних вимог не може розумітися заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у позовній заяві. Неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені у тексті позовної заяви.

Верховний Суд вказує, що якщо в процесі розгляду справи повністю змінюються підстави й предмет позову, то це слід розглядати як нові позовні вимоги, які мають бути оформлені письмовою заявою у відповідності з ЦПК України і одночасною відмовою від раніше заявлених вимог.

З системного аналізу вищевикладених правових норм вбачається, що у разі подання позивачем клопотання (заяви), направленого на одночасну зміну предмета і підстави позову, суд з урахуванням конкретних обставин повинен відмовити в задоволенні такого клопотання (заяви).

В зміненій позовній заяві ОСОБА_2 просить крім вирішення питання щодо розподілу домоволодіння АДРЕСА_1 в натурі, ще вирішити питання щодо встановлення порядку користування земельною ділянкою, а отже ним змінено і предмет позову та його підстави.

Враховуючи наведене судова колегія приходить до висновку, що правові підстави для прийняття заяви з додатковими вимогами відсутні, у зв`язку з чим суд першої інстанції правомірно вважав за необхідне відмовити у прийнятті заяви про зміну позовних вимог, яка подана позивачем, оскільки за такою заявою заявляється вимога, яка є новою, що не є за своїм змістом збільшенням розміру позовних вимог та суперечить положенням ст. 49 ЦПК України, тобто є окремою та самостійною позовною вимогою, що не передбачено процесуальним законом.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстав для зміни чи скасування рішення суду відсутні.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду постановлена з додержанням вимог закону.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 375, 381, 382, 383, 384, ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - Авілової Олени Михайлівни - залишити без задоволення.

Ухвалу Червонозаводського районного суду міста Харкова від 21 вересня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: І.В. Бурлака

О.Ю. Тичкова

Повне судове рішення виготовлено 02.02.2022 року.