Справа № 310/8533/21
РІШЕННЯ

Іменем України

12 січня 2022 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Білоусової О.М.,

за участі секретаря судового засідання Зозулі В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 адвоката Баранової Оксани Петрівни до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу нерухомості дійсним, визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач через свого представника звернувся до суду з позовом, який згодом уточнив та в якому зазначив, що 19 березня 1999 року уклав договір купівлі-продажу нерухомості, зареєстрований за № 75, за яким він був покупцем, а відповідач продавцем. Договір купівлі-продажу був оформлений на Бердянській регіональній товарній біржі «Нерухомість Приазов`я». Вказаний об`єкт нерухомості складається з житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , розташований на земельній ділянці площею 300,0 кв.м.

Між сторонами було досягнуто домовленостей щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу нерухомості та в подальшому відбулося повне його виконання. Після укладення договору на товарній біржі позивач повністю розрахувався з продавцем за будинок та продавець отримав гроші, що підтверджується договором купівлі-продажу. Також позивач зареєстрував за собою право власності на вказаний будинок у Бердянському підприємстві з технічної інвентаризації. З березня 1999 року позивач постійно та безперешкодно користується житловим будинком АДРЕСА_1 , несе усі необхідні витрати на його утримання в належному стані.

Вказує, що на сьогоднішній день позивач має намір продати належний йому житловий будинок, у зв`язку з чим звернувся до нотаріуса, який роз`яснив, що правовстановлюючі документи на житловий будинок не відповідають вимогам законодавства, а саме на момент вчинення правочину діяв цивільний кодекс Української РСР, відповідно до ст. 227 якого договір купівлі-продажу нерухомості повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин, а недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору.

Таким чином, відсутність нотаріального посвідчення Договору позбавляє позивача можливості розпорядитися своїм майном, у зв`язку із чим він вимушений звернутися до суду з позовною заявою про визнання договору купівлі-продажу нерухомості дійсним, визнання права власності.

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, представник позивача надала заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності та відсутності позивача, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення справи чи про слухання справи за його відсутності не надав, відзив не подав, заперечень проти позову також до суду не находило.

На підставі ст.ст. 208ЦПК України, за згодою позивача, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній даних в заочному порядку.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

19 березня 1999 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на Бердянській регіональній товарній біржі «Нерухомість Приазов`я» було укладено договір купівлі-продажу нерухомості, зареєстрований за № 75, що підтверджується копією договору (а.с.5).

Згідно з п. 1 Договору продавець, ОСОБА_2 , продав, а покупець, ОСОБА_1 , купив об`єкт продажу: житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , розташований на земельній ділянці площею 300,0 кв.м.

Договір купівлі продажу був оформлений на Бердянській регіональній товарній біржі «Нерухомість Приазов`я». Між сторонами було досягнуто домовленостей щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу нерухомості та відбулося повне його виконання: ОСОБА_2 передав, а ОСОБА_1 прийняв у власність житловий будинок АДРЕСА_1 та сплатив за нього грошові кошти, що підтверджується п. 4 Договору, де вказано, що об`єкт, вказаний в п. 1 цього Договору, проданий за 10623 грн, які продавець отримав від покупця повністю до підписання цього договору.

Право власності було зареєстровано за позивачем у Бердянському підприємстві з технічної інвентаризації, що підтверджується реєстраційним написом на Договорі, а також довідкою КПТІ БМР від 01.06.2021 року № 261, у якій вказано, що відповідно до матеріалів інвентаризаційної справи право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого на Бердянській регіональній товарній біржі «Нерухомість Приазов`я» від 19.03.1999 року реєстр. № 75

Даний договір купівлі-продажу нотаріально не оформлений.

Відповідно до норм діючого на момент укладання договору купівлі продажу цивільного законодавства, а саме ст. 227 ЦК України (1963р.) договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин.

Статтею 47 ЦК України (1963 р.) визначено, що суд має право визнати угоду дійсною, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди.

Враховуючи, що обидві сторони повністю виконали умови договору купівлі-продажу житлового будинку, що вимагає нотаріального посвідчення, зареєстрували його на товарній біржі, будучи впевненими в його законності, а відповідач від нотаріального посвідчення ухиляється, суд приходить до висновку про можливість визнання договору купівлі-продажу нерухомості дійсним відповідно до ст. 47 ЦК України (1963р.) і визнання за позивачем права власності на цілий обєкт нерухомості.

За змістом ст. ст. 128, 153, 227 ЦК УРСР право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.

Реєстрація Бердянським підприємством з технічної інвентаризації за Позивачем права власності на спірне домоволодіння на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого біржею, а не нотаріусом, станом на дату реєстрації не суперечила чинному законодавству. Правила державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджені наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року № 56, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 19 січня 1996 року за № 31, передбачали підставу для державної реєстрації договорів купівлі-продажу, зареєстрованих біржею.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 28.04.1978 року, зі змінами № 15 від 15.05.1998 року «Про судову практику по справам про визнання угод недійсними», з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори довічного утримання; застави, купівлі-продажу. Якщо така угода виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною.

Від нотаріального оформлення договору купівлі-продажу відповідач ухиляється, що створює перешкоди в реалізації права власності позивача та є підставою для звернення з цим позовом до суду.

Таким чином, між позивачем та відповідачем були узгоджені всі істотні умови договору купівлі-продажу, зокрема щодо факту купівлі-продажу, об`єкта купівлі-продажу, продавець був власником цієї нерухомості та мав право на її відчуження, а покупець мав бажання та намір нерухомість придбати, всі ці умови відображені у письмовому договорі купівлі-продажу. Досягнуті умови договору купівлі-продажу мали силу, сторонами не змінювалися і не оспорювалися, договір виконано обома сторонами.

Враховуючи, що обидві сторони повністю виконали умови договору купівлі-продажу нерухомості, що вимагає нотаріального посвідчення, зареєстрували його на товарній біржі, будучи впевненими в його законності, вважаю, що наявні усі підстави для визнання договору купівлі-продажу нерухомості дійсним відповідно до ст. 47 ЦК України (1963 року).

Крім того, позивачем заявлено вимогу про визнання за ОСОБА_1 права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 , з господарськими будівлями та спорудами, що виникло у позивача на підставі договору купівлі-продажу, який він просить визнати дійсним, для ефективного захисту його прав.

Згідно з технічним паспортом на 11.06.2021 року житловий будинок АДРЕСА_1 складається з наступних будівель та споруд: житловий будинок літ. «А» загальною площею 31,7 кв.м., житловою площею 31,7 кв.м., прибудова літ. «а» загальною площею 9,2 кв.м., прибудова літ. «а1» загальною площею 14,9 кв.м., козирок до «а», гараж-літня кухня літ. «Е» площею 38,8 кв.м., гараж літ. «Ж» площею 25,6 кв.м., басейн літ. «В», водопровід літ. «З», замощення ІІ, паркан № 3, паркан № 4, ворота № 5, паркан № 6, зливна яма № 7, ганок до «Е».

Обраний позивачем спосіб захисту цивільного права відповідає змісту п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК, а саме визнання права.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 47, 227 ЦК України, ст.ст. 11,10, 169, 208, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов представника позивача ОСОБА_1 адвоката Баранової Оксани Петрівни до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу нерухомості дійсним, визнання права власності - задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомості від 19 березня 1999 року, зареєстрований на Бердянській регіональній товарній біржі «Нерухомість Приазов`я» за № 75, що укладений між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який складається з: житлового будинку літ. «А» з прибудовами літ. «а» і «а1», козирка до «а», гаражу-літньої кухні літ. «Е», ганку до «Е», гаражу літ. «Ж», басейну літ. «В», водопроводу літ. «З», замощення ІІ, парканів № 3,№ 4, №6, воріт № 5, зливної ями № 7.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення судового рішення апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя Бердянського міськрайонного суду

Запорізької області О. М. Білоусова