Ухвала

27 січня 2022 року

м. Київ

справа № 664/1065/16

провадження № 61-18804ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Сакари Н. Ю.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Лічмана Олександра Миколайовича на постанову апеляційного суду Херсонської області від 18 липня 2018 року у справі за позовом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2016 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ КБ «Надра») в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку звернулося до суду з зазначеним вище позовом та просило стягнути кредитну заборгованість, яка станом на 15 квітня 2016 року, становила суму у розмірі 31 532 доларів 80 центів США, що еквівалентно 808 741,99 грн, з яких: за тілом кредиту у розмірі 4 995 доларів 50 центів США; зі сплати процентів у розмірі 1 480 доларів 81 центів США; зі сплати комісії у розмірі 832 доларів 23 центів США; зі сплати пені за прострочення сплати кредиту у розмірі 588 594,36 грн, що еквівалентно 22 949 доларам 26 центам США, штрафу за порушення умов кредитного договору у розмірі 1 275 доларів США, солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на свою користь.

Рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 02 листопада 2016 року у задоволенні позову ПАТ КБ «Надра» відмовлено.

Постановою апеляційного суду Херсонської області від 18 липня 2018 року апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» задоволено частково. Рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 02 листопада 2016 року скасовано й ухвалено нове судове рішення, яким позовні вимоги Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» кредитну заборгованість у розмірі 6 184, 76 доларів США та заборгованість по пені у розмірі 162 173 грн 68 коп. Вирішено питання розподілу судових витрат.

18 листопада 2021 року, тобто зі значним пропуском строку на касаційне оскарження, представник ОСОБА_1 - адвокат Лічман О. М. подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій заявник просить оскаржуване судове рішення скасувати й залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга містила клопотання заявника про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, з зазначенням того, що про існування оскаржуваної постанови апеляційної інстанції заявник разом зі своїм представником дізнався лише у квітні 2021 року під час ознайомлення з матеріалами справи, не надавши, при цьому, жодних підтверджуючих документів про наведені доводи суттєвого пропуску процесуального строку, враховуючи, що сторона відповідача у цій справі звернулася до суду з касаційною скаргою лише 18 листопада 2021 року.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 09 грудня 2021 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Лічмана О. М. залишено без руху для усунення недоліків. Зазначено строк виконання ухвали та попереджено про наслідки її невиконання.

На усунення недоліків, що зазначені в ухвалі Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 09 грудня 2021 року заявник направив до суду матеріали, помилково вважаючи, що вимоги ухвали суду касаційної інстанції виконано.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до положень частин першої та третьої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Згідно із частиною третьою статті 394 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання касаційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на касаційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (справа «Рябих проти Росії» від 03 грудня 2003 року).

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває у межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається указувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони у розумні строки інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (§ 27 рішення ЄСПЛ від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», та «Трух проти України» (ухвала) від 14 жовтня 2003 року).

Поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Подана касаційна скарга та заява про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення не містять посилань на випадки, передбачені частиною третьою статті 394 ЦПК України за наявності яких суд касаційної інстанції може визнати поважними причини пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень у випадку подачі касаційної скарги після спливу одного року з дня складення повного тексту судових рішень.

Ураховуючи викладене, доводи заявника щодо поважності пропуску строку на касаційне оскарження судового рішення не заслуговують на увагу, оскільки положення частини третьої статті 394 ЦПК України підлягають застосуванню незалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження за відсутності зазначених вище посилань.

Разом з цим суд зауважує, що у клопотанні заявника про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення зазначено, що про існування оскаржуваної постанови апеляційної інстанції (повний текст якої було оприлюднено на офіційному сайті Єдиного державного реєстру судових рішень (далі - ЄДРСР) 01 серпня 2018 року) заявник разом зі своїм представником дізнався лише у квітні 2021 року під час ознайомлення з матеріалами справи, однак звернувся до суду з касаційною скаргою лише 18 листопада 2021 року, отже суд констатує, що заявник не скористався своїми процесуальними правами, не проявив належної обачності у захисті своїх прав, хоча їй надавався достатній процесуальний строк на оскарження судового рішення. Крім того, зі змісту рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 02 листопада 2016 року вбачається, що ОСОБА_1 приймав участь у цій справі та надавав пояснення у суді першої інстанції, тобто був обізнаний про розгляд цієї справи та користувався належними йому процесуальними правами.

Сторона, яка бере участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (стаття 1 ЦПК України).

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на усіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року).

Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі «Тойшлер проти Германії» від 04 жовтня 2001 року наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Ураховуючи те, що касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Лічмана О. М. подана після спливу більше ніж одного року з дня ухвалення постанови апеляційного суду Херсонської області від 18 липня 2018 року, повний текст якої оприлюднено, згідно з даними з офіційного сайту ЄДРСР, 01 серпня 2018 року, й заявником не зазначено виключних випадків, передбачених частиною третьою статті 394 ЦПК України для поновлення строку на касаційне оскарження, у відкритті касаційного провадження у цій справі слід відмовити.

Керуючись частиною третьою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Лічмана Олександра Миколайовича на постанову апеляційного суду Херсонської області від 18 липня 2018 року у справі за позовом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Осіян

О. В. Білоконь

Н. Ю. Сакара