2/279/415/22 Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/6638/21
Провадження № 2/279/415/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2022 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Коваленко В.П.

секретаря Комарової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Коростень справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області , третя особа: Коростенська міська державна нотаріальна контора , про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати за ним право власності на спадкове майно - житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 89,5 кв.м., житловою площею 24,1 кв.м., до якого відносяться надвірні будівлі та споруди , а саме: прибудова:а; сараї: Б,б,В; огорожа: №, колодязь:К.

В підтвердження своїх вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилась спадщина за заповітом на належний йому будинок з надвірними будівлями. Він звернувся до нотаріуса Коростенської районної нотаріальної контори Житомирської області з відповідною заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено , так як зазначене нерухоме майно не пройшло державну реєстрацію права власності, тобто відсутні правовстановлюючі документи підтверджуючі право власності на дане спадкове майно.

В судове засідання позивач не з`явився, в позовній заяві просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з"явився. А тому суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних матеріалів та без фіксації технічними засобами .

Перевіривши матеріали справи, оцінивши всі докази та обставини по справі, суд прийшов до наступного висновку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 84 років помер батько позивача ОСОБА_2 ( копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , а.с.7).

Згідно довідки №210/13-17/4 від 25.03.2021 року, виданої селищним головою Іршанської селищної ради слідує, що ОСОБА_2 згідно запису погосподарської книги №5 за 2016-2020 роки, належить житловий будинок АДРЕСА_1 . Рік побудови 1965 (а.с. 10).

За життя ОСОБА_2 14.08.2015 року склав заповіт зареєстрований в реєстрі за № 2-571, посвідчений державним нотаріусом Коростенської міської нотаріальної контори Житомирської області, яким все своє майно заповів своєму синові - ОСОБА_1 ( а.с.8).

Даний заповіт ніким не оспорений та не скасований.

Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті.

Згідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Позивач належним чином притйняв спадщину. Звернувся до нотаріуса Коростенської міської нотаріальної контори Житомирської області з відповідною заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок було відмовлено , так як відсутні правовстановлюючі документи підтверджуючі право власності на дане спадкове майно (а.с.9).

На час набуття права власності спадкодавцем на спірний будинок державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди, регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року №56, а підстави набуття права власності на таке майно визначались ст.ст.100,101 ЦК УРСР. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте, виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України віж 04.01.2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Закону України від 01.07.2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину.

Як роз`яснено у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщтну в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відтак, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають до задоволення.

У відповідності до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 263-265ПК України, ст.ст. 392, 1261, 1268 ЦК України , суд -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги задовольнити .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 89,5 кв.м., житловою площею 24,1 кв.м., до якого відносяться надвірні будівлі та споруди , а саме: прибудова:а; сараї: Б,б,В; огорожа: №, колодязь:К, в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя: В.П. Коваленко