Справа № 462/7958/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2022 року м. Львів

Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Мруць І.С.

за участю секретаря судового засідання Тимощук І.І.,

справа №464/7958/21

позивач Залізнична районна адміністрація ЛМР, як орган опіки та піклування в інтересах малолітньої ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

третя особа Комунальна установа «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Рідні» ЛМР,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради як органу опіки і піклування в інтересах малолітньої ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Комунальна установа «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Рідні» Львівської міської ради про відібрання дитини від матері без позбавлення її батьківських прав, стягнення аліментів,

за участю представника Залізничної районної адміністрації Данчак Тетяни Павлівни, представника КУ «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Рідні» ЛМР Шепінька Данила Ігоровича,

встановив:

голова Залізничної районної адміністрації Джурик І. 02.11.2021 року звернулася до Залізничного районного суду м.Львова із позовом до відповідача, у якому просить: відібрати малолітню дитину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від матері ОСОБА_2 без позбавлення її батьківських прав, стягувати з відповідачки аліменти на утримання дитини у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно.

В обґрунтування позову покликається на те, що батько малолітньої дівчинки помер, дитину поміщено в комунальну установу «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Рідні» у зв`язку із обставинами, які зумовили відсутність належного батьківського супроводу в громадському місці зі сторони матері ОСОБА_2 . У заклад малолітня поступила у стресовому стані, загальний розвиток дитини несумісний з віковими критеріями. За допомогою занять з дитиною вдалося досягти позитивних зрушень. Матері дівчинки відділом «Служба у справах дітей» Залізничного району видано скерування про відвідування дитини в комунальній установі, однак ОСОБА_2 до закладу з`являлася рідко, від запропонованої допомоги щодо об`єктивного вирішення питання на предмет повернення дитини в сім`ю включно із співпрацею психолога відмовлялась. На телефонні дзвінки не відповідала. Під час нечастих візитів в КУ «Рідні» відповідачка поводила себе агресивно, з дитиною не зустрічалась. Також відповідачка притягувалась до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства у стані алкогольного сп`яніння стосовно її матері та за неналежне виконання обов`язків щодо догляду за малолітньою дочкою.

Представник позивача вважає, що відсутні безпечні передумови повернення малолітньої ОСОБА_1 до її матері ОСОБА_2 , а відтак просить позов задоволити.

Ухвалою судді Залізничного районного суду від 24.11.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначеного підготовче засідання.

Відповідачка ОСОБА_2 відзиву на позов не подала.

У підготовчому засіданні 16.12.2021 року відповідачка ОСОБА_2 позовні вимоги визнала. Вказала, що не відмовляється від дитини, однак на даний час не має можливості її виховувати. У зв`язку із необхідністю сплачувати аліменти на утримання доньки, зазначила, що за адресою реєстрації вона не проживає, своєї нової адреси пригадати не може. Погодилася із тим, що в ОСОБА_3 , де знаходиться на час розгляду справи дитина, останній буде краще. Після того, як відповідачка влаштує своє особисте життя, стане забезпеченою, вона планує забрати доньку.

У підготовчому засіданні 26.01.2022 року представник Залізничної районної адміністрації Данчак Т.П. позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позовній заяві. Також повідомила, що згідно наказу від 29.12.2021 року малолітня ОСОБА_1 тимчасово проживає у сім`ї ОСОБА_4 тітки дитини зі сторони покійного батька, у АДРЕСА_1 .

Представник третьої особи КУ «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Рідні» ЛМР у підготовчому засіданні зазначив, що з часу поміщення дитини ОСОБА_2 до Центру, матір відповідачка у справі, жодного разу дитину не відвідала. Востаннє була в Центрі 06.08.2021 року та не виявила бажання побачити доньку. На контакт із працівниками Центру не йде.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

За наведених обставин, суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних матеріалів за відсутності учасників справи, які до суду не з`явилися.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Заслухавши представника позивача, відповідача, третьої особи, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Суд встановив, що відповідачка ОСОБА_2 є матір`ю дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено копією свідоцтва про народження (а.с. 4).

Батько дитини ОСОБА_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (копія Свідоцтва про смерть, виданого Жовківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) від 11.11.2020 року, а.с.6).

Відповідно до копій Акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку, складеного 21.05.2021 року, Акту з надання соціальної послуги кризового та екстренного втручання, листа Львівського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 24.05.2021 року, дитина ОСОБА_1 була знайдена у АДРЕСА_2 . Сиділа на асфальті, матір з ознаками алкогольного сп`яніння, можливо психічні розлади. ОСОБА_2 госпіталізовано швидкою медичною допомогою. З метою усунення загрози життю та здоров`ю ОСОБА_1 працівниками Національної поліції у присутності фахівця із соціальної роботи ВСР Залізничного району та тітки ОСОБА_6 , дитину було поміщено у КУ «Рідні» ЛМР (а.с.6-10).

Наказом Управління «Служба у справах дітей» від 28.05.2021 року ОСОБА_1 , 26.09.2019 року, яка залишилась без батьківського піклування, взято на первинний облік (а.с.11).

17.06.2021 року ОСОБА_2 звернулася до голови Залізничної районної адміністрації із заявою про повернення їй дитини та 29.07.2021 року їй було надано відповідь за №260001-вих-67008 щодо порядку повернення дитини, а саме необхідності протягом трьохмісячного терміну відвідувати дитину у Центрі з метою налагодження психоемоційного контакту з дочкою, пройти психокорекційні програми, а також співпрацювати з фахівцями відділу соціальної роботи для отримання комплексу соціальних послуг щодо подолання обставин, які стали причиною поміщення дитини в Центр (копія заяви, копія відповіді, а.с.14,15).

Згідно копії листа Центру соціальної підтримки дітей та сімей «Рідні» №4-5 від 09.07.2021 року, ОСОБА_2 з`явилася у центр 17.06.2021 року та озвучила, що планує відвідувати консультації психолога, проте заявила, що не бачить у цьому необхідності, оскільки її психологічний стан стабільний і у неї все добре. Відмовилась підписувати жодні документи (а.с.12).

Згідно копії листа Львівського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді №4-2607-24425 від 22.07.2021 року, 25.05.2021 року було здійснено візит за вищевказаною адресою з метою здійснення оцінки потреб сім`ї ОСОБА_2 , встановлено, що дана сім`я перебуває у складних життєвих обставинах, що зумовлені психологічними та поведінковими розладами, у тому числі пов`язаних із вживанням психоактивних речовин.

04.06.2021 року фахівцем відділу соціальної роботи Залізничного району спільно із психологом ЛМЦСССДМ було здійснено візит у дану сім`ю, для первинного оцінювання психологічного стану та консультації матері. За висновком та рекомендацією психолога встановлено, що за ознаками поведінки ОСОБА_2 можна зробити припущення щодо глибинних проблем психічного стану та рекомендовано консультацію лікаря-психотерапевта (а.с.16).

Відповідно до копії Акту обстеження умов проживання від 23.07.2021 року мати ОСОБА_2 , дитина ОСОБА_1 зареєстровані та проживають у квартирі АДРЕСА_3 . Житло складається з двох кімнат. Сім`я проживає в одній кімнаті, інша закрита. В кімнаті, кухні чисто, прибрано, є необхідні меблі, побутова техніка.

Для виховання та розвитку дитини створено такі умови: є необхідний одяг, іграшки. Дитина проживала з матір`ю в одній кімнаті, санітарно-гігієнічні умови належні (а.с.17).

Згідно копії Акту оцінки потреб сім`ї/особи від 25.05.2021 року, Висновку оцінки потреб сім`ї, стан здоров`я ОСОБА_2 незадовільний, вона проявляє неконтрольованість поведінки та агресію, емоційний стан незадовільний, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, здатна до самообслуговування, самостійно здійснювала догляд за дитиною з часу смерті чоловіка. У ОСОБА_2 напружені та конфліктні стосунки із батьком та сестрою.

За результатами оцінювання потреб з`ясовано, що наявні складні життєві обставини, основними ознаками та чинниками яких є психічні та поведінкові розлади, у тому числі пов`язані із вживанням психоактивних речовин. Мати потребує підтримки, не усвідомлює проблему, не готова до співпраці (а.с.18-20).

ОСОБА_2 притягувалася до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 та ч.1 ст.184 КУпАП.

Так, вона, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, у квартирі за місцем проживання вчинила стосовно своєї матері домашнє психологічне насильство, погрожувала фізичною розправою в присутності малолітньої доньки (а.с.21-23).

Також, ОСОБА_2 будучи матір`ю малолітньої ОСОБА_1 не виконала, передбачені ст.150 СК України обов`язки по вихованню дитини, що проявилось у тому, що 21.05.2021 року, вона знаходилась за адресою АДРЕСА_2 в нетверезому та неадекватному стані. Біля неї знаходилась дитина (а.с.21-26).

Відповідно до копії звіту про результати роботи із ОСОБА_1 , листа Центру соціальної підтримки дітей та сім`ї «Рідні», на момент влаштування у дитини був сильний стресовий стан, дитина була плаксива, тривожна, з недовірою йшла на контакт, довго адаптувалась до оточення, зоровий контакт був слабкий, дитина не усміхалась, не взаємодіяла з іншими дітьми, не була зацікавлена в ігровій діяльності. Дитина має невроз, їй рекомендовано приймати ліки. З моменту влаштування з дитиною займається психолог. За цей час спостерігаються позитивні зміни в соціально-емоційному розвитку, в навичках самообслуговування.

Після влаштування дитини у КУ «Рідні» нею цікавилася її тітка, рідна сестра матері дитини ОСОБА_7 , яка відвідала її один раз, телефонувала, цікавилася станом дитини. Також відбулось чотири зустрічі із хрещеною матір`ю дитини, ОСОБА_4 , яка є сестрою покійного батька ОСОБА_8 . На зустрічах був присутній чоловік ОСОБА_4 та донька. Тітка виявляє бажання бачитись із дитиною, намагається переключити дитину і скерувати в гру.

ОСОБА_2 декілька раз з`являлася до відділення «Служба підтримки сім`ї КУ «Рідні», повідомляла, що хоче забрати дитину, відмовилась отримувати соціальні послуги та підписувати документи. Поводилась агресивно та вороже налаштовано.

У Звіті також зроблено висновок про те, що на момент його складення не можливе повернення дитини в сім`ю, оскільки матір дитини не усвідомлює наявних труднощів, не йде на контакт із відділенням, відмовляється від надання соціальних послуг та підтримки сім`ї, не цікавиться дитиною, не відвідує її. Також ОСОБА_9 відмовляється від будь якої підтримки з боку родичів, не бажає контактувати з ними (а.с.27,28).

Згідно Висновку Залізничної районної адміністрації як органу опіки піклування №260001-вих-98634 від 26.10.2021 року, на засіданні комісії з питань захисту прав дитини 12.10.2021 року ОСОБА_2 повідомила про небажання користуватися будь якими видами соціальних послуг, особистісні враження про необгрунтованість підстав, які стали причиною поміщення доньки до комунального закладу та подальші наміри не виконувати алгоритму роботи суб`єктів надавачів соціальних послуг на предмет підтримки, отримання допомоги та сприяння з питань заходів співпраці щодо повернення дитини в сім`ю. Окрім того, ОСОБА_2 на комісії була невизначеною у своєму бажанні про повернення дочки на виховання в сім`ю та мала наміри в письмовому порядку відмовитись від дочки.

Зважаючи на відсутність безпечних передумов повернення дитини до матері, орган опіки та піклування вважає за доцільне відібрати малолітню ОСОБА_1 від матері ОСОБА_2 без позбавлення її батьківських прав (а.с.30,31).

У зв`язку із неналежним виконанням матір`ю своїх обов`язків щодо виховання та утримання дитини, між сторонами виникли спірні правовідносини щодо особистих немайнових прав і обов`язків батьків відносно дітей, що регулюється статтею 150, 164, 170 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток; поважати дитину; забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 цього ж Кодексу, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст.170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, якщо вони ухиляються від виконання обов`язків по вихованню дитини, є хронічними алкоголіками, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання.

При вирішенні даної справи судом враховується, що підставою для відібрання дитини у відповідача стало неналежне виконання нею батьківських обов`язків відносно дитини.

Повертаючись до обставин справи, яка розглядається, суд зауважує, що дитина на даний час не проживає із матір`ю. З метою усунення загрози життю та здоров`ю ОСОБА_1 працівниками Національної поліції у присутності фахівця із соціальної роботи ВСР Залізничного району та тітки ОСОБА_6 , дитину було поміщено у КУ «Рідні» ЛМР. Станом на час розгляду справи малолітня ОСОБА_1 тимчасово проживає у тітки ОСОБА_4 .

Таким чином, встановлені судом обставини підтверджують доводи позивача, що наведені у позовній заяві щодо ухилення відповідачки від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини, а відтак такі є обґрунтованими з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. Суд погоджується із поясненнями представника позивача, наданими у судовому засіданні, про те, що задоволення позову дозволить тітці дитини ОСОБА_4 в подальшому оформити опікунство над дитиною, а відтак зберегти зв`язок дитини із сім`єю.

У зв`язку із вищевикладеним, зважаючи також на позицію відповідачки ОСОБА_2 , висловлену нею в підготовчому засіданні, суд дійшов висновку, що відповідачка неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки відносно своєї дитини, безпричинно та свідомо самоусунулась від виконання батьківських обов`язків, не усвідомлює своєї батьківської ролі у житті дитини, порушує права дитини на проживання у сім`ї, тобто по своїй вині ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню доньки, а отже, позовна вимога про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав, підставна. За таких обставин, у відповідачки слід відібрати дитину ОСОБА_1 без позбавлення її батьківських прав.

Щодо вирішення питання про стягнення аліментів у зв`язку із прийняттям позитивного рішення про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 сімейного кодексу України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, без позбавлення батьківських прав, суд вирішує питання про стягнення з неї аліментів на дитину.

Тобто, законодавцем прописано пряму імперативну норму права щодо одночасного вирішення питання про стягнення аліментів при задоволенні позову про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав.

Відповідно до ст. ст. 180, 166 ч. 2, 3 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Згідно з ст.181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Окрім цього, відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У відповідності до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» установлено у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня - 2189 гривень, з 1 липня - 2294 гривні, з 1 грудня - 2393 гривні, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень;дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень, у 2022 році - з 1 січня - 2393 гривні, з 1 липня - 2508 гривень, з 1 грудня - 2589 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні.

Враховуючи також позицію відповідачки з цього питання, суд дійшов висновку, що з відповідача необхідно стягувати аліменти у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Аліменти слід стягувати на користь тих осіб або установ, яким буде передана дитина.

Згідно з ч.1 ст. 190 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.Таким чином, аліменти слід стягувати з -02.11.2020 року.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення.

У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Таким чином, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору у відповідності до Закону України «Про судовий збір», а тому з відповідачки необхідно стягнути 454 грн. судового збору в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 17, 76-80, 141, 259, 265, 273, 354, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

позов Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради як органу опіки і піклування в інтересах малолітньої ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Комунальна установа «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Рідні» Львівської міської ради про відібрання дитини від матері без позбавлення її батьківських прав, стягнення аліментів задоволити.

Відібрати дитину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від матері ОСОБА_2 , без позбавлення її батьківських прав.

Стягувати із ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02 листопада 2021 року і до досягнення дитиною повноліття, на користь тих осіб або установ, яким передана чи буде передана дитина.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню.

Стягнути із ОСОБА_2 судовий збір у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні в дохід держави.

Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів учасниками справи до Львівського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови.

Учасники справи:

позивач - Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради як орган опіки і піклування в інтересах малолітньої ОСОБА_1 (місце знаходження АДРЕСА_4 );

відповідач - ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 );

третя особа Комунальна установа «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Рідні» ЛМР (місце знаходження місто Львів, вулиця Зелена, будинок №204-б).

Повний текст судового рішення складено 27 січня 2022 року.

Суддя: І.С. Мруць