КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М. МИКОЛАЄВА
Справа № 488/5101/21
Провадження № 2-н/488/44/22 р.
УХВАЛА

Іменем України

18.01.2022 року м. Миколаїв

Суддя Корабельного районного суду м. Миколаєва Чернявська Я.А., розглянувши заяву ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» про видачу судового наказу на стягнення боргу за спожиті послуги теплопостачання з ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

28.12.2021 року до Корабельного районного суду м. Миколаєва надійшла вказана заява, в якій заявник просить стягнути заборгованість за спожиті послуги теплопостачання з ОСОБА_1 .

28.12.2021 року визначено суддю, для розгляду справи у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України від 18.03.2004 № 1618 ІV (у редакції Закону № 2147 VIII від 03.10.2017 року) та передано, для вирішення питання про видачу судового наказу, судді згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Відповідно до частин 1 та 6,8 статті 187 ЦПК, в порядку досудової підготовки судом був надісланий запит до відділу обліку та моніторингу про реєстрацію місця проживання УДМС України в Миколаївській області, відповідь на який надійшла 17.01.2022 року.

Дослідивши матеріали заяви, суд прийшов до наступного.

Відповідно до частини 3статті 19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Пунктом 3 частини 1статті 161ЦПК України передбачено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Так, пунктом 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог ст. 163 ЦПК України, а відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій ( в тому числі електронній) формі, за яким предявлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Пункт 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 р. №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» передбачає, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення статті, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

У пункті 9 вказаної постанови зазначається, що наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги.

Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором); додані документи, зокрема, Договір та Розрахунок заборгованості є неналежними та недостатніми доказами надання послуг та , як наслідок, вимагання їх оплати.

Судом встановлено, що заявником до матеріалів заяви не надано копії договору укладеного між ним та боржником.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що у прийнятті вказаної заяви про видачу судового наказу слід відмовити.

При цьому, суд роз`яснює заявнику наслідки відмови у видачі судового наказу. А саме, згідно ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Згідно ч. 2 ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Тому, відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України, внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

Керуючись ст. 163- 166, 258-261, 352-354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У видачі судового наказу за заявою ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» про видачу судового наказу на стягнення боргу за спожиті послуги теплопостачання з ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена учасниками справи в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її винесення.

Суддя: Яна Анатоліївна Чернявська