Справа № 211/2525/21
Провадження № 2/211/484/22
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

28 січня 2022 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Ткаченко С. В.,

при секретарі Зоріній С.М.,

за відсутності: сторін у справі,

розглянувши в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «РВС Банк» про звільнення нерухомого майна з-під обтяження, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та просить суд зняти обтяження з квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 62,50 кв.м., накладене згідно договору іпотеки між громадянином ОСОБА_1 та АКБ «ТАС-Комерцбанк», серія та номер ВСМ 072096, ВСМ 072097 від 23.08.2005, який посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дацком Ярославом Олексійовичем, зареєстровано в реєстрі № 12280, заборона № 484. Державний реєстратор іпотек, реєстраційний номер іпотеки: 2400917 від 19.09.2005. Єдиний реєстр заборони відчуження об`єктів нерухомого майна. Реєстраційний номер обтяження: 2319429 від 23.08.2005.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням, відповідно до якого просив справу розглянути за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив позов задовольнити.

Відповідач надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, мотивуючи тим, що у АТ «РВС Банк», як правонаступника ПАТ «Омега-Банк», який у свою чергу є правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк» відсутній договор № 152.001-П від 23.08.2005, укладеного між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_1 , та договору, укладеного на забезпечення виконання основного зобов`язання, тому відповідачем у справі має бути суб`єкт, до компетенції якого належить ухвалення рішення про усунення порушень прав, свобод чи інтересів позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 30.07.1993 на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 належить квартира АДРЕСА_1 (а.с. 44-47, 50-52).

23.08.2005 між ОСОБА_1 та Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк» було укладено кредитний договір № 152.001-П, забезпеченням виконання позивачем зобов`язання по погашенню заборгованості за кредитом, сплаті процентів за користування кредитом, пені за несвоєчасну сплату процентів і несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, відшкодування збитків у зв`язку з порушенням умов договору та інших витрат банку, пов`язаних з одержанням виконання, виступає іпотека: квартира за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 12-14).

Відповідач у справі є правонаступником ПАТ «Омега-Банк», який у свою чергу є правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк» (а.с. 26-37).

Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення.

У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Зазначене кореспондується зіст. 321 ЦК України.

За нормою ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Відповідно до статей 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України № 6-26цс13 від 15 травня 2013 року.

Згідно зі статтею 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державній реєстрації прав підлягають обтяження речових прав на нерухоме майно: заборона відчуження та/або користування; арешт; іпотека; вимога нотаріального посвідчення договору, предметом якого є нерухоме майно, встановлена власником такого майна; податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження відповідно до закону.

Приписами ст. 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно положення ч. 1 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав.

Крім того, власник може вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, що встановлено ст. 391 ЦК України.

Письмовими матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 в повному обсязі виконав умови кредитного договору.

Водночас, відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Вирішуючи питання по суті заявлених позовних вимог, суд доходить до висновку, що викладені обставини у позовній заяві повністю знайшли своє підтвердження в матеріалах цивільної справи, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 76, 81, 89, 247, 263-265, 354-355 ЦПК України, -

ухвалив:

позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Зняти обтяження з квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 62,50 кв.м., накладене згідно договору іпотеки, укладеного між громадянином ОСОБА_1 та АКБ «ТАС-Комерцбанк», серія та номер ВСМ 072096, ВСМ 072097 від 23.08.2005, який посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дацком Ярославом Олексійовичем, зареєстровано в реєстрі № 12280, заборона № 484. Державний реєстратор іпотек, реєстраційний номер іпотеки: 2400917 від 19.09.2005. Єдиний реєстр заборони відчуження об`єктів нерухомого майна. Реєстраційний номер обтяження: 2319429 від 23.08.2005.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: С. В. Ткаченко