Справа №:755/9336/16-ц
Провадження №: 8/755/51/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" січня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Яровенко Н.О.

при секретарі Локотковій І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 за участю заінтересованих осіб Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в м. Києві, Фонд соціального страхування України, про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення Дніпровського районного суду см. Києва від 28 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві, 3-я особа: Фонд соціального страхування від нещадних випадків на виробництві та професійних захворювань України про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом - путівки за 2016 рік,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 28 листопада 2016 року по справі № 755/9336/16-ц у зв`язку з нововиявленими обставинами посилаючись на те, що рішенням суду від 28 листопада 2016 року по справі № 755/9336/16-ц було прийнято рішення про відмову в задоволенні позовних мотивуючи тим, що з 01 грудня 2004 року страхові виплати та витрати на медико-соціальну допомогу ОСОБА_1 припинено на підставі його відмови отримувати страхові виплати від Фонду. Натомість, Постановою ВП ВС від 05 травня 2020 року по справі № 761/21898/16-ц скасовано необхідність подавати заяву до Фонду для продовження страхових виплат з моменту передачі справи Фонду та вказує, що відмова позивача від соціальних виплат та закриття ним банківського рахунку не могло бути підставою для припинення виплати позивачу присуджених страхових виплат, а тому є нововиявленою обставиною в розумінні ст. 423 ЦПК України та є підставою для перегляду оскаржуваного рішення, яке вступило в законну силу за пунктом 3 частини 2 статті 423 ЦПК України.

Позивач в судове засідання не з`явився. В своїй заяві просив розгляд справи здійснювати у його відсутність.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився. Повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали заяви та матеріали цивільної справи, оцінивши наявні у справі докази, наведені заявником підстави для скасування рішення суду у зв`язку з нововиявленими обставинами, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Судом встановлено, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 28.11.2016 р., ухваленим у цивільній справі № 755/9336/16-ц в позові ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві, 3-я особа: Фонд соціального страхування від нещадних випадків на виробництві та професійних захворювань України про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом - путівки за 2016 рік відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 21 березня 2017 року рішення Дніпровського районного суду м. Києва залишено без змін.

Перегляд судових рішень, що набрали законної сили, у зв`язку з нововиявленими обставинами є самостійною стадією цивільного процесу, в якому судом перевіряється наявність чи відсутність правових підстав для цього - юридичних фактів, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, хоча їх подання до суду могло потягти ухвалення іншого за змістом судового рішення.

Пунктом 3 частини 2 ст. 423 ЦПК України визначено, що підставами для перегляду рішення, постанови або ухвали суду за нововиявленими або виключними обставинами є скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Згідно з пунктом 1 частиною першою та частиною третьою статті 424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 3 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням, яким скасовано судове рішення, що стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, й вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоби, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 09 червня 2011 року у справі «Желтяков проти України» («Zheltyakov v. Ukraine», заява № 4994/04, § 42-43)).

Згідно з практикою ЄСПЛ процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, наявність доказу, недоступного раніше, який однак міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (пункти 27-34 рішення «Праведная проти Росії» від 18 листопада 2004 року).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух (§ 59 рішення у справі «De Geouffre de la Pradelle v. France» від 16 грудня 1992 року, заява № 12964/87).

Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими. (Постанова від 12 червня 2018 року у справі № 2н-821/597/15-а).

Зі змісту заяви вбачається, що позивач обґрунтовує свою заяву Постановою Великої Палати Верховного Суду від 05 травня 2020 року по справі № 761/21898/16-ц, якою спростовується інші судові рішення, які були ухвалені раніше судами трьох інстанцій про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Однак, вказана постанова від 05 травня 2020 року по справі № 761/21898/16-ц не є та не може бути нововиявленою обставиною саме по цій справі в розумінні Цивільного процесуального кодексу України, оскільки була ухвалена судом в рамках іншої цивільної справи, а саме № 761/21898/16-ц.

Крім того, суд, ухвалюючи рішення від 28 листопада 2016 року, не обґрунтовував свої висновки саме на рішенні, яке було прийнято по справі № 755/21898/16-ц, а тому, підстав для перегляду за нововиявленими обставинами у суду відсутні.

Згідно з пунктом 1, 2 частини четвертої статті 423 ЦПК України, переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи, і докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом, не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 423, 429, 354, 355 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 за участю заінтересованих осіб Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в м. Києві, Фонд соціального страхування України, про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення Дніпровського районного суду см. Києва від 28 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві, 3-я особа: Фонд соціального страхування від нещадних випадків на виробництві та професійних захворювань України про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом - путівки за 2016 рік відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 24.01.2022 року.

Суддя Н.О.Яровенко