Кегичівський районний суд Харківської області
Справа № 624/917/21
№ провадження 2/624/21/22
РІШЕННЯ

іменем України

смт. Кегичівка 25 січня 2022 року

Кегичівський районний суд Харківської області, у складі

головуючої судді Куст Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Махової В.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №624/917/21,

найменування (ім`я) сторін:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Слобожанське-Агро»,

представник позивача: Якименко Олександр Володимирович,

відповідач: ОСОБА_1 ,

вимоги позивача: про стягнення штрафу за попереднім договором оренди землі,

ВСТАНОВИВ:

Питання, що вирішуються ухвалою.

ТОВ «Слобожанське-Агро», в особі представника Якименка О.В., звернулося до суду з позовною заявою в якій просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Слобожанське-Агро» штраф за попереднім договором оренди землі від 10 грудня 2019 року у розмірі 83460,00 грн та судові витрати.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що ТОВ «Слобожанське-Агро» є сільськогосподарським підприємством, предметом діяльності якого є, зокрема, ведення власного сільськогосподарського товарного виробництва, вирощування зернових, бобових культур і насіння олійних культур, вирощування інших однорічних і дворічних культур, інші види діяльності, пов`язані із вирощуванням (виробництвом), переробкою та збутом сільськогосподарської продукції.

Свою діяльність товариство здійснює із використанням сільськогосподарських земель, в тому числі, на підставі договорів оренди землі, укладених із власниками - фізичними особами.

Так, зокрема, наприкінці 2019 року позивачеві стало відомо, що на території Слобожанської селищної ради Кегичівського району Харківської області існує земельна ділянка з кадастровим номером :06:004:0051, власниця якої померла, а спадкоємцем ОСОБА_1 .

Враховуючи те, що на момент звернення до відповідача з пропозицією укласти договір оренди землі процедура оформлення права власності в порядку спадкування ще тривала, у відповідності до положень ст. 635 Цивільного кодексу України 10 грудня 2019 року ТОВ "Слобожанське-Агро" та ОСОБА_1 вирішили укласти попередній договір оренди землі земельної ділянки з кадастровим номером :06:004:0051.

Відповідно до п. 1 та 3 вказаного попереднього договору, між позивачем та відповідачем досягнута згода в тридцятиденний строк з моменту виникнення права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку, що оформлюється у власність, укласти договір оренди землі в узгодженій формі та на умовах, визначених цим Попереднім договором.

П. 7 попереднього договору передбачено, що відповідач протягом десяти календарних днів з моменту реєстрації права власності на земельну ділянку, що оформляється у власність, письмово повідомляє позивачеві про здійснення такої реєстрації та надає копії документів необхідних для підготовки проекту договору оренди землі, у тому числі копії документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, що оформлюється у власність.

Повідомляють суд, що з моменту укладення попереднього договору від відповідача до ТОВ "Слобожанське-Агро" не надходило жодного повідомлення.

Разом з тим, після самостійної перевірки інформації щодо зареєстрованих прав на земельну ділянку з кадастровим номером :06:00:0051 було встановлено, що по вказаній ділянці зареєстровано право власності за ОСОБА_1 , а також право оренди за Фермерським господарством "Паритет A" на підставі договору оренди земельної ділянки від 23 грудня 2020 року б/н, укладеного між відповідачем та вказаним фермерським господарством "Паритет А", номер запису про інше речове право: 40041448.

Таким чином, земельна ділянка, яка є предметом попереднього договору оренди землі, укладеного між позивачем та відповідачем, та яку позивач планував отримати в оренду в майбутньому, була передана іншій особі у користування всупереч умовам попереднього договору.

П.8 попереднього договору передбачено, що сторони домовились, що вони можуть бути припинені (розірвані) достроково, тобто, без наслідків для обох сторін щодо укладення договорів оренди землі, лише за взаємною письмовою згодою Сторін.

Згідно з п. 10 попереднього договору за невиконання чи неналежне виконання попереднього договору сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним в Україні законодавством.

Цим же пунктом передбачено, що сторона, яка ухилятиметься вiд укладення договору оренди, передбаченого цим попереднім договором, або відмовиться від його підписання, зобов`язана сплатити іншій стороні штраф у розмірі 20 (двадцяти) мінімальних заробітних плат, встановлених на 1 січня року, в якому було укладено цей попередній договір.

Враховуючи викладене, у зв`язку із порушенням умов попереднього договору ОСОБА_1 зобов`язаний нести відповідальність шляхом сплати на користь ТОВ "Слобожанське-Агро" штрафу.

Як було зазначено вище, позивач та відповідач погодились в тридцятиденний строк з моменту виникнення у ОСОБА_1 права власності на земельні ділянки укласти на умовах, визначених цим попереднім договором, договір оренди в узгодженій формі (п. 6 Попереднього договору) та на умовах встановлених цим Попереднім договором (пункти 1 та 2).

Також, відповідач протягом десяти календарних днів з моменту реєстрації права власності на земельну ділянку, що оформляється у власність, зобов`язаний письмово повідомити позивачеві про здійснення такої реєстрації та надати копії документів необхідних для підготовки проекту договору оренди землі.

Проте, вказаних зобов`язань відповідач не виконав. Натомість, після реєстрації права власності на земельну ділянку уклав договір оренди землі, за яким передав її в оренду іншій особі.

Таким чином, основний договір оренди не було укладено внаслідок недобросовісних дій відповідача, що суперечать умовам попереднього договору, які в силу ЦК України є обов`язкові для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Наслідками зазначених дій є зобов`язання сплатити позивачу штраф у розмірі 20 (двадцяти) мінімальних заробітних плат.

Мінімальна заробітна плата, встановлена на 01 січня 2019 згідно ст. 8 ЗУ "Про державний бюджет на 2019 рік" складає 4173 грн, а відтак сума штрафу становить 83 460,00 грн. Розрахунок: 4173 грн * 20 = 83 460,00 грн.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

01 грудня 2021 року позивач звернувся до суду з позовом.

Ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 08 грудня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначене на 05 січня 2022 року.

У судове засідання учасники судового розгляду не з`явились, про місце дату та час повідомлені у встановленому законом порядку, натомість надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, окрім того:

представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити та стягнути з відповідача судові витрати, що складаються із сплаченого судового збору;

відповідач проти позовних вимог заперечив, при винесенні рішення просить врахувати, що відповідачем не понесено будь-яких збитків від недотримання умов попереднього договору оренди землі; про зменшення розміру неустойки; про врахування позиції, сформованої Верховним судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду по справі №172/1159/20 від 17 листопада 2021 року.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

З матеріалів справи вбачається, що 10 грудня 2019 року між ТОВ "Слобожанське-Агро" та ОСОБА_1 укладено попередній договір оренди землі земельної ділянки площею 4,6544 з кадастровим номером :06:004:0051 (а.с.6-10, із зворотними сторінками).

Відповідно до п. 1,3 попереднього договору оренди землі, між позивачем та відповідачем досягнута згода в тридцятиденний строк з моменту виникнення права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку, що оформлюється у власність, укласти договір оренди землі в узгодженій формі та на умовах, визначених цим попереднім договором.

Пунктом 7 попереднього договору передбачено, що відповідач протягом десяти календарних днів з моменту реєстрації права власності на земельну ділянку, що оформляється у власність, письмово повідомляє позивачеві про здійснення такої реєстрації та надає копії документів необхідних для підготовки проекту договору оренди землі, у тому числі копії документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, що оформлюється у власність.

Пунктом 8 попереднього договору передбачено, що сторони домовились, що вони можуть бути припинені (розірвані) достроково, тобто, без наслідків для обох сторін щодо укладення договорів оренди землі, лише за взаємною письмовою згодою Сторін.

Згідно з пунктом 10 попереднього договору за невиконання чи неналежне виконання попереднього договору сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним в Україні законодавством.

Цим же пунктом передбачено, що сторона, яка ухилятиметься вiд укладення договору оренди, передбаченого цим попереднім договором, або відмовиться від його підписання, зобов`язана сплатити іншій стороні штраф у розмірі 20 (двадцяти) мінімальних заробітних плат, встановлених на 1 січня року, в якому було укладено цей попередній договір.

В умовах договору оренди (пункт 4.1., а.с.7, зворотна сторінка), які були визначені попереднім договором сторони передбачили, щорічна орендна плата вноситься орендарем у грошовій сумі та становить суму в гривнях, що дорівнює 8 (вісім) % від нормативно грошової оцінки земельної ділянки. На дату укладення цього договору щорічна орендна плата у грошовому виразі складає 13745,37 грн, із якої вираховуються податки та збори з доходів орендодавця згідно Податкового кодексу України (пункт 5 попереднього договору).

Відповідно Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку зареєстровано право власності за ОСОБА_1 , а також право оренди за Фермерським господарством "Паритет A" на підставі договору оренди земельної ділянки від 20 грудня 2020 року б/н, укладеного між відповідачем та фермерським господарством "Паритет А", номер запису про інше речове право: 40041448 (а.с.11, із зворотною сторінкою).

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Згідно ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до абзацу 4 ч. 1 ст. 635 ЦК України попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.

Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України (ст. 14 Закону України «Про оренду землі», в редакції чинній на момент укладення попередніх договорі оренди землі від 10 грудня 2019 року).

Тлумачення вказаних норм свідчить, що:

під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторони (сторін) та/або його фіксація. Значення форми правочину полягає не тільки в забезпеченні його достовірності, сприйняття іншими особами, що має істотне значення під час вирішення спорів, а часто і його чинності. Законодавець передбачив тільки дві форми правочинів - усну та письмову (електронну);

під державною реєстрацією правочину розуміється офіційне визнання та підтвердження державою факту вчинення правочину. Варто розрізняти форму правочину і його державну реєстрацію. Державна реєстрація правочину не є різновидом його форми.

З урахуванням змісту абзацу 4 ч. 1 ст. 635 ЦК України та ст. 14 Закону України «Про оренду землі» (в редакції чинній на момент укладення попереднього договору оренди землі від 10 грудня 2019 року) попередній договір оренди землі мав бути вчинений у письмовій формі. Станом на 10 грудня 2019 року в законодавстві була відсутня вимога про необхідність проведення державної реєстрації попереднього договору оренди землі.

Отже, попередній договір оренди землі від 10 грудня 2019 року між ТОВ «Слобожанське-Агро» та ОСОБА_1 вчинений в письмовій формі, особисто підписаний сторонами, і тому вважається укладеним, оскільки не підлягає обов`язковій державній реєстрації.

Щодо вимоги позивача про стягнення штрафу за порушення попереднього договору оренди землі та його розміру, суд зазначає наступне.

Попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором (абзац 1 ч. 1 ст. 635 ЦК України).

Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства (ч. 4 ст. 635 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Тлумачення ст. 629 ЦК України свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: 1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; 2) розірванні договору в судовому порядку; 3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; 4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; 5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду).

Відповідно до ч. 1 ст. 637 ЦК України тлумачення умов договору здійснюється відповідно до ст.213 ЦК України. У ч.3,4 ст.213 ЦК України визначаються загальні способи, що застосовуватимуться при тлумаченні, які втілюються в трьох рівнях тлумачення. Перший рівень тлумачення здійснюється за допомогою однакових для всього змісту правочину значень слів і понять, а також загальноприйнятих у відповідній сфері відносин значення термінів. Другим рівнем тлумачення (у разі, якщо за першого підходу не вдалося витлумачити зміст правочину) є порівняння різних частин правочину як між собою, так і зі змістом правочину в цілому, а також з намірами сторін, які вони виражали при вчиненні правочину, а також з чого вони виходили при його виконанні. Третім рівнем тлумачення (при без результативності перших двох) є врахування: а) мети правочину, б) змісту попередніх переговорів, в) усталеної практики відносин між сторонами (якщо сторони перебували раніш в правовідносинах між собою), г) звичаїв ділового обороту; ґ) подальшої поведінки сторін; д) тексту типового договору; е) інших обставин, що мають істотне значення. Таким чином, тлумаченню підлягає зміст правочину або його частина за правилами, встановленими ст. 213 ЦК України.

З урахуванням принципів цивільного права, зокрема, добросовісності, справедливості та розумності, сумніви щодо дійсності, чинності та виконуваності договору (правочину) повинні тлумачитися судом на користь його дійсності, чинності та виконуваності.

Відповідно ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Тлумачення положень ч. 1 ст. 549 ЦК України дозволяє стверджувати, що за допомогою неустойки (штрафу, пені) допускається забезпечуватися виконання значної кількості зобов`язань. Зокрема, неустойка може забезпечувати виконання: договірних зобов`язань, що традиційно для цивільного обороту, оскільки в більшості випадків саме в договорі його сторони встановлюють неустойку (штраф або пеню). Причому це може відбуватися як під час укладення договору для забезпечення виконання зобов`язання, так і після, але до виконання тих зобов`язань, які виникли на його підставі. Не виключається забезпечення зобов`язань, які виникли на підставі організаційного договору (зокрема, попереднього); недоговірних зобов`язань, що не характерно, проте положеннями ст. 549 ЦК не виключається; позитивних та негативних зобов`язань. Як правило, неустойка встановлюється для забезпечення позитивних зобов`язань, які передбачають вчинення певних дій (передача речі, сплата грошовитих коштів та ін.). Сутність негативних зобов`язань полягає в тому, що предметом виконання є утримання від дій, і зобов`язання виконується протягом усього часу його існування. Негативні зобов`язання можуть бути забезпечені тільки за допомогою штрафу, адже після порушення такого зобов`язання необхідність стимулювати його виконання шляхом нарахування пені, як це може мати місце при позитивних зобов`язаннях, не призведе до очікуваного результату, тобто його виконання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (абзац 1 ч. 2 ст. 551 ЦК України).

Відповідно п. 10 попереднього договору оренди землі за невиконання чи не належне виконання попереднього договору сторони несуть відповідальність, передбачено цим договором чи чинним в Україні законодавством.

Сторона яка ухилитиметься від укладення договору оренди, передбаченого цим попереднім договором, або відмовиться від його підписання, зобов`язана сплатити іншій стороні штраф у розмірі 20 (двадцяти) мінімальних заробітних плат, встановлених на 1 січня року, в якому було укладено цей попередній договір.

В умовах договорів оренди (п. 4.1. умов договорів оренди), які були визначені попередніми договорами сторони передбачили, щорічна орендна плата вноситься Орендарем у грошовій сумі та становить суму в гривнях, що дорівнює 8 (вісім) % від нормативно грошової оцінки земельної ділянки. На дату укладення цього договору щорічна орендна плата у грошовому виразі складає 13745,37 грн, із якої вираховуються податки та збори з доходів орендодавця згідно Податкового кодексу України (п. 5 попереднього договору).

Тобто, зміст попереднього договору оренди землі від 10 грудня 2019 року та тлумачення їх змісту (зокрема, з урахуванням намірів сторін, які вони виражали при вчиненні правочину) дозволяють зробити висновок про те, що, домовилися в належній формі про укладення в майбутньому договір оренди землі.

ОСОБА_1 протягом десяти календарних днів з моменту припинення договорів оренди землі укладених між ТОВ «Слобожанське-АГРО» та ОСОБА_1 на виконання п. 6 попереднього договору письмово не повідомив про це ТОВ «Слобожанське-Агро» та не надав копії документів необхідних для підготовки проекту договору оренди, у тому числі копії документів, що посвідчують право власності на землю (п. 6 попереднього договору від 10 грудня 2019 року).

З урахуванням обставин, порушення попереднього договору відповідачем, позивач має право на стягнення штрафу на підставі пункту 9, 10 попереднього договору оренди землі від 10 грудня 2019 року в розмірі 83460,00 грн (20 мін. зарплат*4173,00 грн).

Загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (п. 6 ст. 3 ЦК України).

Тлумачення як ст. 3 ЦК України загалом, так і п. 6 ст. 3 ЦК України, свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах цивільного законодавства.

Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення (ч. 2 ст. 551 ЦК України).

Тлумачення ч. 2 ст. 551 ЦК України свідчить, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду за наявності однієї з умов: а) якщо він значно перевищує розмір збитків; (б) за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Така ж позиція міститься в Постанові Верховного суду України справа №172/1159/20 провадження № 61-14612св21 від 17 листопада 2021 року.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що штраф за попереднім договором оренди землі від 10 грудня 2019 року в розмірі 83460,00 не може вважатися таким, що відповідає загальним засадам цивільного законодавства (ст. 3 ЦК України).

Оскільки, штраф забезпечував виконання зобов`язання, яке виникло на підставі організаційного договору, сторони в попередньому договорі оренди домовилися про щорічну орендну плату в розмірі 13745,37 грн, тому, з урахуванням встановлених обставин та загальних засад цивільного законодавства, суд вважає за можливе зменшити розмір штрафу за попереднім договором до 13745,37 грн. Саме така сума штрафу є розумною та відповідає засаді справедливості.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем сплачено 2270,00 грн судового збору, про що свідчить платіжне доручення №7982 від 15 листопада 2021 року.

Оскільки, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме, з відповідача на користь позивача підлягає стягнення штрафу за попереднім договором оренди землі в розмірі сумі 13745,37 грн то відповідно слід стягнути судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог 13745,37*100% /83460,00 = 16,5%; 2270,00*16,5% / 100 % = 374,55 грн.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 374,55 грн.

Відповідно до ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення суду приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Як встановлено ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Слобожанське-Агро», в особі представника Якименка Олександра Володимировича до ОСОБА_1 про стягнення штрафу за попереднім договором оренди землі задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Слобожанське-Агро» штраф за попередніми договором оренди землі в сумі 13745 (тринадцять тисяч сімсот сорок п`ять) грн 37 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Слобожанське-Агро» судові витрати в сумі 374 (триста сімдесят чотири) грн 55 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Харківському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення відповідно до п.п.15.5 п.15 Перехідних положень ЦПК України через Кегичівський районний суд Харківської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повне найменування (ім`я) сторін:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Слобожанське-Агро», місцезнаходження: 64020, Харківська область, Кегичівський район, смт Слобожанське, вул. Шкільна, буд. 16, (код 41662195),

представник позивача: Якименко Олександр Володимирович, місце знаходження: 49040, Дніпропетровська область, м. Дніпро, проспект Пушкіна, буд. 4,

відповідача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Шляхове Кегичівського району Харківської області, ІПН НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Н.М. Куст