Дата документу 24.01.2022
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2022 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі головуючого-судді Ковальової Ю.В., секретар судового засідання Бєгушева Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Мелітопольського відділу державної виконавчої служби у Мелітопольському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про зняття арешту з майна,

встановив:

В провадженні Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Мелітопольського відділу державної виконавчої служби у Мелітопольському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про зняття арешту з майна.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що він на підставі довіреності ННС 427679 від 26.05.2018 року експлуатує та розпоряджається автомобілем марки ГАЗ, моделі 33021 ЗНГ, 2001 року випуску, шасі № НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , що належить на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 громадянину РФ ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 (посвідка на постійне проживання для іноземців НОМЕР_4 , РНОКПП НОМЕР_5 ).

21.10.2021 під час керування вказаним автомобілем, він був зупинений поліцейськими Солонянського ВП ГУНП в Запорізькій області на стаціонарному посту «Солоне» Дніпропетровської області, де вищевказаний автомобіль у зв`язку з постановою про розшук майна боржника у виконавчому провадженні № 60441028 від 29.10.2019, було затримано та поміщено на спеціальний майданчик КП «Транспортна інфраструктура міста» ДМР за адресою: м. Дніпро, Курсантська, 7. Орган, що ініціював розшук: Мелітопольський відділ державної виконавчої служби у Мелітопольському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). При зверненні до Мелітопольського ВДВС 22.10.2021 було встановлено, що за даними системи АСВП автомобіль ГАЗ, д.н.з. НОМЕР_2 , належить громадянину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є боржником у виконавчому провадженні № 60441028. Вказана інформація підтверджується також даними з Єдиного реєстру боржників Міністерства юстиції України. На його письмовий запит до ТСЦ МВС № 2343 було отримано інформацію за № 31/8/2343-2261 від 27.10.2021 про те, що транспортний засіб ГАЗ, моделі 33021 ЗНГ, 2001 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 , зареєстровано за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 . При письмовому зверненні до Мелітопольського ВДВС від 26.10.2021 з проханням про зняття помилково накладеного арешту було надано копії усіх документів, що підтверджують належність вищевказаного автомобіля ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не є боржником у виконавчому провадженні № 60441028. За результатами розгляду звернення було надано відповідь № 18- 28-38/74327 від 28.10.2021 про те, що викладені у зверненні факти не підтверджено, а довіреність не містить інформації щодо повноважень представника, як сторони виконавчого провадження. Разом з тим, Мелітопольським ВДВС з метою встановлення фактичних обставин, викладених у зверненні, направлено письмовий запит до ТСЦ МВС № 2343. Станом на 16.11.2021 Мелітопольським ВДВС арешт з автомобіля не знято.

Ухвалою судді від 22 листопада 2021 року відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду.

В судове засіданні позивач не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позову наполягає.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності разом з відзивом, відповідно до якого позовні вимоги не визнають, вважають, що ОСОБА_1 , є неналежним позивачем, оскільки з позову вбачається, що власником транспортного засобу ГАЗ 330213НГ, реєстраційний номер НОМЕР_2 , є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 1ПН НОМЕР_5 , а ОСОБА_1 експлуатує цей ТЗ на підставі довіреності ННС 427679 від 26.05.2018, яка надає право представляти інтереси ОСОБА_2 лише з питань, пов`язаних з експлуатацією та розпорядженням даним транспортним засобом. При цьому, право представництва в суді надано лише у випадку ДТП. Крім того, позивачем було помилково залучено відділ державної виконавчої служби в якості Відповідача, оскільки, згідно з п.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення. У випадках, коли арешт майна проводився для забезпечення конфіскації чи стягнення майна на користь держави, як відповідач до участі у справі у встановленому законом порядку також залучається відповідний територіальний орган Державної фіскальної служби України. Так, арешт на спірне майно було накладено постановою при примусовому виконанні виконавчого провадження №60441028 від 25.11.2019, відкритого на підставі вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф- 51879-56У виданої 18.03.2019 ГУ ДФС у Запорізькій області, про стягнення з боржника ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 , недоїмки зі сплати єдиного внеску в сумі 16951,12 грн. Оскільки боржником борг сплачено не було, державним виконавцем проводилась перевірка майнового стану боржника, та 20.11.2019 отримано відповідь про наявність зареєстрованого за ОСОБА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_6 , транспортного засобу ГАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_1 . У зв`язку з отриманою інформацією, державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника від 25.11.2019 ВП№60441028, яка була надіслана до ЄДР в електронному вигляді з використанням електронного цифрового підпису (далі - ЕЦП) державного виконавця, який виніс відповідну постанову, через АСВП 25.11.2019. Крім того, шляхом електронного інформаційного обміну згідно з Порядком взаємодії Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України та органів і осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів №64/261/5 від ЗО.01.2018, цей ТЗ було оголошено у розшук. Арешт майна відбувався на підставі інформації МВС, яка отримана електронним шляхом, державним виконавцем своєчасно та повно вчинені дії щодо арешту, оскільки інформація про зареєстрований транспортний засіб стосувалась саме вказаного боржника, співпадало ім`я, дата народження та його ідентифікаційний номер. Також повідомляють, що на момент розгляду судової справи арешт на транспортний засіб ГАЗ 330213НГ, реєстраційний номер НОМЕР_2 , скасований, отже, предмет спору відсутній. На запит державного виконавця відповіддю від 07.12.2021 № 31/8/2343-2626 ТСЦ МВС № 2343 повідомив, що в ЄРТЗ інформація про належність транспортного засобу боржнику була внесена ПОМИЛКОВО, оскільки інформація про власника та боржника співпадає за параметрами прізвище та ім`я. Станом на 15.12.2021 інформацію відкориговано, зазначено належного власника транспортного засобу, що не є боржником за даним виконавчим провадженням. У зв`язку з чим, 15.12.2021 начальником Мелітопольського ВДВС Власенком В. керуючись абзацом 4 частини третьої статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" було винесено постанови про скасування процесуального документу, якими було скасовано документ "Постанова про арешт майна боржника" від 25.11.2019, та документ "Постанова про розшук майна боржника" від 25.11.2019. Отже, ТЗ ГАЗ 330213НГ, реєстраційний номер НОМЕР_2 на теперішній час не знаходиться в розшуку або в арешті. Отже, на момент розгляду справи предмет спору відсутній.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд дійшов наступного.

Згідно з частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після відкриття провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України, суд може закрити провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичний спір» має тлумачитися широко, з урахуванням підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, ЄСПЛ зазначив, що відповідно до духу Конвенції поняття «спір про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Предмет позову розуміють як певну матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто правові підстави позову це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З огляду на викладене, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або спірні питання врегульовано самими сторонами.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і після відкриття провадження у справі, коли на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Такі висновки зазначені у Постанові Верховного Суду від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20 .

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до постанови Начальника Мелітопольського ВДВС у Мелітопольському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Власенка В.В. від 15.12.2021 в рамках ВП № 60441028, скасовано документ «Постанова про арешт майна боржника» від 25.11.2019, щодо арешту транспортного засобу ГАЗ-33021 ЗНГ, 2001 року випуску, шасі № НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 .

Отже, ТЗ ГАЗ 330213НГ, реєстраційний номер НОМЕР_2 на теперішній час не знаходиться в розшуку або в арешті, тобто на момент розгляду справи предмет спору відсутній.

На підставі вищевикладеного, суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача сплаченого судового збору за звернення до суду з позовом в розмірі 951,00 гривен, суд виходить з наступного.

За загальним правилом судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України).

Але у даній нормі йдеться про вирішення питання про судові витрати у разі задоволення позовних вимог.

У разі закриття справи за відсутності предметі спору судові витрати не стягуються. До такого висновку дійшов Касаційний цивільний суд у своїй постанові у справі № 199/9188/16-ц від 21.04.2021.

Так, в постанові вказано наступне.

У відповідності до положень ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору або якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

При цьому у даній ухвалі вирішується питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Згідно ч. 3 статті 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Правовий аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку, що у разі відмови позивача від позову, понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача, за виключенням, якщо позивач не підтримує свої вимоги унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову.

Разом з тим, закриття провадження у справі з підстав відсутності предмета спору (пункт 2 частини першої статті 255 ЦПК України не є відповідно до частини третьої статті 142 ЦПК України підставою для стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним судових витрат

Таким чином судові витрати у розмірі 951,00 гривень не підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись п. 2 ч. 1 ст.255, ч. 2 ст.255 ЦПК України,

ухвалив:

Провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Мелітопольського відділу державної виконавчої служби у Мелітопольському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про зняття арешту з майна - закрити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Роз`яснити позивачу, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення, з урахуванням Перехідних положень ЦПК України.

Суддя: Ю.В. Ковальова