Справа № 342/1399/21
Провадження № 2/342/120/2022
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

31 січня 2022 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області у складі головуючої судді Андріюк І.Г., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до державного виконавця Городенківського районного відділу виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Драганчук Наталії Василівни, Тлумацького об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області в особі його начальника, Тисменицької податкової служби в особі начальника Бурянної Марії про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, стягнення моральної та матеріальної шкоди,

в с т а н о в и в:

29.11.2021 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до державного виконавця Городенківського районного відділу виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Драганчук Н.В., Тлумацького об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області в особі його начальника, Тисменицької податкової служби в особі начальника Бурянної Марії про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 65944436 від 02 липня 2021 р., стягнення моральної та матеріальної шкоди та просить скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 65944436 від 02 липня 2021 року про стягнення з неї грошових коштів; стягнути на її користь з державного виконавця моральну шкодуу розмірі 3000 та 8000 гривень; стягнути з начальника Тисменицької податкової Бурянної Марії на її користь грошові кошти у сумі 1000 грн; стягнути з Тлумацького об`єднаного управління Пенсійного фонду України на її користь грошові кошти у сумі 3316 гривень.

Позовні вимоги мотивувала тим, що державний виконавець Драганчук Н.В. здійснила незаконні протиправні дії, що полягали у винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження від 02.07.2021 року про стягнення з позивачки 10052,96 гривень з метою примусового виконання податкової вимоги про сплату боргу № Ф-20568-13У.

Ухвалою суду від 02.12.2021 позовну заяву залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам ст.175 ЦПК України та зобов`язано позивачку усунути недоліки позовної заяви.

28.12.2021 на адресу Городенківського районного суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про усунення недоліків позовної заяви. Позивачка недоліки усунула частково.

Тривалий розгляд клопотання про усунення недоліків позовної заяви у даній справі зумовлений перебуванням головуючої судді з 20.12.2021 по 06.01.2022 у відпустці та з 10.01.2022 по 28.01.2022 на лікарняному.

Відповідно до ст.186 ЦПК України, до відкриття провадження у справі суддя після одержання позовної заяви з`ясовує в т.ч., чи заява підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, чи підсудна справа даному суду, чи немає інших підстав для відмови у відкритті провадження в цивільній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно змісту позовної заяви позивачка просить скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 02.07.2021, стягнути із державного виконавця Драганчук Н.В. 3000 грн та 8000 грн моральної шкоди, а також стягнути з начальника Тисменицького відділу податкової служби Бурянної Марії грошові кошти у сумі 1000 грн, стягнути з Тлумацького об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області грошові кошти у сумі 3316 грн на її користь.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (ст. 19 ч.1 ЦПК України).

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 3 Закону передбачено перелік виконавчих документів, на підставі яких рішення підлягають примусовому виконанню. Серед них є виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках, зокрема, на підставі судових рішень, а також виконавчі написи нотаріусів (пункти 1 і 3 зазначеної частини).

Відповідно до частини першої вказаної статті рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом (частина друга статті 74 Закону).

Тобто, юрисдикція спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби залежить від типу виконавчого документа, на підставі якого було відкрите виконавче провадження, а також суб`єктів їх видання.

Відповідно до ч.1 ст.287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Отже, за правилами адміністративного судочинства мали оскаржуватися рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, вчинені під час виконання ухвалених в адміністративній справі судових рішень, а також виконавчих документів, виданих іншими, ніж суд, органами та посадовими особами, оскільки закон не встановлює для такого оскарження іншого порядку судового оскарження.

Такий висновок зробив Верховний Суд у справі № 346/79/17 від 02.10.2019.

Позивачка оскаржує постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення заборгованості на користь Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, щодо вимоги №Ф-20568-13У, виданої 13.04.2021 Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області, тобто предметом спору є рішення та дії суб`єкта владних повноважень державного виконавця Городенківського районного відділу виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Драганчук Н.В., а також відшкодування спричиненої цими діями матеріальної та моральної шкоди. Крім цього, позивачка заявила позовні вимоги до Тлумацького об`єднаного управління Пенсійного фонду України в особі його начальника та Тисменицької податкової служби в особі начальника Бурянної Марії про стягнення шкоди, завданої їх протиправними діями та рішеннями. Проте дії вказаних відповідачів позивачка не оскаржує.

Постанова ВП № 65944436 про відкриття виконавчого провадження від 02.07.2021 видана не в порядку виконання судового рішення у цивільній справі, коли виконавчий документ видає суд, а виконавчий документ стосується виконання рішення іншого органу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, тому дії державного виконавця підлягають оскарженню за правилами адміністративного судочинства. Також даний спір є публічно-правовим, оскільки виник у зв`язку із здійсненням відповідачем публічно-владних управлінських функцій.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (п. 1 ч. 1ст. 19 КАС України).

Чітке розмежування компетенції між судами різних юрисдикцій є запорукою стабільності правової системи як необхідної умови втілення гарантій захисту прав і свобод людини і громадянина. Критеріями такого розмежування, тобто передбаченими законом умовами, за якими певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є предмет спору, суб`єктний склад і характер спірних правовідносин у їх сукупності або пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Право на звернення до суду не є абсолютним, а здійснюється на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур, та осіб, котрі вправі ініціювати їх вирішення. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу та самі по собі не є порушенням прав на справедливий судовий розгляд та ефективний засіб юридичного захисту, гарантованих статтями 6, 13 Конвенції.

Пунктами 1 та 5 ч. 1 ст. 186 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

З урахуванням особливостей предмета спору у даній справі і його правових наслідків, позовна заява ОСОБА_1 не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, у відкритті провадження у справі слід відмовити та роз`яснити позивачці, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції Івано-Франківського окружного адміністративного суду.

На підставі викладеного та керуючись ст. 186 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

У відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до державного виконавця Городенківського районного відділу виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Драганчук Наталії Василівни, Тлумацького об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області в особі його начальника, Тисменицької податкової служби в особі начальника Бурянної Марії про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, стягнення моральної та матеріальної шкоди відмовити.

Роз`яснити позивачці ОСОБА_1 , що розгляд справи віднесено до юрисдикції Івано-Франківського окружного адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Текст ухвали складено 31.01.2022.

Суддя Андріюк І.Г.