У Х В А Л А

Іменем України

24 січня 2022 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі :

головуючого судді Малярчук В.В.,

при секретарі Зіньковській Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Теребовлі заяву ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 в інтересах, якої діє її представник - адвокат Чорняк Михайло Петрович, місцезнаходження: м. Теребовля вул. С.Стрільців, 28б, Тернопільської області про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 , в інтересах якої діє її представник - адвокат Чорняк М.П., звернулася до Теребовлянського районного суду м. Теребовлі з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування заяви заявник зазначила, що 16.12.2011 року Теребовлянський районний суд Тернопільської області виніс рішення по справі № 2-301/11 за позовом ПАП «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , про дострокове стягнення боргу та зустрічним позов ОСОБА_2 , до ПАП «Державний ощадний банк України» про визнання припиненим кредитного договору.

Свої рішенням Теребовлянський районний суд, позов ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2 , та ОСОБА_1 , про дострокове стягнення боргу, частково задоволив. Стягнув з ОСОБА_2 , в користь ПАТ «Державний ощадний банк України» борг за кредитним договором №44 від 17.03.2008р., в сумі 60014,63 доларів США(що в гривневому еквіваленті складає 479510,89грн.), шляхом звернення стягнення на належне ОСОБА_1 , нерухоме майно, шляхом його реалізації на прилюдних торгах.

Рішення суду набрало законної сили 27 грудня 2011 року та видано виконавчі листи 30 грудня 2011 року, відносно ОСОБА_2 , та ОСОБА_1 .

З копії виконавчого листа, який отримала ОСОБА_1 , в березні 2021 року від Теребовлянського РВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Івано-Франківськ), вбачається, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання до 17.12.2012 року. У виконавчому листі у розділі «відмітки державного виконавця про виконання рішення або про повернення виконавчого листа стягувачу із зазначенням причин повернення» відсутні будь які записи. Тобто даний виконавчий лист станом на 02.03.2021 року, був пред`явлений після спливу строку для пред`явлення його до виконання, що є безумовною підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню.

Таким чином, процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким,що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать, зокрема, про пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Отже, станом на момент подання заяви про відкриття виконавчого провадження виконавчий лист припинив свою дію за строком пред`явлення.

Таким чином, з урахуванням вимог статті 432 ЦПК України, оскільки виконавчий лист по справі № 2-301/11, виданий 30 грудня 2011 року Теребовлянським районним судом, стягувачем пред`явлено до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення даного листа до виконання, зважаючи, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання становив 1 рік та продовжений не був, вважає, що вказаний виконавчий лист є таким, що не підлягає виконанню.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 , - адвокат Чорняк М.П., заявні вимоги підтримав, зіславшись на мотиви викладені в заяві.

Представник АТ « Державний ощадний банк України» Данилевич А.Б., заперечила вимоги заявника, зіславшись на мотиви викладені у письмовому запереченні на заяву, про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого листа по справі № 2-301/11, виданий 30 грудня 2011 року Теребовлянським районним судом, та просила суд відмовити заявнику в задоволенні його заяви.

Представник Теребовлянського РВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про місце та час розгляду заяви, та не повідомив суд про причини неявки.

Суд заслухавши пояснення представника заявника ОСОБА_1 , - адвоката Чорняка М.П., та заперечення представника АТ « Державний ощадний банк України» Данилевич А.Б., встановив наступне:

17 березня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_2 укладено Кредитний договір № 44 та надано кредит сумі в сумі 60 000.00 дол. США зі сплатою 13 % річних, з остаточним терміном повернення кредиту не пізніше 16 березня 2013 року.

Для забезпечення виконання Кредитного договору № 44 від 17.03.2008 між Банком та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір від 19 березня 2008 року відповідно до якого в іпотеку Банку передано нерухоме майно, а саме:

-домоволодіння загальною площею 118.4 кв.м., житлова площа 55.4 кв.м., знаходиться за адресою АДРЕСА_1 обл.. номер - РПНВ: 22478368;

-земельна ділянка площею 0.1000 га., надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер: 030030392;

-земельна ділянка площею 0.0057 га., для ведення особистого селянського господарства, знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер: 030030393, шляхом його реалізації на прилюдних торгах.

Рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 16 грудня 2011 року у справі № 2-301/11 стягнуто із ОСОБА_2 (в користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі територіального відокремленого без балансового відділення № 10019/020 філії-Тернопільське обласне правління ПАТ «Державний ощадний банк України» борг за кредитним договором № 44 від 17 березня 2008 року у сумі: 60 014.63 доларів С1НА(що в гривневому еквіваленті складає - 479 510,89 грн.) з них: заборгованість за кредитом - 51 000,00 доларів США (407 484.90 грн.); проценти за кредитом - 7 314,63 доларів США (58 443.16 грн.): пеню за несвоєчасну сплату кредиту- 1 500.00 дол. США (11 984.85 грн.); пеню за несвоєчасну сплату відсотків - 200.00 дол. США (1 597.98 грн.) шляхом звернення стягнення на майно належне ОСОБА_1 та передане останньою, згідно іпотечного договору від 19 березня 2008 року в іпотеку банку нерухоме майно.

Стягнуто із ОСОБА_2 в користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі територіального відокремленого без балансового відділення № 10019/20 філії-Тернопільське обласне правління ПАТ «Державний ощадний банк України» судові витрати - 1 700.00 грн. судового збору та 120.00 грн. витрат та інформаційно - технічне забезпечення розгляд) справи у суді.

30 грудня 2011 року Теребовлянським районним судом Тернопільської області видано виконавчі листи на виконання рішення суду від 16 грудня 2011 року у справі № 2- 301/11.

15 лютого 2012 року Теребовлянським районним судом Тернопільської області винесено ухвалу, якою судом задоволено заяву ОСОБА_2 про відстрочку (розстрочку) виконання рішення Теребовлянського районного суду від 16 грудня 2011 року по справі за позовом ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2 про відстрочку (розстрочку) виконання рішення Теребовлянського районного суду від 16 грудня 2011 року по справі за позовом ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором кредиту. Розстрочено виконання рішення Теребовлянського районного суду від 16 грудня 2011 року в наступному порядку: з 05.03.2012 року по 05.03.2013 року рівними частинами кожного місяця по 200,00 дол. США; з 05.02.2013 року по 05.03.2014 року рівними частинами кожного місяця по 250,00 дол. США; з 05.03.2014 року по 05.03.2015 року рівними частинами кожного місяця по 300,00 дол. США; до 01 червня 2015 року сплатити залишок заборгованості у сумі 50 714,63 дол. США.

01 жовтня 2015 року Теребовлянським районним судом Тернопільської області винесено ухвалу, якою суд ухвалив надати розстрочку у виконанні рішення Теребовлянського районного суду Тернопільського області від 16 грудня 2011 року по цивільній справі № 2-301/11 про стягнення з ОСОБА_2 в користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі територіального відокремленого без балансового відділення № 10019/20 філії Тернопільське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» борг за кредитним договором № 44 від 17 березня 2008 року у сумі: 60 014,63 доларів США (що в гривневому еквіваленті складає - 479 510,89 грн.) з них: заборгованість за кредитом - 51 000,00 дол. США (407 484,90 грн.): проценти за кредитом - 7 314,63 дол. США (58 443,16 грн.); пеню за несвоєчасну сплату кредит) - 500.00 дол. США (11 984,85 грн.); пеню за несвоєчасну сплату відсотків - 200 дол. США (1 597,98 грн.).

З 01.10. 2015 року по 01.10. 2016 року рівними частинами щомісячно по 150,00 дол. США; з 01.10.2016 року по 01.10.2017 року рівними частинами щомісяця по 170,00 дол. США; з 01.10.2017 року по 01.10.2018 року рівними частинами щомісячно по 200,00 дол. США; з 01.10.2018 року по 01.10.2019 року рівними частинами щомісячно по 250,00 дол. США; з 01.10.2019 року по 01.10.2020 року рівними частинами щомісяця по 300,00 дол. США.

До 01.03.2021 року сплатити весь залишок несплаченої заборгованості.

У відповідності до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі листи та інші судові документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року (Закон № 606-ХІУ в редакції чинній станом на день видачі виконавчого листа).

Даною нормою також передбачено, що строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішень і вироків судів у частині майнових стягнення- з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строк встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а у випадках, коли рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі:пред`явлення виконавчого документа до виконання, надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Верховний Суд у постанові від 20.01.2016 № 6-711цс15 надав наступні правові висновки: «поширення норм вказаного Закону на правовідносини щодо пред`явлення виконавчого документа до виконання залежить від часу видачі такого документа».

У відповідності до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (Закон № 1404-VІІІ в редакції чинній станом на 20.03.2020) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Частиною 2 Закону визначено, що строки, зазначені в частині першій цієї статті встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Відповідно до п. 6 ІІІ розділу Інструкції з організації примусового виконання рішень у разі пред`явлення до виконання виконавчого документа, за яким надана розстрочка виконання, виконавче провадження відкривається в частині, за якою сплинув строк сплати.

Відповідно до ухвали Теребовлянського районного суду від 01 жовтня 2015 року строк сплати заборгованості в сумі 36 744,64 дол. США спливав 01.03.2021.

Таким чином 26 лютого 2021 року Банк скористався своїм правом та звернувся з заявою про відкриття виконавчого провадження в Теребовлянський районний відділ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано - Франківськ).

02 березня 2021 року державним виконавцем Теребовлянського районного відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано - Франківськ) на підставі ст. ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 64683657 з примусового виконання виконавчого листа № 2-301/11 виданого Теребовлянським районним судом Тернопільської області від 30 грудня 2011 року.

Державним виконавецем Теребовлянського районного відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано - Франківськ) на підставі заяви стягувача та долучених до заяви документів в межах повноважень, відповідно до закону, із врахуванням строків звернення до примусового виконання виконавчого листа № 2-301/11, відкрито виконавче провадження, про що винесено вищевказану постанову.

Вказана позиція суду узгоджується та підтверджується ухвалою Теребовлянського районного суду від 30 березня 2021 року (справа 606/527/21) та постановою Тернопільського апеляційного суду від 30 червня 2021 року (№22-ц/817/569/21), де зазначено про законність дії державного виконавеця Теребовлянського районного відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано - Франківськ) при відкритті виконавчого провадження № 64683657 з примусового виконання виконавчого листа № 2-301/11, також із врахуванням строків пред`явлення цього листа до виконання.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною «права на суд», а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (п.40 рішення від 19.03.97 у справі «Горнсбі проти Греції»).

Відповідно до ч. 1 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Частиною 2 статті 432 ЦПК України передбачено, що суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Отже, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, однак наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Так, наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Матеріально правові підстави свідчать про відсутність у боржника матеріально-правового обов`язку повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Так, помилковою є видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню).

Судова практика допускає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, з підстав`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

В інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25 вересня 2015 року» звернуто увагу судів на те, що процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Однак, з викладених заявником обставин та наданих документів, суд не вбачає підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а відтак у заяві відсутні належні та допустимі докази про наявність обставин передбачених ст. 432 ЦПК України.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги відсутність підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, в задоволенні заяви ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 81, 247, 431, 432 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволені заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду через Теребовлянський районний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий Малярчук В.В.