Ухвала

Іменем України

26 січня 2022 року

м. Київ

справа № 2-66/11

провадження № 61- 371ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 29 вересня 2021 року в справі за заявою ОСОБА_1 про видачу копії дубліката виконавчого листа, заінтересовані особи: приватне акціонерне товариство «Новгород-Сіверський сирзавод», Новгород-Сіверський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми),

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про видачу йому копії дубліката виконавчого листа у справі № 2-66/11 (провадження № 6/739/13/21).

Ухвалою Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 25 серпня 2021 року відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про про видачу копії дубліката виконавчого листа на підставі пункту 2 частини першої статті 186 ЦПК України.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою.

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 20 вересня 2021 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків. ОСОБА_1 необхідно було сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги, привести скаргу у відповідність до статті 356 ЦПК України та надати належну кількість копій апеляційної скарги.

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 29 вересня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто скаржнику у зв'язку з неусуненням недоліків апеляційної скарги.

04 січня 2022 року ОСОБА_1 засобами поштового зв'язку надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 25 серпня 2021 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 29 вересня 2021 року, у якій просив скасувати оскаржувані судові рішення.

В обґрунтування касаційної скарги заявник зазначав, що ухвала Чернігівського апеляційного суду від 29 вересня 2021 року є неправосудною, оскільки він звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» як учасник бойових дій. Крім того, заявник вказав, що ухвала Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 25 серпня 2021 року про відмову у відкритті провадження у справі має бути скасована, так як суд не перевірив, як виконується рішення Чернігівського апеляційного суду від 12 травня 2011 року.

Ухвалою Верховного Суду від 26 січня 2022 року відмовлено у відкритті касаційного провадження в частині оскарження ухвали Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 25 серпня 2021 року.

Перевіривши доводи касаційної скарги в частині оскарження ухвали Чернігівського апеляційного суду від 29 вересня 2021 року, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з наступних підстав.

За приписамичастини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Ухвала суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги заявнику не є ухвалою, якою закінчено розгляд справи.

Відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України, статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, визначеному ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи законних інтересів.

Пунктом 3 частини четвертої статті 356 ЦПК України передбачено, що до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

До апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (частина друга статті 357 ЦПК України).

Згідно з положеннями статей 185, 357 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення скарги без руху апеляційна скарга повертається особі, яка її подала.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ухвалою судді Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 25 серпня 2021 року відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про видачу копії дубліката виконавчого листа.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою.

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 20 вересня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме: оплати судового збору в сумі 454, 00 грн; приведення апеляційної скарги у відповідність до статті 356 ЦПК України; подачі належної кількості копій апеляційної скарги.

На виконання вимог зазначеної ухвали суду ОСОБА_1 25 вересня 2021 року через відділення поштового зв`язку надав заяву, зареєстровану за вх. № 6875 від 27 вересня 2021 року, в якій зазначав, що він є учасником бойових дій України, що підтверджується відповідним посвідченням, а тому звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 13 статті 15 Закону України «Про судовий збір».

Ухвалою від 29 вересня 2021 року судом апеляційної інстанції апеляційну скаргу ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто скаржнику у зв`язку з неусуненням недоліків апеляційної скарги. У цій ухвалі, крім іншого, вказано, що вказані заявником підстави для звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 20 вересня 2021 року вже були визнані неповажними, оскільки ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, яка не стосується порядку надання, обсягу соціальних гарантій, соціального і правового захисту особи зі статусом учасника бойових дій.

Згідно зпунктом 13 частини першоїстатті 5 Закону України«Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Таким чином, звільнення від сплати судового збору осіб, які мають статус ветеранів війни - учасників бойових дій, обмежено справами, пов`язаними з порушенням їхніх прав.

В ухвалі від 06 травня 2020 року у справі № 9901/70/20 Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що пунктом 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнення від сплати судового збору осіб, які мають, зокрема статус ветеранів війни - учасників бойових дій, обмежено справами, пов`язанимиз порушенням їхніх прав. Тобто встановлені цим Законом положення стосуються випадків звернення до суду за захистом прав, пов`язаних винятково зі статусом учасника бойових дій, і не поширюються на подання позовних заяв до суду із вимогами, що виходять за межі таких спірних правовідносин.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпеченнята членів їх сімей встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ. Відповідно до статті 22 цього Закону ветерани війни та особи, на яких поширюється дія цього Закону, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону. Серед них немає права на звернення до суду зі звільненням від сплати судового збору з вимогами, подібними до тих, з якими позивач звернувся у цій справі.

Наведене узгоджується з висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 щодо застосування положень пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Встановивши, що ОСОБА_1 не усунув недоліки апеляційної скарги у строк, встановлений судом, судапеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявністьпідстав для повернення апеляційної скарги апелянту.

Із змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосовування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність оскарженого рішення.

Ураховуючи викладене, оскільки правильне застосовування судом норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а касаційна скарга є необґрунтованою, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 29 вересня 2021 року в справі за заявою ОСОБА_1 про видачу копії дубліката виконавчого листа, заінтересовані особи: приватне акціонерне товариство «Новгород-Сіверський сирзавод», Новгород-Сіверський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко