Справа № 709/2763/13-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2022 року Чорнобаївський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді - Кваші І.М.,

секретаря судового засідання - Дем`яненко Н.М.,

за участі заявника - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Чорнобай скаргу ОСОБА_1 про визнання бездіяльності державного виконавця неправомірною та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

До Чорнобаїського районного суду Черкаської області надійшла скарга ОСОБА_1 (далі скаржник) про визнання бездіяльності державного виконавця Чорнобаївського відділу державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), (далі - Чорнобаївський ВДВС) неправомірною та зобов`язання зняти арешт з майна скаржника.

В обґрунтування скарги зазначається, що на виконанні у Чорнобаївському ВДВС перебуває виконавчий лист про стягнення із скаржника на користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі ј частини всіх видів заробітку на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Постановою державного виконавця Чорнобаївського ВДВС від 27 березня 2019 року, враховуючи наявність заборгованості по аліментах, на все майно боржника накладено арешт. При цьому жодного разу повідомлень про наявність заборгованості по аліментах, про накладення арешту від державного виконавця не отримував. Коли виявив наявність заборгованості, відразу сплатив, і звернувся до ВДВС з заявою про зняття арешту з майна. Проте начальник Чорнобаївського ВДВС у знятті арешту відмовив, оскільки виконавче провадження не завершене, і самостійно виконавець зняти арешт не має законодавчих підстав. Вважаючи це порушенням своїх прав як власника, звернувся до суду зі скаргою.

У судовому засіданні ОСОБА_1 скаргу підтримав, просив задовольнити. Пояснив, що аліменти утримуються у нього з пенсії, і про те, що утриманої суми не вистачає до необхідного мінімуму, внаслідок чого утворюється заборгованість по аліментах, державний виконавець його не повідомляв. Не повідомляли його і про накладення арешту та про винесення постанови про розшук майна. Про наявність обтяжень дізнався тільки у сервісному центрі МВС, куди звернувся з метою відчужити автомобіль. Після з`ясування суми заборгованості відразу все сплатив, проте у знятті арешту йому відмовили. Рекомендували звернутись до суду, що і зробив.

Представник Чорнобаївського ВДВС в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги відділ повідомлений належним чином. Начальник відділу надіслав клопотання про розгляд скарги за відсутності їх представника, в задоволенні скарги просив відмовити, посилаючись на ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження».

Судом також викликалася стягувач по виконавчому провадженню ОСОБА_2 , проте в судове засідання не з`явилася. Подала до суду заяву про те, що на даний час після реєстрації повторного шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_4 ». Судове засідання просила провести без її участі. Щодо зняття арешту з майна боржника заперечила, оскільки в повному обсязі аліменти боржником не сплачуються і на даний час.

Виходячи з приписів ч. 2 ст. 450 ЦПК України, згідно з якими неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, суд ухвалив розглянути скаргу за відсутності учасників справи.

Вислухавши скаржника, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

31 жовтня 2013 року Чорнобаївським районним судом Черкаської області ухвалено рішення по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів у розмірі ј частини всіх видів заробітку на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 26 вересня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягувачу Чорнобаївським районним судом було видано виконавчий лист № 709/2763/13-ц для пред`явлення до примусового виконання (а.с. 7,8).

Постановою державного виконавця Чорнобаївського ВДВС від 05 листопада 2013 року відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання вказаного виконавчого документа.

27 березня 2019 року державним виконавцем Чорнобаївського ВДВС Гвоздь В.А. винесено постанову про арешт всього майна боржника ОСОБА_1 у зв`язку з наявністю боргу по сплаті аліментів (а.с. 10, 11).

Згідно розрахунку заборгованості по аліментах, станом на 01.09.2021 року заборгованість по аліментах відсутня (а.с. 14).

Разом з тим, листом № 2127 від 26 листопада 2021 року начальник Чорнобаївського ВДВС Волошин Б.Д. відмовив ОСОБА_1 у знятті арешту з майна, оскільки дане обтяження є одним з видів забезпечення примусового виконання рішень майнового характеру (а.с. 24).

Згідно розрахунку заборгованості по аліментах станом на 27.01.2022 року, заборгованість по аліментах також відсутня (а.с. 33).

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За положеннями частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч. 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

При цьому арешт майна - це тимчасове позбавлення власника права користування та розпорядження майном, тривалість якого встановлюється уповноваженою особою у спосіб, визначений законодавством, а саме до усунення боржником умов, що спричинили накладення арешту.

Відповідно до п. 7 ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» однією з підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника.

З пояснень скаржника та досліджених судом матеріалів вбачається, що заборгованість по аліментах боржником повністю сплачена. Аліменти утримуються з пенсії ОСОБА_1 1100 грн., та певну частину коштів - різницю між утриманою сумою та 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що на даний час становить 1309 грн., скаржник доплачує самостійно (200-220 грн.)

Тобто сплата аліментів на утримання доньки забезпечена в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно у боржника є дохід, пенсія, і на даний час припинили існування обставини, що слугували підставою для накладення арешту, оскільки заборгованість сплачена.

Посилання стягувача ОСОБА_5 щодо несплати боржником на даний час аліментів в повному розмірі не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а тому судом до уваги не приймаються.

Представник Чорнобаївського ВДВС обгрунтувань заперечень щодо зняття арешту з майна ОСОБА_1 в своїй заяві не виклав.

Зі змісту ст. 451 ЦПК України вбачається, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, про наявність підстав для задоволення вимог скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 259-261, 447, 450, 451 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1 про визнання бездіяльності державного виконавця неправомірною та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати бездіяльність державного виконавця Чорнобаївського відділу державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Волошина Б.Д. щодо не зняття арешту з майна - неправомірною.

Зобов`язати державного виконавця Чорнобаївського відділу державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Волошина Б.Д. (начальника відділу) провести виконавчі дії по зняттю арешту з майна, належного ОСОБА_1 по виконавчому провадженню № 40565475.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду.

Суддя І.М. Кваша