Справа № 211/2219/20
Провадження № 2/211/104/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2022 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Сарат Н.О.

секретаря Зоріної С.М.

за участі представника позивача Федоренко В.С.,

представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальність «Кредитні ініціативи» Курдюмова М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальність «Кредитні ініціативи», державного реєстратора Обласного комунального підприємства «Софіївське бюро технічної інвентаризації» Волос Олени Володимирівни, Обласного комунального підприємства «Софіївське бюро технічної інвентаризації» про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальність «Кредитні ініціативи», державного реєстратора Обласного комунального підприємства «Софіївське бюро технічної інвентаризації» Волос Олени Володимирівни, Обласного комунального підприємства «Софіївське бюро технічної інвентаризації» про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказав наступне. У січні 2020 року йому стало відомо, що у червні 2019 року ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулись до державного реєстратора Обласного комунального підприємства «Софіївське бюро технічної інвентаризації» Волос О.В. з заявою про реєстрацію права власності на житловий будинок, який йому належить та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами розгляду якої державним реєстратором ОКП «Софіївське БТІ» Волос О.В. було винесено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відповідно до якого право власності на вказаний житловий будинок було зареєстровано за ТОВ «Кредитні ініціативи».

Спірні правовідносини походять та пов`язані з іпотечним договором № 0309/0108/88-460-Z-1 від 09.01.2008 року та кредитного договору № 0309/0108/88-460 09.1.2008 року, які були укладені з позивачем та ВАТ Сведбанк».

ВАТ «Сведбанк» була направлена на адресу позивача письмова вимога про зміну строку виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором та необхідність дострокового повернення кредиту і сплати процентів за користування ним, після чого позичальником не було повернуто суму кредиту та процентів, що підлягали до сплати, в зв`язку з чим банк звернувся до суду з позовними вимогами про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитом.

Рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.09.2011 року по справі № 2-1251/11, ке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 11.04.2012 року стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 солідарно заборгованість по кредитному договору в розмірі 604668,48 грн. Рішення знаходиться на виконанні в Довгинцівському ВДВС м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.09.2013 року по справі № 211/5650/13-ц змінено стягувача з ПАТ «Сведбанк» на ТОВ «Кредитні ініціативи».

Таким чином, станом на дату прийняття державним реєстратором ОКП «Софіївське БТІ» оспорюваного рішення про державну реєстрації прав та їх обтяжень, грошові зобов`язання ОСОБА_1 , як позичальника за кредитним договором № 0309/0108/88-460 від 09.01.2008 року є припиненими, в тому числі в повному обсязі є стягненим в судовому порядку залишок заборгованості з повернення кредиту.

В подальшому, за заявою ТОВ «Кредитні ініціативи» приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. було вчинено виконавчий напис № 13032 від 27.06.2016 року, відповідно до якого з ОСОБА_1 підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 0309/0108/88-460 від 09.01.2008 року, право вимоги за яким 28.11.2012 року було відступлено стягувачу ТОВ «Кредитні ініціативи» Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» на підставі договору факторингу, якому, в свою чергу, право вимоги було відступлено 28.11.2012 року Публічним акціонерним товариством «Сведбанк» на підставі договору факторингу № 15.

Рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.04.2019 року по справі № 211/5301/18, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 02.10.2019 року, в повному обсязі задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «Кредитні ініціативи» та визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. № 13032 від 27.06.2016 року, щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 0309/0108/88-460 від 9.01.2008 року в розмірі 2661561,36 грн.

Таким чином, оскільки основне зобов`язання за іпотечним договором № 0309/0108/88-460-Z-1 від 09.01.2008 року у вигляді грошових зобов`язань іпотекодавця за кредитним договором № 0309/0108/88-460 від 09.01.2008 року є припиненим, то відповідно є припиненим й іпотечний договір з дати припинення основного зобов`язання, тобто з листопада 2009 року, що виключає можливість звернення стягнення на предмет іпотеки у будь-який спосіб станом на дату після припинення іпотечного довговору та свідчить про цілковиту безпідставність вчинення оскаржуваних реєстраційних дій щодо перереєстрації права власності на спірну нерухомість.

Крім того, ТОВ «Кредитні ініціативи» не надсилалися на адресу позивача письмова вимога про усунення порушення основного зобов`язання та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки, що в свою чергу, об`єктивно унеможливлює обрахування передбаченого п. 11 іпотечного договору 30-денного строку, зі спливом якого іпотеко держатель може розпочати процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки.

На спірні правовідносини щодо заборони переходу до іпотеко держателя права власності на предмет іпотеки розповсюджується дія Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», оскільки загальна площа домоволодіння, яке є предметом іпотеки, становить 210,8 кв.м., що у підсумку свідчить про прийняття державним реєстратором ОКП «Софіївське БТІ» Волос О.В. рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 47301134 від 11.06.2019 року, відповідно до якого зареєстровано право власності на предмет іпотеки за ТОВ «Кредитні ініціативи» позасудовому порядку за відповідним застереженням в іпотечному договорі, що фактично призвело до примусового стягнення зазначеного майна без згоди власника, незважаючи на заборону, встановлену Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», що становить безумовну підставу для скасування оскаржуваного рішення державного реєстратора.

Просив суд, визнати неправомірним та скасувати рішення державного реєстратора Обласного комунального підприємства «Софіївське бюро технічної інвентаризації» Волос О.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ( з відкриттям розділу), індексний номер 47301134 від 11.06.2019 року, про реєстрацію права власності за ТОВ «Кредитні ініціативи» на домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та поновити його право власності.

Ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 квітня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в загальному позовному провадженні.

Ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 квітня 2020 року забезпечено позов, шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 липня 2020 року забезпечено позов, шляхом заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», або будь-яким третім особам здійснювати дії, спрямовані на виселення ОСОБА_1 та членів його сім`ї з будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

22.09.2020 року представник відповідача ТОВ «Кредитні ініціативи», який є правонаступником ПАТ «Сведбанк», ОСОБА_3 надав до суду письмові пояснення, в яких вказав, що 06.09.2011 року рішенням Довгинцівського районного суду

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на ту обставину, що 06 вересня 2011 рокурішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу у цивільній справі №2-1251/11 задоволено позовні вимоги ПАТ «Сведбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №0309/0108/88-460. Зазначеним рішенням з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно стягнено заборгованість станом на 28 жовтня 2010р.в сумі 65 613,68 доларів США (604 668,48 грн. по курсу НБУ на 28.10.2010р.), з яких: 55 676,00 дол. США, заборгованість за кредитом, що по курсу НБУ станом на 28 жовтня 2010р. (7,9116 грн. за 1 дол. США) становить 440 486,24 грн.; 9 937,68 дол. США, заборгованість по відсоткам, що по курсу НБУ станом на 28 жовтня 2010р. (7,9116 грн. за 1 дол. США)становить 78 622,95 грн.; 8 559,29 грн. пеня.

На теперішній час ОСОБА_1 та ОСОБА_2 рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 06 вересня 2011 рокуу цивільній справі № 2-1251/11 - не виконано.

З ухваленням рішення про стягнення боргу у 2009 році зобов 'язання відповідачів сплатити заборгованість за Кредитним договором не припинилося та тривало до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання 21 квітня 2015 року (дата останнього платежу з погашення боргу). Відтак кредитор має право на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України,за увесь час прострочення...»

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 06 вересня 2011 року у цивільній справі №2-1251/11 - не виконали. Так, після 06 вересня 2011 року, боржнику кредитор не може нараховувати проценти та пеню згідно умов кредитного договору. Однак в боржника залишився обов`язок повернути кредитору кошти, нараховані до 06 вересня 2011 року.

Сума, стягнута рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 06 вересня 2011 року до цього часу не сплачена. Крім того, є очевидним, що боржнику з 06 вересня 2011 року також нараховуються три проценти річних від простроченої суми.

А отже, в даному випадку, в жодному разі не може йти мова про припинення кредитного зобов`язання в розумінні статті 599 ЦК України. А отже зобов`язання за кредитним договором №0309/0108/88-460 не можна вважати припиненим.

Забезпечувальне зобов`язання має похідний характер, а не альтернативний основному. За умови невиконання боржником зобов`язання по поверненню коштів за кредитним договором - не може йти й мови про припинення зобов`язання за іпотечним договором.

Більше того, статтею 17 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання.

Отже, наявність судового рішення про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором не звільняє його, як боржника, від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум шляхом звернення стягнення на передане в іпотеку нерухоме майно.

Щодо дотримання вимог законодавства при проведенні перереєстрації права власності на предмет іпотеки.

09 січня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 був укладений Договір про надання невідновлюваної кредитної лінії №0309/0108/88-460 (додаток №6 до позовної заяви) згідно умов якого банк зобов`язується надати ОСОБА_1 кредитні кошти в сумі 45 000 доларів СІЛА строком до 08.01.2018 року на умовах, передбачених цим договором зі сплатою 11,9% річних.

09 січня 2008 року, на забезпечення зобов`язань за кредитним договором №0309/0108/88- 460 між ВАТ «Сведбанк», як іпотекодержателем, та ОСОБА_1 , як іпотекодавцем, був укладений Іпотечний Договір №0309/0108/88-460-Z-1, відповідно до якого ОСОБА_1 , передав в іпотеку належне йому на праві особистої приватної власності нерухоме майно, а саме житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 12 Договору іпотеки, іпотекодепжатель за своїм вибором звертає стягнення на Предмет іпотеки в один із таких способів як шляхом передачі іпоекодержателю права власності на Предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов`язань в порядку встановленому статтею 37 ЗУ «Про іпотеку».

Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону.

З вищенаведеного вбачається, що застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або укладення договору про задоволення вимог іпотекодержателя є одним із визначених законодавством способів звернення стягнення на предмет іпотеки, а не розпорядження майном. Таким чином, ОСОБА_1 погодився на те, що на майно відповідно до законодавства може бути звернене стягнення, в тому числі й у визначений умовами іпотечного договору позасудовий спосіб, що не потребує додаткового погодження.

При цьому, Банком направлялося ОСОБА_1 повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням (надано суду як доказ на виконання ухвали про витребування доказів).

Таким чином, ТОВ «Кредитні Ініціативи» були виконані всі дії у відповідності до

діючого законодавства. У зв`язку з чим просили в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

17.11.2020 року до суду надійшли додаткові пояснення представника ТОВ «Кредитні ініціативи» Курдюмова М.М. В додаткових поясненнях зазначає, що Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», в даному випадку не підлягає застосуванню, оскільки звернення стягнення на будинок АДРЕСА_1 , як предмет іпотеки шляхом прийняття рішення про державну реєстрацію права власності за Іпотекодержателем здійснено не у примусовому порядку, оскільки ОСОБА_1 надав Іпотекодержателю згоду на перехід права власності на предмет іпотеки до Іпотекодержателя за рішенням іпотекодержателя.

Ухвалою суду від 20 січня 2021 року до участі у справі залучено в якості співдоповідача Обласне комунальне підприємство «Софіївське бюро технічної інвентаризації».

Ухвалою суду від 04.03.2021 року закрито підготовче судове засідання справу призначено до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Федоренко В.С. позовні вимоги підтримала, посилаючись на позовну заяву. Зазначила, що на вимозі щодо витрат на правову допомогу, вони не наполягають.

Представник відповідача ОСОБА_3 проти позовних вимог заперечував, просив в позові відмовити в повному обсязі, посилаючи на долучені письмові пояснення.

Відповідач державний реєстратор Обласного комунального підприємства «Софіївське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської області Волос О.В. у судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надавала, відзив у встановлений строк не подала.

Відповідач обласне комунальне підприємств «Софіївське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської області у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надавав, відзив у встановлений строк не подавав.

Суд, керуючись вимогами ст. 77 ЦПК України, згідно якої предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, оцінюючи з точки зору належності досліджені у судовому засіданні докази, приходить до наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що згідно договору купівлі продажу квартири від 01.10.2005 року домоволодіння загальною площею 206,9 кв. м., житловою площею 82,0 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , належало на праві власності ОСОБА_1 ( а.с. 21-22 копія договору, а.с. 23 копія витягу).

09 січня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір №0309/0108/88-460, згідно умов якого банк зобов`язується надати ОСОБА_1 кредитні кошти в сумі 45 000 доларів США строком до 08.01.2018 року на умовах, передбачених цим договором зі сплатою 11,9% річних ( а.с. 31-35).

09 січня 2008 року, на забезпечення зобов`язань за кредитним договором №0309/0108/88- 460 між ВАТ «Сведбанк», як іпотекодержателем, та ОСОБА_1 , як іпотекодавцем, був укладений Іпотечний Договір №0309/0108/88-460-Z-1, відповідно до якого ОСОБА_1 , передав в іпотеку належне йому на праві особистої приватної власності нерухоме майно, а саме житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с. 24-30).

Заочним рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.09.2011 року справа № 2-1251/11 з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно стягнено заборгованість станом на 28 жовтня 2010р.в сумі 65 613,68 доларів США (604 668,48 грн. по курсу НБУ на 28.10.2010р.), з яких: 55 676,00 дол. США, заборгованість за кредитом, що по курсу НБУ станом на 28 жовтня 2010р. (7,9116 грн. за 1 дол. США) становить 440 486,24 грн.; 9 937,68 дол. США, заборгованість по відсоткам, що по курсу НБУ станом на 28 жовтня 2010р. (7,9116 грн. за 1 дол. США)становить 78 622,95 грн.; 8 559,29 грн. пеня, яке ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області залишено без змін ( а.с. 39-47).

Ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 вересня 2013 року змінено стягувача по виконанню виконавчого листа № 2-1251/11 виданого 30.11.2011 року з Публічного акціонерного товариства «Сведбанк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» ( а.с. 48-49).

За заявою ТОВ «Кредитні ініціативи» приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. було вчинено виконавчий напис № 13032 від 27.06.2016 року, відповідно до якого з ОСОБА_1 підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 0309/0108/88-460 від 09.01.2008 року, право вимоги за яким 28.11.2012 року було відступлено стягувачу ТОВ «Кредитні ініціативи» Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» на підставі договору факторингу, якому, в свою чергу, право вимоги було відступлено 28.11.2012 року Публічним акціонерним товариством «Сведбанк» на підставі договору факторингу № 15 (а.с. 50).

Рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.04.2019 року по справі № 211/5301/18, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 02.10.2019 року, в повному обсязі задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «Кредитні ініціативи» та визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. № 13032 від 27.06.2016 року, щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 0309/0108/88-460 від 9.01.2008 року в розмірі 2661561,36 грн. ( а.с. 51-69).

15.03.2019 року Банком направлялося ОСОБА_1 повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням ( а.с. 145-150), однак доказів, що останній отримав вказане повідомлення в матеріалах справи відсутні.

6 червня 2019 року державним реєстратором Волос Оленою Володимирівною, Обласне комунальне підприємство «Софіївське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської області отримано заяву про реєстрацію права власності на предмет іпотеки за ТОВ «Кредитні ініціативи», 11 червня 2019 року державним реєстратором прийнято рішення, яким право власності на домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», що встановлено витягом ( а.с. 18-19).

Встановленим судом фактам та обставинам відповідають правовідносини, які регулюються нормами Конституції України, ЦК України, Закону України «Про іпотеку», Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». При цьому суд вважає, що застосування до даних правовідносин належить положення закону України «Про іпотеку» в редакції на стан укладання договору. Також суд вважає, що оскільки державна реєстрація права власності спірного домоволодіння за власником ТОВ «Кредитні ініціативи» проводилася 11 червня 2019 року, то слід застосовувати редакцію Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», яка діяла на 11 червня 2019 року.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їхні посадові й службові особи повинні діяти порядком та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Як передбачено ст.33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки; звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно ст.35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотеко держатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення; в цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги; якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотеко держатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

Згідно ст.36 Закону України «Про іпотеку», сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору; позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотеко держателем про задоволення вимог іпотекодержателя, який підлягає нотаріальному посвідченню і може бути укладений в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки; договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону; визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Як передбачено ст. 37 Закону України «По іпотеку», іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки; договір про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки.

На підставі того, що державна реєстрація права власності спірного домоволодіння за власником ТОВ «Кредитні ініціативи» проводилася 06.06.2019 року, то слід застосовувати редакцію Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 04.02.2019 року.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державній реєстрації, відповідно до ч. 4 ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Згідно із ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор: встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Як передбачено ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі: укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

За приписом пункту 61 постанови Кабінету Міністрів України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 25.12.2015 № 1127 для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, подаються: копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотеко держателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

Пункт 110 Постанови Кабінету Міністрів «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку» № 270 від 5 березня 2009 року, зазначає, що у разі коли адресат протягом трьох робочих днів після інформування його за телефоном (через Інтернет) або вкладення до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу (за винятком рекомендованих листів з позначкою "Судова повістка") не з`явився за одержанням такого відправлення, поштового переказу, він інформується повторно шляхом вкладення до абонентської поштової скриньки повідомлення з відміткою "Повторне" або інформується за телефоном шляхом надіслання смс-повідомлення (через Інтернет). 114. Одержувач може відмовитися від одержання поштового відправлення, коштів за поштовим переказом, про що на поштовому відправленні, бланку поштового переказу або повідомленні про надходження поштового відправлення, поштового переказу робиться відповідна позначка, яка засвідчується його підписом. Підпис представника юридичної особи, уповноваженого на одержання пошти, скріплюється печаткою (за наявності) цієї юридичної особи; такі поштові відправлення, поштові перекази не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертаються за зворотною адресою; у разі коли одержувач відмовляється засвідчити своїм підписом факт відмови від одержання поштового відправлення, коштів за поштовим переказом, такі поштове відправлення, поштовий переказ зберігаються в приміщенні об`єкта поштового зв`язку протягом установленого пунктом 116 цих Правил строку (крім рекомендованих листів з позначкою "Судова повістка"), після закінчення якого - повертаються поштовим оператором за зворотною адресою.

Обговорюючи питання про обґрунтованість позовних вимог щодо скасування реєстрації права на спірне домоволодіння суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що сторони договору досягли згоди про можливість позасудового врегулювання питання про задоволення вимог іпотекодержателя, що випливає з пунктів 12.2 та 12.3 договору іпотеки.

Відповідно до пункту 12.3.1 звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов`язання можливе у порядку, встановленому статтею 37 Закону, тобто шляхом укладання договору про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Суд вважає, що умова договору іпотеки про можливість набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки свідчить про волевиявлення іпотекодавця на вибуття майна з його володіння.

Суд приходить до переконання, що згідно 33, 36, 37 Закону України «Про іпотеку» на підставі застереження, що міститься в іпотечному договорі ТОВ «Кредитні ініціативи» набув право на стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання та набуття права власності на предмет іпотеки.

Як передбачено ст. 33 Закону України «Про іпотеку», обов`язковою умовою державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки є наявність заборгованості та підтвердження отримання боржником та іпотекодавцем, якщо ці особи є відмінними, письмової вимоги іпотекодержателя про усунення порушень та її невиконання в 30-денний строк.

Суд приходить до переконання, що ТОВ «Кредитні ініціативи» мав підстави звернутися до державного реєстратора про державну реєстрацію за ним права на зазначене іпотечне майно, для чого зобов`язаний був вчинити дії, пробачені законодавством.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку», для реалізації цього права ТОВ «Кредитні ініціативи» мав направити іпотекодавцям письмову вимогу про усунення порушення не менш ніж тридцятиденний строк та попередити про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.

Отже право звернутися до державного реєстратора ТОВ «Кредитні ініціативи» міг набути та направити таку заяву після спливу тридцятиденного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржникомписьмової вимоги про усунення порушення.

Відповідно до п. 3.10 Кредитного договору та п. 11 Іпотечного договору - усі повідомлення за цим договором будуть вважатися зробленими належним чином у випадку якщо вони здійснені у письмовій формі та надіслані рекомендованим листом, кур`єром, телеграмою або вручені особисто за нижчезазначеними адресами сторін. Датою отримання таких повідомлень буде вважатися дата особистого вручення, або дата поштового штемпеля відділення зв`язку одержувача.

Таким чином, ТОВ «Кредитні ініціативи» повинен був відраховувати вказаний тридцятиденний строк починаючи з настання таких подій: особистого вручення повідомлення з вимогою про усунення порушення, дати поштового штемпеля відділення зв`язку одержувача.

Судом встановлено, що повідомлення про усунення порушень з попередженням про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки ТОВ «Кредитні ініціативи» направив 15 березня 2019 року.

У судовому засіданні не встановлено, що у розпорядженні ТОВ «Кредитні ініціатив» були наявні відомості про те, що ДП «Укрпошта» вручило позивачу повідомлення з вимогою про усунення порушення або був наявним штемпель відділення зв`язку одержувача.

Твердження представника ТОВ «Кредитні ініціативи», що вони звернулися до державного реєстратора з дотриманням встановленого законодавством тридцятиденного строку, суд вважає необґрунтованим та не бере до уваги, оскільки цей строк відповідач відраховує з дати відправки повідомлень, а не з дати вручення повідомлення або відмови позивача отримати повідомлення, що суперечить зазначеним вище положенням ст. 35 Закону України «Про іпотеку» та положенням договорів. Дату, коли позивач відмовився отримати повідомлення або отримав це повідомлення, представник відповідача не наводить. Тому твердження відповідача про дотримання строків звернення до державного реєстратора, суд не бере до уваги при вирішенні справи.

Твердження представника ТОВ «Кредитні ініціативи» про те, що позивач ухилився від отримання повідомлення, суд вважає необґрунтованим та не бере до уваги, оскільки у судовому засіданні доказів відмови позивача від отримання повідомлення не добуто.

Отже суд приходить до переконання, що ТОВ «Кредитні ініціативи» звертаючись до державного реєстратора діяло з порушенням вимог ст. 35 Закону України «Про іпотеку», пункту 61 постанови Кабінету Міністрів України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 25.12.2015 № 1127, так як не мало в своєму розпорядженні та не подало державному реєстратору документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання позивачем вимоги про усунення порушення з попередженням про звернення стягнення на спірне домоволодіння.

З урахуванням положень ст.ст.10, 24, 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», суд вважає, що за відсутності документів, які б підтверджували, що позивач в тридцятиденний строк не виконав вимогу ТОВ «Кредитні ініціативи», державний реєстратор зобов`язаний був відмовити у проведенні реєстрації, і таким чином реєстрація права власності була проведена з порушенням вимог закону.

Крім того, 07 червня 2014 року набрав чинності Закон № 1304-VII, підпуктом 1 пункту 1 якого передбачено, що не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно зі статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно зі статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України, та за умови, що:

- таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно;

- загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. м для квартири та 250 кв. м для житлового будинку.

Пунктом 4 Закону № 1304-VII передбачено, що протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм.

Відповідно до частини третьої статті 33 Закону № 898-IV звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки (частина друга статті 36 Закону № 898-IV).

Отже, Закон № 898-IV прямо вказує, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, є одним із шляхів звернення стягнення на предмет іпотеки.

Підписавши іпотечне застереження, сторони визначили лише можливі шляхи звернення стягнення, які має право використати іпотекодержатель. Стягнення є примусовою дією іпотекодержателя, направленою до іпотекодавця з метою задоволення своїх вимог. При цьому до прийняття Закону № 1304-VII право іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки (як у судовому, так і в позасудовому способі) не залежало від наявності згоди іпотекодавця, а залежало від наявності факту невиконання боржником умов кредитного договору.

Водночас Закон № 1304-VII ввів тимчасовий мораторій на право іпотекодержателя відчужувати майно іпотекодателя без згоди останнього на таке відчуження.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2019 року у справі № 802/1340/18-а (провадження № 11-474апп19).

Спірне домоволодіння є єдиним житлом позивача. Доказів протилежного суду не надано. Та не може бути примусово стягнута (шляхом перереєстрації права власності на нерухоме майно) протягом дії Закону № 1304-VII, у тому числі шляхом реєстрації права власності за ТОВ «Кредитні ініціатви» як забезпечення виконання умов укладеного договору про надання кредиту.

На підставі викладеного позов в частині скасування реєстрації є обґрунтованим.

При цьому суд враховує, що положеннями ст.36 Закону України «Про іпотеку», забороняється позасудове урегулювання питання про звернення стягнення на предмет іпотеки в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, тобто до того, як суд вже звернув стягнення на такий предмет. Суд вважає, що ця норма за своєю суттю спрямована на уникнення подвійного стягнення на предмет іпотеки.

Обговорюючи питання про припинення та визнання права на спірну квартиру, суд виходить з того, що ці позовні вимоги є похідними від вимог щодо скасування реєстрації.

Зважаючи на положення ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» про те, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно є офіційним визнанням і підтвердженням державою факту виникнення прав на нерухоме майно, суд вважає, що скасування такої реєстрації тягне за собою припинення права на спірне домоволодіння у ТОВ «Кредитні ініціативи», та поновлення права на це майно у попереднього власника - позивача по справі.

Таким чином, суд приходить до переконання, що позивач, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 15, 16 ЦК України, звернувся до суду за захистом свого права.

Отже, дослідивши письмові докази, суд на підставі ст. 12 ЦПК України, згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, та ст. 13 ЦПК України, згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 840,80 грн., сплачений ним при подачі позову, тому оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі, суд з врахуванням положень статті 141 ЦПК України вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати, стягнувши їх з відповідачів на користь позивача з врахуванням роз`яснень, викладених в пункті 35 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 17.10.2014 р. № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».

Крім того, згідно частин 7, 8 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним продовжити дію заходів забезпечення позову згідно ухвали суду від 17.04.2020 року та від 20.07.2020 протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили.

Керуючисьст.19 Конституції України, ст.ст.15, 16 ЦК України, ст.ст. 33, 35, 36, 37 Закону України «Про іпотеку» (в редакції від 12.05.2006 року), ст.ст. 2, 10, 18, 24, 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції станом на11 червня 2019 року), ст.ст. ЦПК України, ст.ст. 2, 3, 4, 12,13, 76-81,89, 95, 133, 141, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальність «Кредитні ініціативи», державного реєстратора Обласного комунального підприємства «Софіївське бюро технічної інвентаризації» Волос Олени Володимирівни, Обласного комунального підприємства «Софіївське бюро технічної інвентаризації» про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності - задовольнити.

Визнати неправомірним та скасувати рішення державного реєстратора Обласного комунального підприємства «Софіївське бюро технічної інвентаризації» Волос Олени Володимирівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 47301134 від 11.06.2019 року, про реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» () на домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Поновити право власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на домоволодіння розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути в рівних частинах з Товариства з обмеженою відповідальність «Кредитні ініціативи» (), державного реєстратора Обласного комунального підприємства «Софіївське бюро технічної інвентаризації» Волос Олени Володимирівни (код ), Обласне комунальне підприємство «Софіївське бюро технічної інвентаризації» (код ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН НОМЕР_1 судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок, тобто з кожного по 280 (двісті вісімдесят ) гривень 27 копійок .

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 31 січня 2022 року.

Суддя: Н. О. Сарат