Справа № 188/539/21
Провадження № 2/188/54/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2022 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Бурди П.О.,

при секретарі судового засідання Гречко В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт Петропавлівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача.

1. ОСОБА_1 (далі - позивач) обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що шлюб з ОСОБА_2 (далі - відповідач), зареєстрований 02 листопада 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Петропавлівського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 48, не склався по причині різних поглядів на сімейне життя. З квітня 2021 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть.

2. Посилаючись на ст.ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу (далі - СК) України, позивач просить суд розірвати зазначений шлюб між ним та відповідачем.

Стислий виклад позиції відповідача.

3. Відзив на позовну заяву від відповідача не надходив. Надійшла заява про те, що ОСОБА_2 не визнає позову та просить вдруге надати час для примирення, оскільки прагне зберегти сім`ю.

Рух справи в суді.

4. Позов подано до суду 15 травня 2021 року.

5. Провадження у справі відкрито 20 травня 2021 року.

6. Визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи по суті на 11 червня 2021 року.

Заяви, клопотання.

7. 11 червня 2021 року позивачем подано заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, позов просив задовольнити та не давати час для примирення.

8. 11 червня 2021 року відповідачем подано заяву про надання час для примирення, оскільки прагне зберегти сім`ю.

Інші процесуальні дії у справі.

9. Ухвалою суду від 11 червня 2021 року сторонам надано час для примирення на строк 6 місяців та зупинено провадження у справі.

13 грудня 2021 року судом винесено ухвалу про поновлення провадження у справі, продовжено судовий розгляд справи та призначено до розгляду о 09.00 год. 31 січня 2022 року.

10. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

11. 02 листопада 2010 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали шлюб, дружина взяла собі прізвище чоловіка « ОСОБА_1 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 02 листопада 2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Петропавлівського районного управління юстиції Дніпропетровської області. 12. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають.

13. Подружнє життя у сторін не склалося по причині різних поглядів на

життя та постійні конфлікти.

14. Сторони разом не проживають з квітня 2021 року, спільного господарства не ведуть. Позивач наполягає на розірванні шлюбу.

15. Заходи для примирення не дали жодних результатів. Сторони не примирилися.

Мотивована оцінка доводів учасників справи.

16. Отже, подружнє життя у сторін не склалося по причині різних поглядів на життя та постійні конфлікти. Сторони разом не проживають з квітня 2021 року, спільне господарство не ведуть, шлюб існує лише формально.

Не визнані права, за захистом яких мало місце звернення до суду.

17. Позивач та відповідач не мають змоги добровільно через органи РАЦС розірвати шлюб, оскільки відповідач заперечує проти цього.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

18. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, Конституцією України та СК України.

Крім того, статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифіковану Україною 11 вересня 1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України (далі - Конвенція), та практику Європейського Суду (далі - ЄСПЛ) з прав людини як джерело прав.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Частина перша ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.

Поняття «приватного та сімейного життя» у практиці ЄСПЛ не є чітко визначеним, і охоплює широкий спектр питань, серед яких, зокрема, є права особи на приватний простір, право визначати своє приватне життя (справа «Пек проти Сполученого Королівства» від 28.01.2003 року, заява №44647/98).

19. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

За правилами ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно

піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.

Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно зі ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них на підставі постанови державного органу реєстрації актів цивільного стану, відповідно до статей 106 та 107 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

20. У пункті 84 рішення ЄСПЛ у справі «Валліанатос та інші проти Греції» від 07.11.2013 (заяви №№29381/09 та 32684/09) зазначено: «Суд наголошує на принципах, встановлених у його практиці. Мета захисту родини у її традиційному сенсі є доволі абстрактною і для її реалізації може використовуватися широкий спектр конкретних заходів… Також, з огляду на те, що Конвенція є «живим» документом, який слід тлумачити у світлі умов сьогодення…, держава при виборі засобів, покликаних забезпечувати захист сім`ї та повагу до сімейного життя, як цього вимагає стаття 8, обов`язково має брати до уваги зміни, що відбуваються у суспільстві і у ставленні до соціальних питань, цивільного стану і міжособистісних стосунків, включаючи той факт, що не існує лише одного шляху чи лише одного вибору, коли йдеться про те, як вести сімейне або приватне життя».

21. У пункті 126 рішення ЄСПЛ у справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» від 12 червня 2014 року (заява 56030/07) вказано: «Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку…, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні».

22. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що зазначено в пункті «с» частини першої статті 16 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про ліквідацію всіх форм дискримінації щодо жінок, де передбачено «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

23. Відповідно до ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечитиме інтересам одного з них.

24. У п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Висновок суду по суті позову.

25. При вирішенні спору про розірвання шлюбу суд враховує, що позивач та відповідач тривалий час не проживають сім`єю, у них різні погляди на життя на сімейні цінності, між сторонами спору припинилися шлюбні стосунки, вони перестали вести спільне господарство й проживають окремо, позивач вважає примирення неможливим як і подальше спільне життя, як подружжя, і збереження шлюбу буде суперечити його інтересам, що має істотне значення. позовні вимоги є обґрунтованими, і відповідно до норм ч. 2 ст.104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України шлюб слід розірвати.

Розподіл судових витрат.

26. Судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 908 грн. 00 коп., підтверджені квитанцією банку, слід стягнути з відповідача.

Направлення сторонам копії рішення.

27. Копії рішення протягом двох днів з дня його складання слід направити сторонам.

Відповідно до ч.2 ст.15 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Отже, копію рішення після набрання ним законної сили слід направити до відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Петропавлівському району та місту Першотравенську Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (ч.3 ст.15 СК України).

Резолютивна частина рішення.

28. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 13, 76-81, 141, 352, 354, п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

29. Позов ОСОБА_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , до ОСОБА_2 , що проживає за адресою зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 , про розірвання шлюбу задовольнити.

30. Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 02 листопада 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Петропавлівського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 48, розірвати.

31. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн 00 коп.

32. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

33. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суддя П. О. Бурда