Справа № 372/2855/21
Провадження № 2-211/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

20 січня 2022 року м. Обухів

Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Висоцької Г.В.

при секретарі Куник О.В., за участю представників позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третіх осіб ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , розглянувши в приміщенні Обухівського районного суду Київської області у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про визнання права власності та витребування майна (земельної ділянки) з чужого незаконного володіння, треті особи без самостійних вимог - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Щур Надія Романівна, приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Дідківська Юлія Володимирівна, відділ у Обухівському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2021 року ОСОБА_5 звернувся до суду із позовом про визнання права власності та витребування майна (земельної ділянки) з чужого незаконного володіння ОСОБА_6 . В обґрунтування своїх вимог зазначив, що в 2007-2009 рр. ОСОБА_5 за оплатними цивільно-правовими договорами, що укладались із різними продавцями, набув у свою приватну власність сім земельних ділянок, а також 1 (одну) в порядку приватизації, які є суміжними та розташовувались на території Української міської ради Обухівського району Київської області в ОК «Садове товариство «Мрія».

В червні 2021 р. з метою актуалізації даних в Державному земельному кадастрі та подальшого внесення відомостей про усі свої наявні земельні ділянки до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_5 звернувся до землевпорядної організації ТОВ «Кадастровий квартал» з проханням розробити технічну документацію та/або, в разі потреби, XML-файли, та/або підготувати всі інші документи, провести роботи, що є необхідними для виконання поставлених завдань (робіт). Під час виконання вказаних робіт стало відомо, що право власності на одну із земельних ділянок зареєстровано із 21.08.2015 року за іншою особою, а саме ОСОБА_6 .

Проте, ОСОБА_5 набуту 10.02.2009 у свою приватну власність спірну земельну ділянку, кадастровий номер :04:068:0054, загальною площею 0,1200 га, ніколи не відчужував. Вказану земельну ділянку позивач придбав у ОСОБА_3 . На підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 10.02.2009, Управлінням земельних ресурсів у Обухівському районі Київської області на ім`я ОСОБА_5 було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку, серія ЯД № 322981, від 04.09.2009, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 87.

Оскільки ОСОБА_5 набуту 10.02.2009 у свою приватну власність земельну ділянку, кадастровий номер :04:068:0054,

в подальшому ніколи не відчужував, та водночас за обставин проведення 21.08.2015 реєстрації права власності на неї за ОСОБА_6 поза волею дійсного власника, на підставі недійсного правочину, - виникла необхідність у зверненні до суду із цим позовом.

Ухвалою судді Обухівського районного суду Київської області від 02.08.2021 року забезпечено позов шляхом накладення арешту на спірну земельну ділянку та заборонено ОСОБА_6 вчиняти будь-які дії спрямовані на обтяження правами інших осіб (передавати в іпотеку, заставу тощо), забудову, передачу в оренду, поділ, об`єднання, зміну цільового призначення земельної ділянки.

26.08.2021 року ухвалою судді Обухівського районного суду Київської області прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, та призначено підготовче судове засідання.

19.10.2021 року ухвалою Обухівського районного суду Київської області клопотання представника позивача задоволено, залучено до участі у справ третіх осіб без самостійних вимог та витребувано у приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Щур Н.Р., приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Дідківської Ю.В. та відділу в Обухівському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області документи.

29.11.2021 року ухвалою Обухівського районного суду Київської області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представники позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали та просили задовольнити.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому засідання пояснила, що нею дійсно укладалися договори купівлі-продажу земельних ділянок із позивачем, в тому числі і щодо спірної земельної ділянки.

Третя особа ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначила, що ніколи не видавала доручення будь-якій особі щодо розпорядження належною їй на праві власності земельною ділянкою. Під час вивчення письмових доказів зазначила, що ОСОБА_7 їй невідомий, в м. Луцьк, де, нібито в 2013 році, видавалася довіреність ОСОБА_7 від її імені, вона ніколи не була, останні 10 років свого життя не виїжджала за межі м. Українка.

Інші треті особи в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки суд не повідомив, клопотань, заяв до суду не направив, правом надати відзив на позовну заяву не скористався.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд заслухавши присутніх учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що в 2007-2009 рр. ОСОБА_5 за оплатними цивільно-правовими договорами, що укладались із різними продавцями, набув у свою приватну власність 7 (сім) земельних ділянок, а також 1 (одну) в порядку приватизації, які є суміжними та розташовувались на території Української міської ради Обухівського району Київської області в ОК «Садове товариство «Мрія».

Так, ОСОБА_5 було придбано й приватизовано наступні земельні ділянки:

- на підставі Договору купівлі-продажу від 07.11.2008 придбав земельну ділянку, кадастровий номер :04:068:0058, загальною площею 0,06 га, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку, серія ЯГ № 240342, від 19.06.2009 (том 1, а.с.21-25);

- на підставі Договору купівлі-продажу від 10.02.2009 придбав земельну ділянку, кадастровий номер :04:068:0054, загальною площею 0,1200 га, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку, серія ЯД № 322981, від 04.09.2009 (том 1, а.с.26);

- на підставі Договору купівлі-продажу від 07.05.2009 придбав земельну ділянку, кадастровий номер :04:068:0056, загальною площею 0,12 га, що підтверджується вказаним Договором та Державним актом на право власності на земельну ділянку, серія ЯЖ № 690215, від 23.02.2009 (том 1, а.с. 27-31);

- на підставі Договору купівлі-продажу від 16.10.2007 придбав земельну ділянку, кадастровий номер :04:068:0030, загальною площею 0,054 га, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку, серія ЯЕ № 968938, від 21.01.2008 (том 1, а.с. 32-36);

- на підставі Договору купівлі-продажу від 16.11.2007 придбав земельну ділянку, кадастровий номер :04:068:0035, загальною площею 0,053 га, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку, серія ЯЕ № 995138, від 22.01.2008 (том 1, а.с. 37-41);

- на підставі Договору купівлі-продажу від 16.10.2007 придбав земельну ділянку, кадастровий номер :04:068:0031, загальною площею 0,0637 га, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку, серія ЯЕ № 968937, від 21.01.2008 (том 1, а.с. 42-46);

- на підставі Договору купівлі-продажу від 16.11.2007 придбав земельну ділянку, кадастровий номер :04:068:0034, загальною площею 0,0607 га, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку, серія ЯЕ № 995139, від 22.01.2008 (том 1, а.с. 47-51);

- на підставі розпорядження Обухівської райдержадміністрації № 1950 від 05.12.2008 приватизовано земельну ділянку, кадастровий номер :04:068:0057, загальною площею 0,12 га, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку, серія ЯЖ № 690216, від 23.02.2009 (том 1, а.с. 52-56).

В червні 2021 р. з метою актуалізації даних в Державному земельному кадастрі та подальшого внесення відомостей про усі свої наявні земельні ділянки до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_5 звернувся до землевпорядної організації ТОВ «Кадастровий квартал» з проханням розробити технічну документацію та/або, в разі потреби, XML-файли, та/або підготувати всі інші документи, провести роботи, що є необхідними для виконання поставлених завдань (робіт).

Товариством як виконавцем робіт виконано завдання щодо підготовки всієї необхідної документації, на підставі якої в Державному земельному кадастрі було актуалізовано всі необхідні дані та до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено відомості про наявні права ОСОБА_5 відносно 7 (семи) з 8 (восьми) наявних земельних ділянок, що знаходяться в ОК «Садове товариство «Мрія».

Наведене підтверджується витягами з Державного земельного кадастру від 29.06.2021 та витягами про проведену державну реєстрацію прав власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 15.07.2021 та від 19.07.2021.

Водночас, Товариством згідно листом № б/н від 19.07.2021 повідомлено

ОСОБА_5 щодо неможливості актуалізації даних в Державному земельному кадастрі та внесенні відомостей про його право власності до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо однієї земельної ділянки, кадастровий номер :04:068:0054, загальною площею 0,1200 га, у зв`язку з реєстрацією права власності на неї за іншою фізичною особою (том 1, а.с. 57).

Проте, ОСОБА_5 набуту 10.02.2009 у свою приватну власність спірну земельну ділянку, кадастровий номер :04:068:0054, загальною площею 0,1200 га, ніколи не відчужував.

В 2008 р. розпорядженням Обухівської районної державної адміністрації Київської області від 30.07.2008 № 1215 ОСОБА_3 була виділена земельна ділянка, загальною площею 0,12 га, яка розташовувалась на території Української міської ради Обухівського району Київської області в ОК «Садове товариство «Мрія».

На підставі вказаного розпорядження від 30.07.2008 № 1215 Управлінням земельних ресурсів у Обухівському районі на ім`я ОСОБА_3 було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку, серія ЯЖ № 679284, від 04.09.2008, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 38 (том 1, а.с. 64-65).

Вказаним Державним актом посвідчувалось право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку, кадастровий номер :04:068:0054, загальною площею 0,1200 га.

10.02.2009 ОСОБА_5 на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Щур Н.Р. за реєстровим № 206, придбав у ОСОБА_3 зазначену земельну ділянку, кадастровий номер :04:068:0054, загальною площею 0,1200 га (том 1, а.с. 76-77).

На підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 10.02.2009, Управлінням земельних ресурсів у Обухівському районі Київської області на ім`я ОСОБА_5 видано Державний акт на право власності на земельну ділянку, серія ЯД № 322981, від 04.09.2009, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 87.

При цьому, як зазначено на цьому Державному акті, його складено у двох примірниках, перший з яких передано власнику земельної ділянки, другий зберігається в Управлінні земельних ресурсів у Обухівському районі Київської області.

Таким чином, ОСОБА_5 в лютому 2009 р. на підставі укладеного із ОСОБА_3 оплатного цивільно-правового договору набув в свою приватну власність зазначену земельну ділянку.

Відповідно до відомостей отриманих з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі Інформаційної довідки № 266712099 від 20.07.2021, земельна ділянка з кадастровим номером :04:068:0054, загальною площею 0,1200 га, починаючи з 21.08.2015 на праві приватної власності зареєстрована за ОСОБА_6 (том 1, а.с.58).

Як вбачається із Інформаційної довідки № 266712099 від 20.07.2021, підставою для проведення державної реєстрації права власності став договір купівлі-продажу, серія та номер: 1659, виданий 21.08.2015 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Щур Н.Р.

З документів, наданих приватним нотаріусом Щур Н.Р. на виконання ухвали суду, вбачається, що ОСОБА_6 придбав земельну ділянку, кадастровий номер :04:068:0054, загальною площею 0,1200 га, у ОСОБА_4 , яка в свою чергу володіла нею на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯЛ № 368714, виданого 29.12.2012 (том 2, а.с. 3-4, 6).

При цьому, укладення і підписання 21.08.2015 Договору купівлі-продажу земельної ділянки від імені ОСОБА_4 було здійснено представником ОСОБА_7 (том 2, а.с. 5, 29-30).

Державний акт на право власності на земельну ділянку, серії ЯЛ № 368714, від 29.12.2012 було видано Відділом Держкомзему у м. Українка Обухівського району Київської області на ім`я ОСОБА_4 на підставі Договору дарування земельної ділянки від 17.09.2008, зареєстрованого за № 650.

Із документів, наданих приватним нотаріусом Дідківською Ю.В. вбачається наступне.

Приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Дідківською Ю.В. 17.09.2008 року було посвідчено Договір дарування земельної ділянки, за яким ОСОБА_4 отримала земельну ділянку, кадастровий номер :04:068:0054, загальною площею 0,1200 га, в якості подарунку (том 1, а.с. 174).

За наявними відомостями, 17.09.2008 дарування вказаної земельної ділянки на ім`я ОСОБА_4 здійснила саме ОСОБА_3 .

Проте, вказаний Договір дарування земельної ділянки від 17.09.2008 було розірвано між сторонами 31.01.2009 на підставі Договору про розірвання договору дарування земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Дідківською Ю.В. (том 1, а.с. 189-191)

При цьому, оригінал Договору дарування було повернуто нотаріусу, на ньому нотаріусом проставлено відмітку про його розірвання, та його оригінальний примірник зберігається в справах нотаріуса з 31.01.2009 по цей час.

Таким чином, право власності на земельну ділянку, кадастровий номер :04:068:0054, загальною площею 0,1200 га, 31.01.2009 було відновлено за ОСОБА_3 , після чого останньою 10.02.2009 ділянку продано ОСОБА_5 .

Наведене свідчить, що Державний акт на право власності на земельну ділянку, серії ЯЛ № 368714, Відділом Держкомзему у м. Україна було видано 29.12.2012 на ім`я ОСОБА_4 незаконно, адже правових підстав для цього не було, оскільки Договір дарування від 17.09.2008 розірвано ще 31.01.2009, і його оригінал зберігається у справах нотаріуса.

Вказане дає підстави для висновку, що ОСОБА_4 з 31.01.2009 не була власником спірної земельної ділянки, а відтак, не мала прав і повноважень на її продаж на користь ОСОБА_6 .

Вказані обставини підтверджені в судовому засіданні безпосередньо ОСОБА_4 .

Положеннями ч.ч. 1, 3 ст. 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. При цьому, відповідно до частини третьої даної статті, однією із загальних вимог, додержання яких є необхідним для чинності правочину, є волевиявлення учасника правочину, яке має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу.

Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю (ч. 1 ст. 216 ЦК України).

За наведених обставин, Договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений 21.08.2015 між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , є недійсним в силу ч.ч. 1, 3 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України, а відтак, згідно ч. 1 ст. 216 ЦК України не створює жодних юридичних наслідків для ОСОБА_6 .

Відповідно до вимог ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;

2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

За змістом ст. 387 ЦК України, власник майна наділений правом витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Як роз`яснив Верховний Суд України в своїй постанові № 6-2407цс15 від 17.02.2016, віндикація застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. У цьому разі майно може бути витребуване від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема, від добросовісного набувача з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України.

Відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 17.12.2014 у справі № 6-140цс14, власник майна може витребувати належне йому майно від будь-якої особи, яка є останнім набувачем майна та яка набула майно з незаконних підстав, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене попередніми набувачами, та без визнання попередніх угод щодо спірного майна недійсними. При цьому норма частини першої статті 216 ЦК України не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке в подальшому відчужене набувачем третій особі, оскільки надає право повернення майна лише стороні правочину, який визнано недійсним. Захист порушених прав особи, що вважає себе власником майна, яке було неодноразово відчужене, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до останнього набувача цього майна з підстав, передбачених статтями 387 та 388 ЦК України.

Відтак, з системного аналізу положень ч. 1 ст. 388 ЦК України вбачається, що однією з підстав для витребування майна від добросовісного набувача є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом (п. 3 ч. 1 згаданої статті).

Як вже відзначалось, серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема, витребування майна з чужого незаконного володіння (ст. 387 ЦК України).

Предметом такого віндикаційного позову може бути вимога власника, який не є фактичним володільцем індивідуально-визначеного майна, до особи, яка незаконно фактично володіє цим майном, про повернення його з чужого незаконного володіння.

Частиною 1 ст. 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Частиною 4 ст. 41 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Аналогічні положення містяться і в ст. 321 ЦК України.

Оскільки спірна земельна ділянка вибула з приватної власності позивача на підставі укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 договору купівлі-продажу від 21.08.2015, на що позивач ОСОБА_4 не уповноважував, то відповідно волі позивача на вибуття майна не було. Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду України, викладеними у постановах від 25.01.2017 у справі № 916/2131/15, від 23.11.2016 у справі № 916/2144/15, від 02.11.2016 у справі № 522/10652/15-ц і від 05.10.2016 у справі № 916/2129/15 та з висновком, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 29.05.2019 у справі № 367/2022/15-ц.

Відсутність волі позивача на вибуття з його приватної власності спірної земельної ділянки, є достатньою підставою для виникнення у позивача правової підстави для витребування земельної ділянки в порядку ст. 388 ЦК України.

Таким чином, у відповідності до вимог ст.ст. 330, 388 ЦК України право власності на майно, яке було відчужено поза волею власника не набувається добросовісним набувачем, оскільки це майно може бути у нього витребуване. Право власності дійсного власника в такому випадку презюмується і не припиняється із втратою ним цього майна.

З урахуванням викладеного, земельна ділянка, яка незаконно вибула з власності позивача, поза волею останнього, - підлягає витребування в судовому порядку з незаконного володіння підповідача й поверненню позивачу як її законному власнику.

Отже, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, встановивши правовий характер спірних правовідносин, шляхом дослідження всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявних у справі доказів, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини по справі, які складають правову підставу позову, суд дійшов висновку про задоволення позову в частині витребування земельної ділянки із незаконного володіння ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 .

На думку суду, такий спосіб вирішення спору буде достатнім для відновлення порушених прав позивача.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду у справах № 359/3373/16 від 23.11.2021 року та № 183/1617/16 від 14.11.2018 року.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме 1358 грн. 00 коп. судового збору.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 76, 81, 259, 264-265, 268, 273 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про визнання права власності та витребування майна (земельної ділянки) з чужого незаконного володіння, треті особи без самостійних вимог - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Щур Надія Романівна, приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Дідківська Юлія Володимирівна, відділ у Обухівському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області - задовольнити частково.

Витребувати на користь ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з незаконного володіння ОСОБА_6 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) земельну ділянку, кадастровий номер :04:068:0054, загальною площею 0,1200 га, яка розташована СТ «Мрія», Українська міська рада, Обухівський район, Київська область, реєстраційний номер об`єкту нерухомості 31.

В задоволенні іншої позовної вимоги відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_5 з ОСОБА_6 судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог в розмірі 1358 грн. 00 коп.

Призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 02 лютого 2022 року об 11 год. 00 хв., встановити строк для подання сторонами доказів щодо розміру понесених судових витрат протягом п`яти днів з дня проголошення цього судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду позивачем подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Повний текст судового рішення складений 31.01.2022 року.

Суддя Г.В. Висоцька