Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/6569/21
Провадження № 2/552/385/22
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м у к р а ї н и

02.02.2022 Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Яковенко Н.Л.,

секретаря судового засідання Кондра Ю.Ю.,

за участю

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м. Полтаві в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 552/6569/21 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, стягнення додаткових витрат, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_3 24.11.2021 звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, стягнення додаткових витрат.

Позовна заява обґрунтована тим, що позивач ОСОБА_3 з 2007 року перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 , який розірвано рішенням Київського районного суду м. Полтави від 03.10.2014, від шлюбу мають дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач вказував, що ОСОБА_4 , 2009 року народження, проживає з ним, є дитиною з інвалідністю, потребує постійного лікування, своєчасного оздоровлення та належного харчування.

В поданій до суду позовній заяві ОСОБА_3 просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку до досягнення повноліття. Також просив стягнути аліменти як батькові дитини, з якою проживає дитина з інвалідністю в сумі 1500 грн. щомісячно.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 24.11.2021 відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи про дату, час та місце розгляду.

Відповідач ОСОБА_2 16.12.2021 подала до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтований тим, що після розірвання шлюбу за спільною домовленістю між сторонами по справі, дитина проживала з відповідачем, навесні 2021 року вирішити, що дитині буде краще проживати з батьком. Зазначала, що в 2018 році перенесла складну операцію, з 25.03.2019 їй встановлено ІІІ групу інвалідності. Відповідач посилалася на те, що регулярно спілкується з сином, приймає участь в його вихованні. ОСОБА_2 в поданому до суду відзиву на позовну заяву вказувала, що на фоні наявного тяжкого захворювання стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку становитиме для неї надмірне фінансове навантаження. Просила позовні вимоги задовольнити частково, стягнувши з неї на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку щомісячно, в задоволені решти вимог - відмовити.

ОСОБА_3 02.02.2022 подано відповідь на відзив, де позивач посилався на незадовільний стан здоров`я, встановлення йому 2 групи інвалідності. Зазначив, що наполягає на визначенні розміру аліментів саме в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача. Позовні вимоги про стягнення 1500 грн як батькові дитини інваліда просив не розглядати, зазначивши, що відмовляється від них.

В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав подану до суду позовну заяву та просив стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку.

Відповідач в судовому засіданні просила суд стягнути аліменти в розмірі 1/8 частини всіх видів її заробітку. Обґрунтовувала свої заперечення незадовільним станом здоров`я та скрутним матеріальним становищем.

Суд, заслухавши представника позивача та відповідача, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що сторони по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з 28.04.2007 перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Київського районного суду м. Полтави від 03.10.2014 в справі № 552/5971/14-ц, яке вступило в законну силу.

Сторони мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням виконавчого комітету Київської районної в місті Полтаві ради від 09.11.2021 № 316 визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_3 .

Малолітній ОСОБА_4 , 2009 року народження, проживає разом з позивачем ОСОБА_3 .

Відповідно до ст.ст. 141, 155, 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов`язків щодо дитини.

Статтею 183 СК України передбачено визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Фактично в поданій до суду позовній заяві позивач просить визначити розмір аліментів в частці від доходів відповідача.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до норм ст. 182 СК України судом враховується стан здоров`я відповідача, яка мала захворювання, є особою з інвалідністю 3 групи, а також стан здоров`я відповідача, який є особою з інвалідністю 2 групи.

Судом також враховується стан здоров`я дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є інвалідом з дитинства.

Також судом враховується, що відповідач працює, має стабільний заробіток, інших осіб на утриманні не має.

Суд, враховуючи обставини, передбачені ст.182 СК України, в тому числі стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів та одержувача, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина до досягнення ним повноліття підлягають задоволенню.

Суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття, починаючи з 24.11.2021.

Відповідно до норм ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

При цьому суд враховує вимоги ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства" щодо права кожної дитини на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

При вирішенні питання про стягнення з відповідача на користь позивача щомісячно по 1500 грн суд виходить з такого.

Звертаючись до суду з даними позовними вимогами, ОСОБА_3 посилався на норми ст. 185 СК України.

Статтею 185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору.

СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3 не надано до суду жодних доказів щодо понесення ним додаткових витрат на дитину чи необхідності в таких витратах, відсутні відповідні чеки, документи, призначення чи інше.

Статтею 88 СК України також передбачено, що якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає.

В судовому засіданні не знайшли свого підтвердження обставини, передбачені ст. 88 СК України для стягнення на користь позивача ОСОБА_3 утримання як батькові, з яким проживає дитина з інвалідністю.

Тому суд приходить до висновку, що в цій частині позовні вимоги ОСОБА_3 заявлені безпідставно та не підлягають задоволенню.

В поданій до суду 02.02.2022 відповіді на відзив позивач просив не розглядати вимоги про стягнення 1500 грн, зазначивши, що відмовляється від них.

Разом з тим, заяв про відмову від позовних вимог в цій частині в порядку, передбаченому нормами цивільного процесуального законодавства, позивачем подано не було, тому позовні вимоги вирішуються судом по суті.

Відповідно до норм ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи судом в розмірі 922,40 грн.

Керуючись ст.ст. 264, 265 ЦПК України, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття, починаючи з 24.11.2021.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_3 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 922 грн 40 коп.

Рішення суду в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової кратки платника податків НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 03.02.2022.

Головуючий суддя Н.Л.Яковенко