Справа № 930/289/20
Провадження № 22-ц/801/140/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Алєксєєнко В. М.
Доповідач:Міхасішин І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2022 рокуСправа № 930/289/20м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ: головуючого: Міхасішина І.В.,

суддів: Войтка Ю.Б. Матківської М.В.,

з участю секретаря судового засідання: Безрученко Н.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниця цивільну справу №930/289/20 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Енергія"" про розірвання договорів оренди землі та повернення земельних ділянок

за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 12 листопада 2021 року, , ухвалене у складі судді Алєксєєнко В. М.,

встановив:

В січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду, через свого представника за довіреністю ОСОБА_2 , з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Енергія» про розірвання договорів оренди землі та повернення земельних ділянок.

В заяві зазначається, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем майна батька - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на 2/3 (дві третіх) частки спадщини. Спадкоємцем 1/3 (одної третьої) частки спадщини є його сестра ОСОБА_4

Спадщина, на яку видані свідоцтва про право на спадщину за законом складається із земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею - 0,5988 гектарів кадастровий номер : :02:001:0726, що розташована на території Гриненської сільської ради Немирівського району Вінницької області (а.с. 39); площею 2,5593 гектарів кадастровий номер : :03:001:0392 та площею 2,2188 гектарів кадастровий номер : :03:001:0393, що розташовані на території Марксівської (село Монастирське) сільської ради Немирівського району Вінницької області (а.с. 41; 42).

В заяві також стверджував про виникнення у нього права в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 0,5988 гектарів кадастровий номер : :02:001:0727, що розташована на території Гриненської сільської ради Немирівського району Вінницької області та про її передачу спадкодавцем - його бабусею ОСОБА_5 в оренду відповідачу згідно із договором без номера від 29 грудня 2010 року.

В пункті 40 наданих позивачем договорів оренди землі без номера від 29 грудня 2010 року площею - 0,5988 гектарів кадастровий номер : :02:001:0726, що розташована на території Гриненської сільської ради Немирівського району Вінницької області; площею 2,5593 гектарів кадастровий номер : :03:001:0392 та площею 2,2188 гектарів кадастровий номер : :03:001:0393, що розташовані на території Марксівської (село Монастирське) сільської ради Немирівського району Вінницької області (а.с. 19-20; 43-44; 45-46) передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізацію юридичної особи орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору.

З цих підстав, просив розірвати договори оренди землі без номера від 29 грудня 2010 року та зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Енергія» повернути йому земельні ділянки площею - 0,5988 гектарів кадастровий номер : :02:001:0726, площею 0,5988 гектарів кадастровий номер : :02:001:0727, що розташовані на території Гриненської сільської ради Немирівського району Вінницької області; площею 2,5593 гектарів кадастровий номер : :03:001:0392 та площею 2,2188 гектарів кадастровий номер : :03:001:0393, що розташовані на території Марксівської (село Монастирське) сільської ради Немирівського району Вінницької області, в стані придатному для цільового використання.

Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 12 листопада 2021 року в задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено (а.с. 119-121).

Відмовляючи в задоволення позову суд першої інстанції виходив з того, що позивач ОСОБА_1 є не єдиним власником спірних земельних ділянок, частки з яких не виділялися в натурі, та що вирішення спору без участі іншого співвласника ОСОБА_4 призвело б до порушення її прав, що пов`язані із орендою спірних земельних ділянок (а.с. 119-121).

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просить рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 12 листопада 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам закону, оскільки не ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в сукупності. Судом не застосовано норми матеріального права, що підлягають до застосування, а саме частини 3 та 4 статті 31, частина 4 статті 32 Закону України Про оренду землі, статі 391, 627, 651 ЦК України, стаття 41 Конституції України.

Відзив на апеляційну скаргу від відповідача не надходив.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені завчасно та належним чином.

Позивач ОСОБА_1 повторно не з`явився в судове засідання, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, а саме на судове засідання призначене на 25 січня 2022 року - 20 січня 2022 року, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення, на 04 лютого 2022 року останній також був повідомлений належним чином.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, 31 січня 2021 року на адресу Вінницького апеляційного суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справу в зв`язку із надходженням представника ОСОБА_6 на самоізоляції з 37 січня 2022 року.

Однак доказів зазначеної підстави для відкладення розгляду справи суду не надав.

Згідно із частиною другою статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції переглянувши справу за наявними в ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги встановив наступне.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України).

Згідно ч.1-3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам судове рішення відповідає.

Частиною першою статті 79 ЗК України об`єктом права власності визначено земельну ділянку, яка є частиною земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

В частині першій статті 81 ЗК України передбачено, що громадяни України можуть набувати право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до частин першої та другої статті 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Суб`єктами права спільної власності на земельну ділянку можуть бути громадяни та юридичні особи, а також держава, територіальні громади.

Статтею 87 ЗК України встановлено вичерпний перелік підстав виникненні права спільної часткової власності на земельну ділянку. Зокрема, право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає:

- при добровільному об`єднанні власниками належних їм земельних ділянок;

- при придбанні у власність земельної ділянки двома чи більше особами за цивільно-правовими угодами;

- при прийнятті спадщини на земельну ділянку двома або більше особами;

- за рішенням суду.

Інших підстав виникнення права спільної часткової власності на земельну ділянку чинним законодавством не передбачено.

При цьому, земельна ділянка залишається цілісним і самостійним об`єктом права спільної часткової власності або об`єктом особистої власності.

Згідно із частиною першою статті 15 Закону України Про оренду землі однією з істотних умов договору оренди землі є об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки).

29 грудня 2010 року ОСОБА_5 надала в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «Компанія «Енергія» земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею - 0,5988 гектарів кадастровий номер : :02:001:0726, що розташована на території Гриненської сільської ради Немирівського району Вінницької області та площею 2,2188 гектарів кадастровий номер : :03:001:0393, що розташована на території Марксівської (село Монастирське) сільської ради Немирівського району Вінницької області строком на 10 (десять) років (а.с. 19-20; 45-46).

29 грудня 2010 року ОСОБА_3 надав в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «Компанія «Енергія» земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,5593 гектарів кадастровий номер : :03:001:0392, що розташована на території Марксівської (село Монастирське) сільської ради Немирівського району Вінницької області (а.с. 43-44).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла (а.с. 17).

09 жовтня 2018 року ОСОБА_3 уклав додаткову угоду з Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Енергія» до договору без номера від 29 грудня 2010 року щодо земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею - 0,5988 гектарів кадастровий номер : :02:001:0726, якою збільшено строк дії основного договору на 10 (десять) років (а.с. 32).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер.

Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем майна батька - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на 2/3 (дві третіх) частки спадщини. Спадкоємцем 1/3 (одної третьої) частки спадщини є його сестра ОСОБА_4

Спадщина, на яку видані позивачу ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом складається із земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею - 0,5988 гектарів кадастровий номер : :02:001:0726, що розташована на території Гриненської сільської ради Немирівського району Вінницької області (а.с. 39); площею 2,5593 гектарів кадастровий номер : :03:001:0392 та площею 2,2188 гектарів кадастровий номер : :03:001:0393, що розташовані на території Марксівської (село Монастирське) сільської ради Немирівського району Вінницької області (а.с. 41; 42).

Докази на підтвердження виникнення або про перехід права на земельну ділянку площею 0,5988 гектарів кадастровий номер : :02:001:0727, що розташована на території Гриненської сільської ради Немирівського району Вінницької області , а також договір оренди землі без номера від 29 грудня 2010 року на вказану земельну ділянку позивачем ОСОБА_1 до суду не подано.

Частиною першою статті 2 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України (далі ЗК України), ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

У частині першій статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За приписами статті 1 Закону України «Про оренду землі», яка кореспондується з положеннями частини першої статті 93 ЗК України, орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

До загальних засад цивільного законодавства належить свобода договору (пункт 3 частини першої статті 3 ЦК України)

Тлумачення пункту 3 частини першої статті 3 та статті 627 ЦК України свідчить, що свобода договору має декілька складових, зокрема, свобода укладання договору, вибору контрагента, виду договору, визначення умов договору.

Згідно із частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із статтею 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Частинами третьою та четвертою статті 31 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

В пункті 40 наданих позивачем договорів оренди землі без номера від 29 грудня 2010 року площею - 0,5988 гектарів кадастровий номер : :02:001:0726, що розташована на території Гриненської сільської ради Немирівського району Вінницької області; площею 2,5593 гектарів кадастровий номер : :03:001:0392 та площею 2,2188 гектарів кадастровий номер : :03:001:0393, що розташовані на території Марксівської (село Монастирське) сільської ради Немирівського району Вінницької області (а.с. 19-20; 43-44; 45-46) передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізацію юридичної особи орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору.

У справі, що переглядається, позивач ОСОБА_1 просив суд витребувати 2/3 частини спірних земельних ділянок (а.с. 114). Матеріали справи не містять інформації про те, чи виділена позивачу його частка у відповідних земельних ділянках в натурі.

Оскільки після прийняття спадщини позивачем ОСОБА_1 та його сестрою ОСОБА_4 у них виникло право спільної часткової власності на успадковані земельні ділянки, тому орендовані відповідачем ці земельні ділянки залишаються цілісними і самостійними об`єктами права спільної часткової власності.

Згідно з абзацом 1 частини першої статті 184 ЦК України річ є визначеною індивідуальними ознаками, якщо вона наділена тільки їй властивими ознаками, що вирізняють її з-поміж інших однорідних речей, індивідуалізуючи її.

Отже як то вимога про розірвання договору оренди землі так і вимога про витребування (повернення) земельної ділянки може стосуватися лише індивідуально визначеного майна, а не його ідеальної частки.

Доводи апеляційної скарги є такими, що не спростовують законність процесуальних дій суду першої інстанції, пов`язаних із розглядом справи та встановлених цим судом обставин.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Таким чином, колегія суддів, погоджується з висновками суду першої інстанції, який повно і всебічно з`ясував всі обставини справи, надав належну правову оцінку доказам наявним в матеріалах справи, висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене рішення суду відповідає вимогам матеріального і процесуального права, інші доводи апеляційної скарги необґрунтовані, а тому відсутні підстави для його скасування.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 12 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: І.В. Міхасішин

Судді: Ю.Б. Войтко

М.В. Матківська