Провадження № 2/225/98/2022
Єдиний унікальний номер 225/6120/21
Дзержинський міський суд Донецької області
РІШЕННЯ

Іменем України

25 січня 2022 м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області в складі:

головуючого-судді Челюбєєва Є.В.,

за участю

секретаря Пузиревської Ю.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача адвоката Саєнка О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання дітей,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 06.11.2015 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнені аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 13.10.2015 та продовжувати до повноліття дітей.

29.06.2021 ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з іншою жінкою. Від цього шлюбу він має сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Він працює, стабільно отримує заробітну плату, з якої щомісяця проводять стягнення аліментів на утримання дітей від першого шлюбу.

Також на його утриманні перебуває непрацездатна дружина, яка доглядає за дитиною до досягнення нею трирічного віку і не отримує доходів, крім допомоги на утримання дитини в мінімальному розмірі, а саме по 860 грн. щомісяця. Отже, його прибуток є основним джерелом існування їхньої родини. Це вимагає від нього додаткових витрат, що в свою чергу потребує від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Наразі він не має можливості сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частини від його доходу на утримання дітей, як встановлено рішенням суду, оскільки це не дозволить йому забезпечувати себе і свою родину в повній мірі та створювати достатній життєвий рівень, тощо.

У зв`язку з чим, позивач просить зменшити розмір стягуємих з нього аліменти на утримання дітей з 1/3 частини на 1/5 частину.

Провадження у справі відкрито 13.10.2021.

В судовому засіданні позивач наполягав на задоволенні позову на підставах викладених в ньому, просив задовольнити позов в повному обсязі. Крім обставин, викладених у позовній заяви зазначив, що стан його здоров`я не змінився, він дійсно продав однокімнатну квартиру та на ці гроші придбав трьохкімнатну квартиру.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, зазначив, що позивач поліпшив свої житлові умови, заробітна плата позивача не змінилася. Крім того вважає, що народження дитини та укладення шлюбу не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.

Суд, вислухавши пояснення сторін, розглянув позовну заяву та додані матеріали, повно та всебічно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, і, об`єктивно оцінивши докази, доходить наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 06.11.2015, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягуються аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 13.10.2015 та продовжувати до повноліття дітей. (а.с. 5-6).

Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 17.03.2016 шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірваний. (а.с. 7).

29.06.2021 ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_7 , який зареєстрований 29.06.2021 Торецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис №72. (а.с. 11).

ІНФОРМАЦІЯ_3 у ОСОБА_1 та ОСОБА_4 народився син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . (а.с. 12).

Згідно довідки КП «Торецьккомсервіс» від 14.09.2021, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та має наступний склад сім`ї: ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , які зареєстровані: АДРЕСА_2 , але фактично перебувають за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до акту №2126 про фактичне проживання особи від 14.09.2021, ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_6 фактично проживають за адресою: АДРЕСА_1 з грудня 2020. (а.с. 17).

Позивач працює в філії ЗФ «Щербинівська» ТОВ «Донінтервугілля», та за період з 01.01.21 по 30.06.21 отримав дохід без урахування аліментів 38928,77 грн., в тому числі нараховано січень 2021 10265,12 грн., лютий 2021 7533,00 грн., березень 2021 7209,68 грн., квітень 2021 11165,87 грн., травень 2021 9915,93 грн., червень 2021 11687,41 грн., з вказаних доходів утримані аліменти за період з 01.01.21 по 30.06.21 - 18848,24 грн. (а.с. 10)

Зазначені доходи позивача підтверджуються відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків. (а.с.9).

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, ОСОБА_4 у 2021 (1-й та 2-й квартали) отримувала соціальні виплати у розмірі 860,00 грн., щомісячно. (а.с. 8).

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежної від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Аналогічне роз`яснення міститься у пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», в якому передбачено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Тобто, закон надає право платнику аліментів або стягувачу звернутися до суду про зменшення або збільшення розміру аліментів, що визначені рішенням суду. Підставами для цього є зміна матеріального або сімейного стану сторін, погіршення або поліпшення стану їх здоров`я, а відповідно до статей 12, 81 ЦПК України сторони повинні довести суду наявність цих обставин, подавши відповідні докази.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

З аналізу зазначених правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

За змістом статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Згідно частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, що стягуються за судовим рішенням від 06.11.2015, позивач посилається на те, що у нього змінився сімейний та матеріальний стан, оскільки він одружився, в нього народився син, дружина перебуває у відпустці по догляду за досягненням дитиною трьох років та у зв`язку з чим вона перебуває на його утриманні.

Суд вважає, що оскільки після ухвалення рішення про стягнення аліментів на утримання дітей позивач одружився, у позивача та ОСОБА_4 народився син ОСОБА_8 , тому у позивача змінився сімейний стан. При цьому, враховуючи, що ОСОБА_4 і син ОСОБА_8 знаходяться на утриманні позивача, останній має потребу в забезпеченні життєдіяльності своєї сім`ї.

Разом з тим, доводи представника відповідача про купівлю позивачем нерухомого майна, тобто поліпшення житлових умов, в повній мірі не обґрунтовують заперечення проти позову, оскільки зазначене не доведено належними та допустимими доказами, крім того не визначена вартість цього майна. При цьому, як зазначив позивач в суді, після продажу своєї однокімнатної квартири він за гроші від її продажу купив трьохкімнатну квартиру.

З огляду на вказане, та враховуючи вік малолітніх дітей, матеріальне становище позивача, відсутність доказів про поганий стан його здоров`я, отримання ним регулярного (стабільного) заробітку, прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, наявність у позивача малолітнього сина та перебування на його утриманні непрацездатної дружини, суд приходить до обґрунтованого висновку про необхідність визначення зміненого розміру аліментів у розмірі 1/4 від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно з моменту ухвалення рішення і до повноліття дітей.

За таких підстав вимоги позивача про зменшення розміру аліментів підлягають задоволенню частково.

Суд вважає, що зменшення розміру аліментів стягуваних за рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 06.11.2015 на утримання дітей до 1/4 частини з усіх видів доходу буде забезпечувати справедливий баланс між правами позивача-платника аліментів та матеріальним забезпеченням його дітей.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 3, 12, 258, 259, 265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ) про зменшення розміру аліментів на утримання дітей, задовольнити частково.

Зменшити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , розмір аліментів визначених рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 06 листопада 2015 справа №2/225/2530/2015, які стягуються на користь ОСОБА_2 , на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 з 1/3 частини з усіх видів доходу щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 1/4 частини з усіх видів доходу щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня набрання цим рішенням законної сили до досягнення донькою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повноліття, а потім на утримання сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти стягувати за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на доньку ОСОБА_9 щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та продовжувати до його повноліття.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 862,60 грн. (вісімсотшістдесят дві грн. 60 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до апеляційного суду Донецької області через Дзержинський міський суд Донецької області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 31.01.2022.

Суддя: Є.В. Челюбєєв