Справа № 428/6364/21
Провадження № 22-ц/810/56/22
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

25 січня 2022 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Карташова О.Ю. (суддя-доповідач), Коновалової В.А., Луганської В.М.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у цивільній справі

за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області

на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 29 жовтня 2021 року

за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про стягнення недоотриманої суми пенсії, набутої в порядку спадкування за законом,

встановив:

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 29 жовтня 2021 року задоволено позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про стягнення недоотриманої суми пенсії, набутої в порядку спадкування за законом.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області звернулося до суду з апеляційною скаргою.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з огляду на таке.

В апеляційній скарзі скаржник просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 29 жовтня 2021 року, обґрунтовуючи клопотання тим, що станом на 01 січня 2022 року в юридичному управлінні Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, при штатній чисельності відділів представництв інтересів в судах та інших органах № 1 та № 2 налічує 28 працівників (відділ № 1 16, відділ № 2 - 12), з яких 13 вакантних посад, тобто 46% посад, а тому кожному спеціалісту юрисконсульту передається до опрацювання більш ніж подвійний обсяг роботи, що об`єктивно не може не відображатись на швидкості виконання постановлених завдань та дотримання строків. Управління не мало намірів зловживати своїми процесуальними правами, затримка у підготовці апеляційної скарги сталась серед іншого через «людський фактор», адже суто фізично один працівник не може виконати обсяг робіт, який передбачений для декількох працівників. Вказує, що строк на апеляційне оскарження припадає на час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОVID -19). Тому скаржник вважає, що строк на апеляційне оскарження рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 29 жовтня 2021 року пропущений з поважних причин, і наявні правові підстави для його поновлення.

Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Скаржником оскаржується рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 29 жовтня 2021 року.

З отриманої на запит суду інформації від Сєвєродонецького міського суду Луганської області вбачається, що рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 29 жовтня 2021 року було отримано представником Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області 05 листопада 2021 року.

Апеляційна скарга подана до суду апеляційної інстанції через відділення поштового зв`язку 19 січня 2022 року, про що свідчать відомості на поштовому конверті відправлення.

Отже апеляційна скарга подана з пропуском строку, встановленого ст. 354 ЦПК України.

02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-IX.

Пунктом 3 Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)») передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Тобто, цим Законом були продовжені процесуальні строки в тому числі на оскарження рішень суду першої інстанції на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID 19» від 11.03.2020 року № 211 (із змінами та доповненнями) з 12 березня 2020 року в Україні введено карантин, який постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» від 17 червня 2020 року № 500 продовжено до 31 липня 2020 року.

Однак, 17 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 18 червня 2020 року, яким внесено зміни до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень та яким встановлено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом.

Враховуючи вимоги вказаного Закону, процесуальні строки на оскарження рішень суду першої інстанції закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом, саме 06 серпня 2020 року.

Вказаним вище законом внесено зміни до Цивільного процесуального кодексу України, зокрема Пункт 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України викладено в такій редакції: Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Відповідач є суб`єктом владних повноважень, що здійснює діяльність на професійній основі, а тому проблеми внутрішньої організації виконання роботи його службовцями не є об`єктивними обставинами, які перешкоджали оскаржити судове рішення в межах встановленого законодавством строку апеляційного оскарження.

Тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Апеляційний суд вважає, що в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження скаржником не наведено поважних причин пропуску строку. В клопотанні викладено обставини про організацію роботи управління скаржника, що не є поважною причиною, які перешкоджали оскаржити юридичній особі судове рішення в межах встановленого законодавством строку апеляційного оскарження юридичною особою. Проблеми внутрішньої організації виконання роботи його службовцями не є об`єктивними обставинами.

З урахуванням вказаного, апеляційний суд вважає, що наведені скаржником причини для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 29 жовтня 2021 року не є поважними.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Крім того, відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Скаржником в апеляційній скарзі заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору на підставі ст. 8 ЗУ «Про судовий збір», яке обґрунтовано тим, що відповідно до ч. 1 ст. 73 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» кошти Пенсійного фонду формуються переважно за рахунок страхових внесків та використовуються на виплату пенсій, надання соціальних послуг, фінансування адміністративних витрат, пов`язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду, оплату послуг з виплати та доставки пенсій, формування резерву коштів Пенсійного фонду. Використання коштів Пенсійного фонду згідно ч. 2 ст. 73 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на цілі, не передбачені цим Законом, забороняється.

Розглянувши клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд виходить з такого.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване статтею 8 Закону України «Про судовий збір», норма якої є спеціальною.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Як вбачається зі змісту цієї норми, існує три умови, за яких суд, враховуючи майновий стан сторони та за її клопотанням, може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення (частина перша статті 8 Закону України «Про судовий збір»), зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати (частина друга цієї ж статті): 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 січня 2021 року у справі № 0940/2276/18.

Предметом справи, що розглядається, не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Приймаючи до уваги зазначене, колегія суддів вважає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області як сторона у справі має виконувати встановлений законодавством обов`язок сплати судового збору.

За таких обставин, клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Підпунктом 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду підлягає сплаті судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

В ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» зазначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Із матеріалів апеляційної скарги вбачається, що позов ОСОБА_1 поданий до суду у 2021 році.

Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2021 року становить 2270 грн.

Отже Головному управлінню Пенсійного фонду України в Луганській області необхідно сплатити судовий збір в сумі 1362 грн, виходячи з 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, для приєднання до матеріалів справи надати до Луганського апеляційного суду документ про оплату вказаних витрат, які перерахувати за наступними банківськими реквізитами або сплатити онлайн на офіційному веб-порталі Судова влада України: http://court.gov.ua/sud4810/gromadyanam/tax/:

Отримувач коштів: ГУК у Луг.обл./МТГ м.Сєвєр/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37991110

Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.)

Код банку отримувача (МФО): 899998

Рахунок отримувача: UA0012499

Код класифікації доходів бюджету: 22030101

Призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскаржуваного рішення) по справі _________ (Номер справи), Луганський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, тобто скарга залишається без руху із наданням скаржнику строку для усунення зазначених недоліків.

З урахуванням зазначеного, апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 29 жовтня 2021 року слід залишити без руху та надати скаржнику строк для усунення її недоліків, а саме: зазначити інші поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 29 жовтня 2021 року, сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги та надання апеляційному суду документу на підтвердження вказаних сплат.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 185, 356, 357ЦПК України,

ухвалив:

Визнати наведені Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області причини для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 29 жовтня 2021 року неповажними.

У задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 29 жовтня 2021 року за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про стягнення недоотриманої суми пенсії, набутої в порядку спадкування за законом.

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 29 жовтня 2021 року залишити без руху, запропонувавши останньому усунути недоліки апеляційної скарги, зазначені в тексті ухвали, протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Роз`яснити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Луганській області, що у разі не усунення недоліків апеляційної скарги щодо сплати судового збору протягом вказаного терміну апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута йому.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді О.Ю. Карташов

В.А. Коновалова

В.М. Луганська