СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 362/6972/19

пр. № 2/759/197/22

17 січня 2022 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Кириленко Т.В.;

при секретарі Істоміній О.Г.;

з участю представника відповідача ОСОБА_3;

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 , 3-тя особа ПрАТ «Страхова компанія «Галицька» про відшкодування шкоди в порядку регресу,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2019 року Моторно (транспортне) страхове бюро України звернулося до Васильківського міськрайонного суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь відшкодування в порядку регресу витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування у розмірі 57636,00 гривень та судові витрати у справі.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 10.11.2016 року о 16:20 в м. Київ, пр. Глушкова сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Geely» д.р.н. НОМЕР_1 , яким керував водій ОСОБА_1 , та автомобіля «Ford Fiesta» д.р.н. НОМЕР_2 , яким керував водій ОСОБА_2 , внаслідок чого було пошкоджено автомобіль «Ford Fiesta» д.р.н. НОМЕР_2 , та завдано шкоди власнику зазначеного транспортного засобу. Згідно постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 23.02.2017 року ДТП сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 п.п. 2.3.6, 10.4 ПДР України. В порушення умов Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», цивільно-правову відповідальність ОСОБА_1 за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на момент ДТП застраховано не було, про що свідчить відсутність інформації щодо страхування даного транспортного засобу в Єдиній централізованій базі даних МТСБУ. Потерпіла особа - власник транспортного засобу «Ford Fiesta» д.р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_2 звернувся до МТСБУ з заявою про відшкодування заподіяної шкоди. Відповідно до Наказу № 5843 від 13.07.2017 року та вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір регламентної виплати склав 55 798,00 грн., яке МТСБУ було сплачено потерпілій особі згідно платіжного доручення № 5843рв від 18.07. 2017 року.

З метою досудового врегулювання спору 17.09.2018 року було направлено на адресу відповідача Претензію за вих. № СУ/37290/4. Однак з боку відповідача не було вчинено жодних дій для відшкодування завданих збитків, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду з вимогами про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування у розмірі 57636,00 гривень та судових витрати у справі.

09.04.2020 року Васильківським районним судом Київської області було ухвалено заочне рішення, яким зазначені позовні вимоги було задовлено у повному обсязі (а.с. 63-66).

06.10.2020 року відповідач звернувся до Васильківського міськрайонного суду Київської області із заявою про перегляд даного заочного рішення, у якій зазначив, що ним не отримувалась поштова кореспонденція суду, оскільки всі процесуальні документи направлялись на адресу, до якої відповідач не має жодного відношення. Крім того вказував, що позовні вимоги є необґрунтованими з огляду на той факт, що він має поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а тому відсутні підстави для стягнення з нього страхового відшкодування у порядку регресу. Також посилається на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 15.02.2018 року, яким встановлено вину у вчинення дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 10.11.2016 року іншого учасника ДТП - ОСОБА_2 (а.с. 82-86).

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 09.12.2020 року було скасовано заочне рішення 09.04.2020 року та призначено справу до судового розгляду (а.с. 119-122).

Надалі ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області вказану справу передано за підсудністю до Святошинського районного суду м. Києва (а.с. 139-140).

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 11.06.2021 року вказану справу було прийнято до провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін (а.с. 150-151).

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 05.10.2021 року було залучено третю особу - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Галицька» (а.с. 164-166).

Представник позивача до суду не прибув, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на їх необґрунтованість, оскільки відповідач не є винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, крім того його цивільно-правова відповідальність застрахована у третьої особи - ПрАТ «Страхова компанія «Галицька», а тому позовні вимоги про стягнення з нього страхового відшкодування в порядку регресу є безпідставними.

Представник третьої особи до суду не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено, що постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 23 лютого 2017 року у справі №752/425/17, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України, а саме дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 10.11.2016 року о 16:20 в м. Київ, пр. Глушкова за участю: автомобіля «Geely» д.р.н. НОМЕР_1 , яким керував водій ОСОБА_1 , та автомобіля «Ford Fiesta» д.р.н. НОМЕР_2 , яким керував водій ОСОБА_2 , внаслідок чого було пошкоджено автомобіль «Ford Fiesta» д.р.н. НОМЕР_2 (а.с. 7).

31.03.2017р. до МТСБУ з заявою про страхове відшкодування звернувся ОСОБА_2 відповідно до ст. 35, 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (а.с. 9).

Відповідно до Наказу № 5843 від 13.07.2017 року та вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір регламентної склав 55 798,00 грн. ( п`ятдесят п`ять тисяч сімсот дев`яносто вісім гривень 00 коп.), яке МТСБУ було сплачено потерпілій особі згідно платіжного доручення № 5843рв від 18.07.2017 року (а.с.25).

З метою досудового врегулювання спору позивачем 17.09.2018 року було направлено на адресу Відповідача Претензію за вих. № СУ/37290/4 (а.с. 26).

Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до суду позивач надав витяг із бази даних МТСБУ, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент ДТП застрахована не була (а.с. 27).

Відповідно до ст. 38.2.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Однак, 04.11.2016 року між ПрАТ «Страхова компанія «Галицька» та ОСОБА_1 укладено Поліс № АК/4932074 про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за умовами договору об`єктом страхування є транспортний засіб - автомобіль «Geely», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 92).

При цьому 23.11.2016р. ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ СК "Галицька" у відповідності до ст. 33 Закону України "Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, що мала місце 10.11.2016р. о 16.20год. (а.с. 93).

Оригінал вказаного полісу був оглянутий в судовому засіданні, доказів того, що вказаний поліс визнаний недійсним, суду не надано.

Таким чином, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент ДТП - 10.11.2016р. була застрахована відповідно до Полісу № АК/4932074 від 04.11.2016р. зі строком дії до 03.11.2017р. включно.

Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону).

Обмеження набуття страховиком завдавача шкоди права зворотної вимоги (регресу) випадками, які визначені у статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зумовлене тим, що набуття вказаного права щоразу після відшкодування цим страховиком шкоди потерпілому суперечило би меті страхування цивільно-правової відповідальності, об`єктом якого є майнові інтереси завдавача шкоди та яке забезпечує, зокрема, їх захист.

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Крім того, в судовому засіданні також встановлено, що вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 15.02.2018р. ОСОБА_2 визнано винуватим в вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді штрафу (а.с. 94-95).

Даним вироком встановлено, що ОСОБА_2 10.11.2016р. приблизно о 16.20год, керуючи технічно справним автомобілем марки «Ford Fiesta» д.р.н. НОМЕР_2 , рухаючись по сухому, чистому дорожньому покритті лівої смуги руху пр. Глушкова в м. Києві в напрямку площі Одеської в районі дорожнього знаку 5.45 ПДР України "Київ", будучи не уважним, не вибрав безпечної швидкості руху, відповідно не зреагував на зміну дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції, в зв'язку з чим здійснив зіткнення з задньою правою частиною автомобіля марки «Geely» д.р.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався попереду по лівій смузі попутного напрямку, чим порушив вимоги п.п. 2.3 б), 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оскільки цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Geely» державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є відповідач, на час ДТП була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Галицька», що підтверджується Полісом № АК/4932074 від 04.11.2016р., який у встановленому порядку не визнаний недійсним, страхова сума за шкоду, заподіяну майну за даним Полісом складає 100 000 грн., законних підстав для стягнення з відповідача на користь позивача шкоди в порядку регресу відповідно до ст. 38.2 Закону України немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 979 ЦК України, ст. ст. 3, 5, 38, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 12, 76-81, 89, 264 - 265, 274, 279, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В позові Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 , 3-тя особа ПрАТ «Страхова компанія «Галицька» про відшкодування шкоди в порядку регресу - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 22.01.2022р.

Суддя Т.В. Кириленко