Справа № 442/703/22
Провадження № 2/442/503/2022
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2022 року суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Крамар О.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зупинення виконавчого провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-правова група Лекс», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог: приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Онишкевича Р.І., приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

02.02.2022 позивач звернувся в суд з вказаним позовом до відповідача.

Одночасно з даним позовом позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису №1715 виданого 13.01.2022 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. про стягнення з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-правова група Лекс» заборгованість в розмірі 2419,56грн.

Заява вмотивована тим, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до неможливості захисту прав позивача.

Згідно положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України розгляд заяви про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали заяви та додані до неї матеріали, матеріали цивільної справи, дійшов до наступного висновку.

Згідно положень ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно положень п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

За змістом пункту 3 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження»виконавчий напис нотаріуса належить до виконавчих документів.

Тобто, такий спосіб забезпечення позову, як зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса, який оскаржується боржником у судовому порядку, передбачено пунктом 6 частини першої статті 150 ЦПК України.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2 ст.149 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Враховуючи викладене, з наведених у заяві про вжиття заходів забезпечення позову фактів та обґрунтувань вбачається, що предмет позову по даній справі щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та заявлений позивачем захід забезпечення позову є взаємопов`язаний з предметом спору, а невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача за захистом яких він звернувся до суду.

Виходячи із специфіки вказаного виду забезпечення позову (зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку) підставою для його застосування є оскарження боржником виконавчого документа, оскільки саме по собі оскарження виконавчого документа свідчить про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову.

Враховуючи предмет даного позову, наведені докази та обґрунтування заявлених вимог у клопотанні щодо забезпечення позову, їх розумність та адекватність, наявність зв`язку між заходом до забезпечення позову та предметом позовних вимог, з метою запобігання порушенню прав та охоронюваних законом інтересів позивача, суд вважає за можливе зупинити стягнення на підставі виконавчого напису №1715 виданого 13.01.2022 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. про стягнення з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-правова група Лекс» заборгованість в розмірі 2419,56грн, до набрання законної сили рішенням суду у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-правова група Лекс», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог: приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Онишкевича Р.І., приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 149, 150 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом зупинення виконавчого провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-правова група Лекс», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог: приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Онишкевича Р.І., приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, - задоволити.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису №1715 виданого 13.01.2022 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. про стягнення з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-правова група Лекс» заборгованість в розмірі 2419,56грн.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк пред`явлення ухвали до виконання протягом трьох років.

Ухвалу може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.В. Крамар