КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня2022 року м. Київ

Унікальний номер справи № 758/6097/19

Апеляційне провадження № 22-ц/824/928/2022

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Гаврюшенко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Подільського районного суду міста Києва від 13 серпня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Гребенюка В.В., по цивільній справі за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Здорово» про відшкодування шкоди, -

в с т а н о в и в :

У травні 2019 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначав, що 14 березня 2018 року між ТДВ «Експрес Страхування» та ОСОБА_2 був укладений договір добровільного страхування транспортного засобу, згідно якого застраховано майнові інтереси відносно автомобіля Mercedes Benz GLE400 4Matic, р.н. НОМЕР_1 .

07 листопада 2018 року в м. Києві відбулася ДТП за участю автомобіля Mercedes Benz GLE400 4Matic, р.н. НОМЕР_1 , та автомобіля Citroen C1, р.н. НОМЕР_2 , під керуванням відповідача ОСОБА_1 , внаслідок якої було спричинено механічні пошкодження транспортних засобів. Вказував, що ОСОБА_1 визнана винною у вчиненні ДТП постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 19 грудня 2018 року. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Citroen C1, р.н. НОМЕР_2 , була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Здорово» з лімітом відповідальності у розмірі 100 000,00 грн. Разом з тим, ПрАТ «Страхова компанія «Здорово» 01 лютого 2018 року втратило членство в МТСБУ та було виключено з реєстру фінансових установ.

Зазначав, що вартість відновлювального ремонту, яка була виплачена позивачем власнику пошкодженого автомобіля Mercedes Benz GLE400 4Matic, р.н. НОМЕР_1 , становить 228 671,83 грн. Однак враховуючи те, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Здорово», позивач просив стягнути зі ОСОБА_1 на користь ТДВ «Експрес Страхування» 128 671,83 грн. виплаченого страхового відшкодування та стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Здорово» на свою користь 100 000,00 грн. виплаченого страхового відшкодування, а також судові витрати (а.с. 1-8).

Заочним рішенням Подільського районного суду міста Києва від 13 серпня 2020 року вказаний позов задоволено. Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ТДВ «Експрес Страхування» суму відшкодування у розмірі 128 671 грн. 83 коп.; стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «Здорово» на користь ТДВ «Експрес Страхування» суму відшкодування у розмірі 100 000 грн.; стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ТДВ «Експрес Страхування» судовий збір у розмірі 1 930 грн. 08 коп.; стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «Здорово» на користь ТДВ «Експрес Страхування» судовий збір у розмірі 1 500 грн. (а.с. 102-105).

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 03 червня 2021 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення (а.с. 141-145).

Не погодившись із заочним рішенням суду, 22 червня 2021 року представник ОСОБА_1 - адвокат Конюшко Д.Б. подав до суду апеляційну скаргу, у якій просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ТДВ «Експрес Страхування» до ОСОБА_1 у повному обсязі (а.с. 150-157).

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначав, що суд першої інстанції не з`ясував обставин, що мають значення для справи, зокрема, необхідність здійснення ремонту автомобіля в обсязі, наведеному в акті виконаних робіт. Вказував, що наданий позивачем акт виконаних робіт № від 11 грудня 2018 року містить перелік деталей (панель передня, консоль, бампер передній, кожух колісної арки), які були придбані та встановлені (замінені) під час відновлювального ремонту. Проте відповідно до звіту № 558 від 30 листопада 2018 року вони не підлягали заміні, оскільки вказані деталі відсутні в акті огляду як пошкоджені та не внесені до ремонтної калькуляції. Суд першої інстанції не взяв до уваги вказані розбіжності, тому вважає, що дійсний розмір матеріального збитку можливо встановити лише шляхом проведення незалежної судової автотоварознавчої експертизи, яка не була проведена по даній справі з незалежних від відповідача причин.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ТДВ «Експрес Страхування» - адвокат Беляєв Ю.Л. просив залишити заочне рішення Подільського районного суду міста Києва від 13 серпня 2020 року без змін, а апеляційну скаргу без задоволення (а.с. 192-206).

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити. Представник позивача - адвокат Лисенко Д.В. заперечував проти скарги і просив її відхилити.

Інші особи,які берутьучасть усправі досуду неприбули, прочас тамісце розгляду справи були сповіщені повідомленнями, телефонограмами та на зазначені ними адреси електронної пошти із забезпеченням технічної фіксації таких повідомлень, тобто належним чином, про що у справі є докази. Факт належного сповіщення ОСОБА_1 підтвердив в судовому засіданні його представник - ОСОБА_3 про що свідчить протокол та звукозапис судового засідання (а.с. 181-191, 225-226).

Виходячи з положень ст. 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у т.ч. правом визначити свою участь в тому чи іншому судовому засіданні. Явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою.

Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі «Шульга проти України», № 16652/04). При цьому запобігати неналежній і такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі - завдання саме державних органів (див. рішення ЄСПЛ від 20.01.2011 у справі «Мусієнко проти України», № 26976/06).

Зважаючи на вимоги ч.ч. 9, 11 ст. 128, ч. 5 ст. 130, ст. 131, ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено,14 березня 2018 року між ТДВ «Експрес Страхування» як страховиком та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, за яким застраховано транспортний засіб Mercedes Benz GLE400 4Matic», р.н. НОМЕР_1 на суму 2 076 061,00 грн. (а.с. 18-24).

07 листопада 2018 року в м. Києві відбулася ДТП за участю автомобіля Mercedes Benz GLE400 4Matic, р.н. НОМЕР_1 , та автомобіля Citroen C1, р.н. НОМЕР_2 , внаслідок якої було спричинено механічні пошкодження транспортних засобів, що підтверджується довідкою про ДТП № 964650 від 07 листопада 2018 року (а.с. 25).

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 19 грудня 2018 року у справі № 761/44988/18 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Зазначено, що ОСОБА_1 керуючи автомобілем Citroen C1, р.н. НОМЕР_2 , здійснила виїзд на перехрестя на забороняючий (червоний) сигнал світлофора, внаслідок чого допустила зіткнення з автомобілем Mercedes Benz GLE400 4Matic, р.н. НОМЕР_1 , що призвело до пошкодження двох транспортних засобів (а.с. 26).

Відповідно до звіту про оцінку колісного транспортного засобу від 30 листопада 2018 року № 558 вартість відновлювального ремонту автомобіля Mercedes Benz GLE400 4Matic, р.н. НОМЕР_1 , становить 237 775,79 грн. (а.с. 27-30).

Фактична вартість відновлювального ремонту автомобіля Mercedes Benz GLE400 4Matic, р.н. НОМЕР_1 склала 228 671,83 грн., що підтверджується рахунком від 19 листопада 2018 року № 21183935 (а.с. 46-47) та актом виконаних робіт від 11 грудня 2018 року (а.с. 48-51).

Позивач виплатив власнику пошкодженого автомобіля Mercedes Benz GLE400 4Matic, р.н. НОМЕР_1 , страхове відшкодування в розмірі 228 671,83 грн., що підтверджується страховими актами та платіжними дорученнями від 27 листопада 2018 року № ЦО04401 та від 28 листопада 2018 року № ЦО04416 (а.с. 55-56).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 перед третіми особами була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Здорово», що підтверджується полісом АМ № 001955337, на суму 100 000,00 грн. за шкоду, завдану майну (а.с. 57-58).

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (ст. 1 Закону України «Про страхування»).

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України).

Згідно з ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язковий ліміт відповідальності страховика - це грошова сума, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно із ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) зазначено: «[…] стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 зазначеного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією».

У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до нього перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди ОСОБА_2 .

Встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Здорово» згідно полісу № АМ № 001955337, яка 01 лютого 2018 року втратила членство в МТСБУ та була виключена з реєстру фінансових установ.

Враховуючи вказане, позивач просив стягнути зі ОСОБА_1 , як завдавала шкоди, 128 671,83 грн. виплаченого страхового відшкодування та з ПрАТ «Страхова компанія «Здорово» - 100 000,00 грн. виплаченого страхового відшкодування у межах ліміту відповідальності.

Колегія суддів погодилась з висновком районного суду, що відповідач ОСОБА_1 , як особа винна у вчиненні ДТП, у силу вищенаведених вимог ЦК України зобов`язана відшкодувати різницю між виплаченим страховим відшкодуванням та сумою, яку покриває її поліс страхування ПрАТ «Страхова компанія «Здорово», що становить 128 671,83 грн. (228 671,83 грн. - 100 000,00 грн.).

Визначення розміру відповідальності ПрАТ «Страхова компанія «Здорово» щодо стягнення 100 000,00 грн. суми збитків відповідно до умов договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів апелянт не заперечував та рішення суду в цій частині не оскаржував.

Доводи апеляційної скарги, що не підлягає врахуванню до розміру збитків вартість деталей, зокрема, панелі передньої, консолі, бампера переднього, кожуха колісної арки, які не підлягали заміні, оскільки вказані деталі відсутні в акті огляду як пошкоджені та не внесені до ремонтної калькуляції, колегія суддів відхилила з огляду на те, що такі спростовуються Актом виконаних робіт із зазначенням фактично виконаних ремонтних робіт по відновленню пошкодженого застрахованого автомобіля та платіжними документами, які підтверджують оплату ремонтних робіт на рахунки організації, якої проведені ремонтні роботи.

Жодних доказів на спростування розміру збитків, спричинених власнику автомобіля Mercedes Benz GLE400 4Matic», р.н. НОМЕР_1 , визначених у звіті про оцінку колісного транспортного засобувід 30 листопада 2018 року № 558 (а.с. 27-30), апелянтом до суду не надано, а у суді першої інстанції не було заявлено про призначення судової автотоварознавчої експертизи для спростування вищенаведеного звіту.

При цьому доводи апелянта, що у відповідача ОСОБА_1 не було можливості заявити клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи, оскільки вона не була належним чином повідомлена про дату і час проведення судових засідань, спростовуються наявними у матеріалах справи доказами, зокрема, рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень особисто ОСОБА_1 , які свідчать про те, що апелянт була під особистий підпис, тобто належним чином, повідомлена про всі призначені судові засідання в суді першої інстанції, зокрема 08 листопада 2019 року про розгляд справи судом 21 листопада 2019 року, 13 лютого 2020 року про розгляд справи 30 березня 2020 року, та 07 травня 2020 року на 13 серпня 2020 року про що є відповідні відмітки працівників пошти про вручення поштових відправлень. Крім того, 30 березня 2020 року ОСОБА_1 подавала клопотання про відкладення розгляду справи та 08 липня 2020 року її представник ОСОБА_4 подавав клопотання про ознайомлення з матеріалами справи (а.с. 78, 85, 90, 93, 97).

Доводи представника апелянта - ОСОБА_3 про направлення відповідного клопотання до районного суду суд апеляційної інстанції перевірив та відхилив, оскільки оскаржуване рішення Подільського районного суду міста Києва було ухвалено 13 серпня 2020 року, а подані до апеляційного суду тексти клопотань свідчать, що такі були підготовлені лише 15 липня 2021 року та квитанція чека поштового відправлення датована 15 липня 2021 року, тобто через одинадцять місяців після ухвалення оскаржуваного рішення, не дають підстав для об`єктивного висновку про їх своєчасне подання (надіслання) до районного суду (а.с. 221-224).

З цих підстав та з огляду на положення ст.. 367 ЦПК України апеляційний суд відмовив у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Конюшко Д.Б. про витребування нових доказів і призначення судової автотоварознавчої експертизи (а.с. 155-156).

Враховуючи вказане, колегія суддів погодилась з висновком суду першої інстанції, що зі ОСОБА_1 підлягає стягненню 128 671,83 грн. на користь позивача, що становить різницю між сплаченим страховиком ТДВ «Експрес Страхування» страховим відшкодуванням та лімітом відповідальності ПрАТ «Страхова компанія «Здорово» за полісом АМ № 001955337.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що наведені в апеляційній скарзі доводи не відносяться до тих підстав, з якими закон пов`язує можливість скасування чи зміни оскарженого рішення, і висновків суду не спростовують, тому в задоволенні скарги слід відмовити на підставі ст. 375 ЦПК України.

На підставі ст. 141 ЦПК України понесені апелянтом судові витрати на апеляційний розгляд справи відшкодуванню за рахунок позивача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381-382, 384 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Заочне рішення Подільського районного суду міста Києва від 13 серпня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення - 28 січня 2022 року.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

О.В. Борисова

В.М. Ратнікова