Ухвала

27 січня 2022 року

м. Київ

справа №569/4077/16

провадження №61-24ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Ткачука О. С. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Петрова Є. В.,

розглянув касаційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на постанову Рівненського апеляційного суду

від 02 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2016 року ОСОБА_3 звернулась з позовом до ОСОБА_2 ,

ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 11 лютого

2021 року позовну заяву ОСОБА_3 залишено без розгляду, у зв`язку з неодноразовою неявкою в судові засідання позивача та представника.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 03 червня

2021 року заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення у вказаній справі задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі

9 054 грн 65 коп.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 02 грудня 2021 року ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 03 червня 2021 року скасовано. У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат по сплаті на професійну правничу допомогу відмовлено.

У грудні 2021 року та січні 2022 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Верховного Суду із касаційними скаргами, у яких просять скасувати постанову Рівненського апеляційного суду від 02 грудня 2021 року і залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Вивчивши касаційні скарги та додані до них матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження на постанову Рівненського апеляційного суду від 02 грудня 2021 року, оскільки вказане судове рішення не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи,

а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання

про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити

у касаційному порядку: 1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; 2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої

статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку;

3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги,

про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення,

про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження

за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову

в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими

або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Постанова Київського апеляційного суду від 02 грудня 2021 року, прийнята за результатами апеляційного перегляду ухвали Рівненського міського суду Рівненської області від 03 червня 2021 року про стягнення витрат на правничу допомогу (пункт 13 частини першої статті 353 ЦПК України),

є такою право на оскарження якої не надано пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України.

У постанові від 03 грудня 2021 року Рівненський апеляційний суд помилково зазначив про наявність у заявників права на касаційне оскарження постанови суду апеляційної інстанції у цій справі.

Пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України встановлено, що суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на постанову Рівненського апеляційного суду від 02 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. С. Ткачук

І. В. Литвиненко

Є. В. Петров