ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 548/1794/21 Номер провадження 22-ц/814/323/22Головуючий у 1-й інстанції Старокожко В.П. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді Бутенко С. Б.

Суддів Обідіної О. І., Прядкіної О. В.

за участю секретаря: Таценко Т. Р.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві у режимі відеоконференції з Хорольським районним судом Полтавської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Хорольського районного суду Полтавської області від 25 листопада 2021 року у складі судді Старокожко В. П.

у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Хорольського районного ВДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) в Полтавській області Сальнік О. В. та державного виконавця Києво-Святошинського районного ВДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Тертичної В. В.,

в с т а н о в и в:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Хорольського районного ВДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) в Полтавській області Сальнік О. В. та державного виконавця Києво-Святошинського районного ВДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Тертичної В. В.

Скарга мотивована тим, що 03.11.2016 Апеляційним судом Полтавської області постановлено рішення у справі № 548/205/16-ц, що залишено без змін постановою Верховного Суду від 26.06.2018. З 03.01.2019 рішення суду перебуває на примусовому виконанні Хорольського РВ ДВС, ВП № 57993352.

Вказував, що орієнтовно 16.10.2017 відбулася чергова протиправна зміна місця проживання його сина боржницею без його відома та згоди як батька.

Перемістивши дитину за 260 км боржниця припинила добровільно виконувати судове рішення, тим самим створивши умови, що унеможливлюють його виконання у встановлений судом спосіб, та в порушення частини п`ятої статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» відмовила у всіх альтернативних способах спілкування із сином, у тому числі по телефону.

Як тільки перестало виконуватися рішення суду він двічі звертався із заявами про видачу виконавчого листа, на що отримував відмови, які мотивовані тим, що справа знаходиться на розгляді в суді касаційної інстанції та за даним типом рішень не передбачено видачу виконавчих листів.

Отже, більше року після того, як рішення суду перестало виконуватися добровільно, він не міг отримати виконавчий лист та звернути рішення до примусового виконання.

03 січня 2019 року за заявою стягувача постановою державного виконавця Музиченко В. О. відкрито ВП № 57993352 з примусового виконання виконавчого листа № 548/205/16-ц, яке у вересні 2020 року передано на виконання державному виконавцю Сальнік О. В.

Боржником судове рішення ні в добровільному, ні в примусовому порядку не виконується. Виняток становлять окремі періоди, зокрема, серпень 2020 року, коли сторони виконавчого провадження досягли тимчасових домовленостей щодо участі кожного з батьків у вихованні сина, які діяли один місяць, та були зумовлені, на думку стягувача, його зверненням до правоохоронних органів із заявою про злочин, передбачений частиною третьою статті 382 КК України відносно службових осіб Хорольського РВ ДВС.

Станом на 09.09.2020 на виконання рішення суду мало відбутися 264 зустрічі стягувача із сином по місцю проживання стягувача, із них відбулося 39 зустрічей, із яких 11 зустрічей забезпечив стягувач усупереч волі боржниці, яка своїми діями, на його думку, чинить домашнє насильство по відношенню до дитини у формі ізоляції від батька.

Такі обставини мали місце у періоди з 01 по 29 грудня 2018 року (28 днів), з 29 березня по 13 червня 2020 року (75 днів) та з 27 червня по 28 липня 2020 року (30 днів) за повної бездіяльності державного виконавця, а також безкарності за порушення прав батька та сина, що негативно впливає на його стан психічного здоров`я.

У вересні 2020 року після передачі виконавчого провадження державному виконавцю Сальнік О. В. відбулася зміна підходу до проведення виконавчих дій, яка не виносила протиправних постанов про закінчення виконавчого провадження після першого випадку виконання рішення суду при очевидному подальшому невиконанні.

24 жовтня 2020 року між сторонами виконавчого провадження, за участі державного виконавця Сальнік О. В., досягнуто домовленість щодо альтернативних способів участі стягувача у вихованні сина, від виконання яких боржниця відмовилась після ухвалення Полтавським апеляційним судом постанови від 10.02.2021 (справа № 548/168/19), якою змінено спосіб виконання рішення та зобов`язано стягувача для забезпечення прав дитини та виконання свого обов`язку три рази на тиждень на лічені години їздити із м. Хорол Полтавської області до с. Крюківщина Київської області.

Вказував, що ним направлено до поліції 28 заяв з повідомленням про незаконність такого судового рішення, а також оскаржено його в касаційному порядку. Ухвалою Верховного Суду від 29.06.2021 дія постанови зупинена до закінчення касаційного провадження.

Відтак, виконанню підлягає остаточне рішення суду від 03.11.2016 (справа № 548/205/1-ц) та виконавчий лист Хорольського районного суду Полтавської області про його зустрічі з сином щовівторка та щочетверга з 17-ї до 19-ї години та щосуботи з 10-ї до 17-ї години по місцю його проживання за адресною: АДРЕСА_1 .

Зазначав, що постановою державного виконавця від 22 червня 2021 року у виконавчому провадженні було передано виконавчий лист до Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Беручи до уваги графік побачень з дитиною, який встановлений рішенням суду та виконавчим листом, чергові зустрічі з дитиною мали відбутися 27, 29 та 30 липня 2021 року за місцем проживання стягувача, але не відбулися через протиправність дій боржниці з ухилення виконання рішення суду та бездіяльність державних виконавців, так як останні не здійснили жодної виконавчої дії, спрямованої на перевірку виконання рішення суду боржницею у вказані дати.

Таких дій також не вчинено державними виконавцями 03, 05 та 07 серпня 2021 року, коли мало відбутися спілкування стягувача з сином. Зокрема, державні виконавці не перевірили явку ОСОБА_2 за місцем виконання рішення суду, не склали акти за участі сторін виконавчого провадження та понятих з метою фіксації факту ухилення боржника від виконання судового рішення, хоча вчинення таких дій є обов`язковим з огляду на зміст приписів частин 1-4 статті 641 Закону України «Про виконавче провадження».

Зазначає, що даними діями порушуються його права як батька.

Посилаючись на викладене, просив суд визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Хорольського районного ВДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) в Полтавській області Сальнік О. В. та державного виконавця Києво-Святошинського районного ВДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з примусового виконання судового рішення Апеляційного суду Полтавської області від 03.11.2016 у справі № 548/205/16-ц згідно виконавчого листа, виданого Хорольським районним судом Полтавської області від 28.12.2015 № 548/205/16-ц, яка полягає у невиконанні всіх виконавчих дій, передбачених частинами 1-4 статті 641 Закону України «Про виконавче провадження», з метою забезпечення боржником побачень стягувача із дитиною в порядку, встановленому рішенням суду, а також нездійсненні перевірки виконання його боржником рішення суду 03, 05 та 07 серпня 2021 року в час та місці побачення, визначених судовим рішенням.

Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 25 листопада 2021 року скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Не погодившись з даною ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу та, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу районного суду скасувати та задовольнити його скаргу в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що постановою державного виконавця Сальнік О.В. від 22.06.2021 виконавчий лист № 548/205/16-ц передано від Хорольського РВ ДВС до Києво-Святошинського (зараз - Вишневий) ВДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Вказує, що він ніколи не висловлював прохання та не надавав згоду посадовим особам ДВС на передачу матеріалів виконавчого провадження та 08.07.2021 повідомив Хорольський РВ ДВС про передчасність такого рішення, а також про ухвалу Верховного Суду від 29.06.2021 у справі № 548/168/19, надавши її копію, та звернувши увагу на необхідність забезпечення примусового виконання рішення суду по місцю проживання стягувача у м. Хорол. Проте державний виконавець Сальнік О. В. на його заяву не відреагувала та не вжила жодних заходів, спрямованих на повернення виконавчого документу до Хорольського РВ ДВС для подальшого виконання.

Вважає, що згідно ухвали Верховного Суду від 29.06.2021 року виконанню підлягає рішення суду від 03.11.2016 у справі №548/205/1-ц та зустрічі з дитиною мають відбуватися щовівторка та щочетверга з 17-ї до 19-ї години та щосуботи з 10-ї до 17-ї години по місцю його проживання за адресною: АДРЕСА_1 .

Беручи до уваги графік побачень з дитиною, встановлений рішенням суду та виконавчим листом, наголошує, що саме 03, 05 та 07 серпня 2021 року за місцем проживання стягувача у м. Хорол мали відбутися зустрічі із сином, але не відбулися через протиправність дій боржниці та бездіяльність державного виконавця, яка ним оскаржується та доводиться належними доказами, зокрема, актом за підписом свідків, інформацією про подання заяви про злочин, які в порушення вимог статей 263, 265 ЦПК України не були досліджені судом першої інстанції.

Звертає увагу на те, що на момент фіксування фактів невиконання рішення суду, а також подання скарги до суду він не був обізнаний про те, кому саме передано матеріали виконавчого провадження.

Оскільки виконання рішення суду має відбуватися за місцем проживання стягувача в м. Хорол, він неодноразово оскаржував до суду бездіяльність державного виконавця Сальнік О. В.

Враховуючи, що від моменту передачі виконавчого провадження до Вишневого ВДВС обов`язок забезпечення примусового виконання рішення суду покладено на Вишневе ВДВС, він неодноразового оскаржував дії державного виконавця Вишневого ВДВС Тертичної В. В.

Звертає увагу суду на тривалість порушення прав малолітнього сина на збереження сімейних зв`язків, безперешкодне спілкування та повноцінне піклування з боку батька у понад п`ять років, а також тривалість невиконання судового рішення, яким встановлено порушення та захищено ці права.

Вважає, що суд першої інстанції формально віднісся до розгляду скарги та залишив поза увагою тривале грубе порушення прав малолітнього сина на піклування з боку батька у встановлений рішенням суду спосіб, що гарантовано пунктом 1 статті 6, статті 8 Конвенції та невиконання державою позитивних зобов`язань.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Колегія суддів Полтавського апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення апелянта, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

За правилами частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374, статті 375 ЦПК України, за результатами розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

По справі встановлено, що на підставі постанови державного виконавця Хорольського РВ ДВС Музиченка В. О. про відкриття виконавчого провадження від 03.01.2019 на примусовому виконанні Хорольського РВ ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) перебувало виконавче провадження ВП № 57993352 із примусового виконання виконавчого листа № 548/205/16-ц, виданого 28.12.2018 Хорольським районним судом Полтавської області, про встановлення розпорядку та способу участі ОСОБА_3 у вихованні малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно рішення Апеляційного суду Полтавської області від 03 листопада 2016 року, а саме:

- спілкування з дитиною щовівторка та щочетверга з 17:00 до 19:00 год, за місцем проживання позивача;

- спілкування з дитиною щосуботи з 10:00 до 17:00 год за місцем проживання позивача.

У визначені дні спілкування батька і сина дозволено перебування дитини з батьком без присутності матері, дозволено відвідування дитячих майданчиків, парків, стадіонів, культурно-масових та розважальних заходів.

Рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 18 червня 2020 року, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 10 лютого 2021 року, у справі № 548/168/19 змінено раніше визначений спосіб участі батька ОСОБА_1 у вихованні дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлений судовим рішенням у справі № 548/205/16-ц, наступним чином:

Встановлено ОСОБА_1 графік побачень із сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- спілкування з дитиною щовівторка та щочетверга з 17:00 до 19:00 год за місцем проживання позивача ОСОБА_2 : АДРЕСА_2 ;

- спілкування з дитиною щосуботи з 10:00 до 17:00 год за місцем проживання позивача ОСОБА_2 АДРЕСА_2 .

У визначені дні спілкування батька і сина дозволено перебування дитини з батьком без присутності матері та дозволено відвідування дитячих розважальних закладів, парків, стадіонів, культурно-масових та розважальних заходів, враховуючи погодні умови та не порушуючи режиму харчування дитини, турбуючись про стан здоров`я, без присутності матері.

Постановою державного виконавця Хорольського РВ ДВС Сальнік О. В. від 22.06.2021 у ВП № 57993352 виконавчий лист № 548/205/16-ц, виданий 28.12.2018 Хорольським районним судом Полтавської області, передано у Києво-Святошинський районний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з посиланням на вказане судове рішення, яким змінено місце побачень батька з дитиною, а також вимоги статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», за змістом якої виконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії, здійснюється виконавцем за місцем вчинення таких дій.

Виконавче провадження № 57993352 прийнято Вишневим ВДВС у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) згідно постанови державного виконавця Тертичної В. В. від 07.09.2021.

Ухвалою Верховного Суду від 29 червня 2021 року зупинено дію постанови Полтавського апеляційного суду від 10 лютого 2021 року до закінчення касаційного провадження.

Відмовляючи у задоволенні вимог скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Хорольського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) в Полтавській області Сальнік О. В., суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що у період, зазначений скаржником, виконавче провадження було відсутнє у вказаному ВДВС у зв`язку з передачею до Вишневого ВДВС у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), а тому не підлягало виконанню державним виконавцем Сальник О. В.

Також суд першої інстанції не встановив бездіяльності державного виконавця Вишневого відділу ВДВС у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Тертичної В.В., при виконанні рішення, оскільки постанова Полтавського апеляційного суду від 10 лютого 2021 року, якою залишено в силі рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 18 червня 2020 року про встановлення місця спілкування стягувача ОСОБА_1 із сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем проживання боржника ОСОБА_2 : с. Крюківщина Києво-Святошинського району Київська області, зупинена Верховним Судом до закінчення касаційного провадження, а отже рішення суду не може виконуватись Вишневим відділом ВДВС у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Бездіяльність державного виконавця, пов`язана з прийняттям виконавчого провадження, не є предметом оскарження у цій справі.

Колегія суддів апеляційного суду з висновками суду першої інстанції погоджується та не вбачає підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до статей 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В порядку судового контролю за виконанням судових рішень, на підставі статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до статті 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Стаття 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає обов`язок виконавця вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З моменту звернення у належний спосіб до органів виконавчої служби із заявою про відкриття виконавчого провадження стягувач має право розраховувати, що компетентний орган здійснить всі можливі заходи для виконання постановленого судового рішення, що набрало законної сили.

Згідно частини першої статті 641 Закону України «Про виконавче провадження» виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.

Відповідно до частин другої-четвертої вказаної статті державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною першою статті 75 цього Закону. У постанові зазначаються вимога виконувати рішення та попередження про кримінальну відповідальність.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт, виносить постанову про накладення на боржника штрафу в подвійному розмірі, надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, звертається з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби, виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (із врахуванням обмежень, передбачених частиною десятою статті 71 цього Закону) та вживає інші заходи примусового виконання рішення, передбачені цим Законом.

У спірних правовідносинах наведений обов`язок виконавця кореспондується із положеннями статті 24 цього Закону, за змістом якої виконання рішення, яке зобов`язує боржника вчинити певні дії, здійснюється виконавцем за місцем вчинення таких дій.

З огляду на те, що матеріали ВП № 57993352 передані на виконання до Києво-Святошинського ВДВС постановою державного виконавця від 22.06.2021, що передувало подіям 03, 05 та 07 серпня 2021 року, із якими стягувач пов`язує порушене право, колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 , оскільки відсутність виконавчого провадження на виконанні в Хорольському РВ ДВС унеможливлює проведення будь-яких виконавчих дій державними виконавцями цього відділу.

Крім того, ОСОБА_1 08.07.2021 звернувся до начальника Хорольського РВ ДВС із заявою та копією ухвали Верховного Суду від 29.06.2021 у справі № 548/168/19), постановленої вже після передачі матеріалів виконавчого провадження до Києво-Святошинського РВ ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) згідно постанови державного виконавця від 22.06.2021.

Таким чином, державний виконавець Хорольського РВ ДВС Сальник О. В. не була наділена повноваженнями вчиняти виконавчі дії з примусового виконання судового рішення № 548/205/16-ц у означені скаржником дні за відсутності у ВДВС виконавчого провадження.

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що виконавче провадження № 57993352 прийнято Вишневим ВДВС у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) згідно постанови державного виконавця Тертичної В. В. від 07.09.2021.

Тобто, 03, 05 та 07 серпня 2021 року державний виконавець Вишневого ВДВС у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Тертична В. В., ще не мала повноважень вчиняти виконавчі дії з примусового виконання судового рішення № 548/205/16-ц, оскільки примусове виконання рішення розпочинається з моменту прийняття державним виконавцем постанови про прийняття виконавчого провадження до свого провадження.

Несвоєчасність прийняття державним виконавцем Тертичною В. В. до свого провадження виконавчого провадження № 57993352, переданого з Хорольського РВ ДВС, не є предметом оскарження у даній справі, тому суд не вправі надавати правову оцінку вказаним діям виконавця.

Скаржник наполягає на тому, що виконанню підлягає рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 03.11.2016 у справі № 548/205/1-ц згідно якого визначено графік побачень батька з дитиною за місцем проживання стягувача в м. Хорол, оскільки ухвалою Верховного Суду від 29.06.2021 зупинено дію постанови Полтавського апеляційного суду від 10.02.2021. Такі доводи скаржника є помилковими виходячи з наступного.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 10.02.2021, яка набрала законної сили з дня її прийняття, залишено без змін рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 18.06.2020, яким змінено визначений рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 03.11.2016, спосіб участі батька у вихованні дитини.

Зупинення судом касаційної інстанції дії постанови апеляційного суду не поновило дію рішення суду від 03.11.2016 та не є підставою для виконання рішення суду від 03.11.2016, яке було змінено рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 18.06.2020, що набрало законної сили 10.02.2021 та на даний час є чинним.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Оскаржувана ухвала постановлена місцевим судом з додержанням норм матеріального та процесуального права, є законною і обґрунтованою та підстав для її скасування апеляційним судом не вбачається.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Хорольського районного суду Полтавської області від 25 листопада 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. Б. Бутенко

Судді О. І. Обідіна

О. В. Прядкіна