Справа № 523/9378/21
Провадження №2/523/879/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" січня 2022 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді - Мурманової І.М.

за участю секретаря судових засідань - Бєлік Л.В.,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду № 6 в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет позову: Служба у справах дітей Одеської міської ради, Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, про розірвання шлюбу, визначення місця проживання малолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет позову: Служба у справах дітей Одеської міської ради, Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, про розірвання шлюбу, визначення місця проживання малолітньої дитини. В обґрунтування позову позивач зазначила, що 14.10.2018 року між нею та відповідачем у справі було укладено шлюб, однак, спільне життя не склалось, та у вересні 2020 року відповідач залишив її з дитиною, та став проживати за місцем своєї реєстрації. Позивач також зазначає, що їй на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 , де вона проживає разом з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також, зазначила, що через те, що вона є внутрішньо переміщеною особою, їх спільна дитина була зареєстрована за адресою відповідача: Одеська область, Біляївський район, с. Дачне, також, зазначає, що відповідач при виникненні конфлікту нагадує про місце реєстрації дитини та зазначає, що дитина має проживати з ним. На підставі викладеного просить, розірвати шлюб укладений між сторонами, визначити місце проживання малолітньої дитини разом з матір`ю, поновити дошлюбне прізвища та стягнути з відповідача понесені судові витрати.

Ухвалою Суворовського районного суду міста Одеси від 31 травня 2021 року позовну заяву було прийнято до розгляду та призначено розгляд справи в підготовче засідання. Сторонам надіслано копію ухвали суду, відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву, треті особам пояснення щодо позовних вимог.

На адресу суду 28 липня 2021 року (вх. № 22131) надійшов лист Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради за підписом голови адміністрації Кондратюк С.А., щодо слухання справи за відсутності представника третьої особи та висновок органу опіки та піклування про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.31-34).

В підготовче засідання позивач не з`явилась, разом з цим, 12.01.2022 року (вх. № 621) звернулась до суду з заявою про слухання справи за її відсутності, та за участю представника позивача, в заяві позивач також зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити(а.с.43).

В підготовчому засіданні, яке відбулось 13.01.2022 року, представник позивача позовні вимоги про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини разом з матір`ю підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав, що викладені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 , позовні вимоги визнав у повному обсязі, зазначив про відсутність будь-яких клопотань, пояснив, що з висновком органу опіки та піклування ознайомлений та дає згоду на проживання дитини з матір`ю.

Представники третіх осіб: Служби у справах дітей Одеської міської ради, та Органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради в підготовче засідання не з`явились, про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином та своєчасно, на адресу суду надійшов лист щодо слухання справи за відсутності органу опіки та піклування, в якому зазначено, що вимоги позовної заяви третя особа підтримує (а.с.31).

Після надання сторонами у справі власних пояснень, в підготовчому засіданні було оголошено перерву до 14.01.2022 року, у зв`язку з розглядом наступної справи.

В підготовче засідання, призначене на 14.01.2022 року, сторони у справі не з`явились, разом з цим, на адресу суду надійшли заяви представника позивача та відповідача про можливість розгляду справи у відсутність сторін, згідно яких представник позивача зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, відповідач зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Згідно з ч. 3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

У зв`язку з поданням сторонами по справі заяв про розгляд справи за їх відсутності та визнання відповідачем позову, судом було ухвалено провести розгляд справи за відсутності сторін по справі та ухвалення рішення у підготовчому засіданні.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, дослідивши матеріали справи, заяви сторін, проаналізувавши надані сторонами докази в їх сукупності, встановивши обставини справи та відповідні їм правовідносини, дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Розглядаючи позовні вимоги щодо розірвання шлюбу укладеного між сторонами у справі, суд виходить з наступного.

Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 14 жовтня 2018 року Приморським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 2405. Після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на « ОСОБА_4 ». Свідоцтво про шлюб видане 14.10.2018 року, серія НОМЕР_1 (а.с.9).

Від шлюбу у сторін є малолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис про народження № 879. Батьками якої зазначені: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Свідоцтво про народження серія НОМЕР_2 (а.с.11).

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України.

Як передбачено ст. 12 Європейської Конвенції по правам людини, чоловіки та жінки, які досягли шлюбного віку, мають право вступати в шлюб і створювати сім`ю у відповідності з національним законодавством, яке регулює здійснення цього права.

Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права та обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

За ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище та просила суд відновити її дошлюбне прізвище « ОСОБА_1 ».

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

З урахуванням того, що позивач та відповідач звернулись до суду з заявами про підтримку та визнання позовних вимог, судом встановлено, що подружжя не веде спільного господарства, не має спільного бюджету, за таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню.

Щодо позовних вимог про визначення місця проживання малолітньої дитини з матір`ю, суд виходить за наступного.

Як встановленому матеріалами справи сторони є батьками малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач зазначає, що реєстрація дочки була проведена за місцем реєстрації відповідача у справі, тобто, батька дитини, оскільки сама позивач є внутрішньо переміщеною особою, а відтак не мала можливості здійснити реєстрацію дочки за місцем свого проживання, позивач також зазначає, що вона та її малолітня дитини проживають за адресою: АДРЕСА_2 , та дана квартира належить позивачу на праві приватної власності.

Так, згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, квартира АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 02.12.2014 року, зареєстрована за ОСОБА_6 , форма власності: приватна, розмір частки у власності 1 (а.с.14).

Згідно довідки виданої ТОВ «КК «Суворовський» від 24.03.2021 року № 45 за підписом генерального директора ТОВ «КК «Суворовський» Попович В.А., остання видана ОСОБА_1 , на підтвердження того, що ОСОБА_1 ,, разом з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживають без реєстрацію за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.17).

Судом досліджується висновок органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно висновку зазначено, що спеціалістами Служби у справах дітей ОМР 25.05.2021 року здійснено вихід за місцем проживання ОСОБА_1 з дитиною за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідно до складеного акту обстеження умов проживання, матір`ю дитини створені належні умови для проживання дитини та її всебічного розвитку. Мати дитини уклала декларацію з педіатром КНП «Дитяча міська поліклініка № 2» ОМР про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу.

Згідно довідки Управління соціального захисту населення в Суворовському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради від 01.04.2021 року № 16.02.10/1077 ОСОБА_1 , знаходиться на обліку в УСЗН в Суворовському районі ДП та СП ОМР і отримує щомісячно одноразову допомогу при народженні 1-ї дитини у розмірі 860 грн.

Також, у висновку зазначено, що батько дитини ОСОБА_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 . За відомостями з довідки-характеристики Дачненської сільської ради від 27.04.2021 року № 02-23/466 усні та письмові скарги щодо ОСОБА_3 відсутні, компрометуючі матеріали не надходили.

В заяві від 06.05.2021 року № 785-Ш, ОСОБА_3 , написав, що не проти визначення місця проживання малолітньої доньки ОСОБА_3 , з матір`ю, разом з цим, просив визначити способи участі у вихованні дитини.

На підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради (протокол засідання № 10 від 08.07.2021 року) керуючись п.5 ст.19, ст. 147, 158, ч. 2 ст. 160 СК України: орган опіки та піклування вважає доцільним визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_1 (а.с.32-34).

Таким чином, з досліджених доказів, вбачається, що за місцем проживання позивача, (квартира, що належить останній на праві приватної власності) дитині створені умови для проживання та розвитку, мати дитини піклується дочкою.

Сімейним кодексом України, зокрема статтею 141 передбачено рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини, так, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Судом встановлено, що батько дитини, відповідач у справі, надав згоду на проживання дитини разом з матір`ю.

Статтею 157 СК передбачено, що питання з приводу виховання дитини вирішується батьками спільно.

Відповідно до вимог ст.160 СК України «місце проживання дитини, яка не досягла 10 років, визначається за згодою батьків. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини».

Відповідно до норм Сімейного Кодексу України сімейні відносини будуються на засадах справедливості, добросовісності, розумності, відповідності моральним засадам суспільства і мають здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно зі ст.8 закону «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання й розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

У п.1 ст.9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно із судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону та процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї або коли батьки проживають роздільно й необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, виконують їх державні чи приватні установи, що займаються питаннями соціального забезпечення, суди, адміністративні чи законодавчі органи, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч.1 ст.3 Конвенції).

Особливе значення має питання про місце проживання дітей за умови окремого проживання батьків. Вирішення цього питання може істотно впливати на обсяг здійснення батьківських прав одним із батьків, оскільки більш повно повноваження з виховання дитини виконує той із батьків, з яким залишається проживати дитина. Причиною окремого проживання батьків може стати розірвання їх шлюбу або інші обставини, наприклад вимушене проживання в різних населених пунктах тощо. За окремого проживання батьків місце проживання їх неповнолітніх дітей відповідно до ст. 160 СК визначається за згодою батьків. За відсутності такої згоди спір між батьками щодо місця проживання дітей може вирішуватися судом на вимогу одного з них.

У даному, випадку сторони - батьки малолітньої: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 проживають окремо та, як встановлено в ході судового розгляду справи, (заява відповідача про визнання позову) останній надав згоду на проживання дитини з матір`ю ОСОБА_1 .

При розгляді справ щодо місця проживання дитини судом насамперед враховуються інтереси самої дитини, а саме: сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо.

Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

Таким чином, матеріалами справи встановлено, що дитина проживає з матір`ю, яка забезпечує дитині належні умови для проживання, розвитку та навчання, що в повній мірі відповідає та не суперечить інтересам дитини, враховуючи ставлення обох батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, вік дитини, а також те, що в матеріалах справи міститься заява відповідача про визнання позовних вимог, суд дійшов висновку про доцільність задоволення заявлених вимог ОСОБА_1 та визначення місця проживання дитини з матір`ю.

В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати у розмір: 1 816 гривень, 00 копійок.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 24, 105, 110-112, 141, 157, 160, 161 СК України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 49, 76-80, 89, 141, 200, 247, 258-259, 268, 273, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет позову: Служба у справах дітей Одеської міської ради, Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, про розірвання шлюбу, визначення місця проживання малолітньої дитини - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 14 жовтня 2018 року Приморським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 2405, між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) - розірвати.

Прізвище ОСОБА_1 після реєстрації розірвання шлюбу змінити на дошлюбне « ОСОБА_1 ».

Копію рішення суду після набрання ним законної сили направити Суворовському районному у м. Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) для поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) понесені і документально підтверджені судові витрати у розмірі: 1 816 гривень, 00 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 24.01.2022.

Суддя: