Справа № 699/883/21
Номер провадження № 2/699/106/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2022 м. Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області у складі головуючого судді Літвінової Г.М., за участю секретаря судового засідання Сміян А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження у залі судових засідань Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Стеблівської селищної ради Звенигородського району Черкаської області,

про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом,

УСТАНОВИВ:

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Стеблівської селищної ради Звенигородського району Черкаської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом. Позов підписала представник позивача адвокат Чайка О.В., на підтвердження повноважень якої до матеріалів справи надано належні докази.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина, у тому числі на 1/2 частку земельної ділянки загальною площею 3,3426 га, кадастровий номер № :06:001:0027, яка розташована на території колишньої Сидорівської сільської ради та на даний час увійшла до складу Стеблівської селищної ради. Спадкоємцем за законом вказаної частини земельної ділянки стала ОСОБА_3 . Однак ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла, залишивши за життя заповіт, яким заповіла на користь позивача належну їй земельну ділянку. Позивач прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 , але отримати свідоцтво про право на спадщину на вказану 1/2 частку земельної ділянки вона не може, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документа на неї. Ураховуючи викладене, просить визнати за нею у порядку спадкування за заповітом право власності на 1/2 частку спірної земельної ділянки.

При прийнятті позовної заяви до розгляду та відкритті провадження у справі суд в ухвалі від 11.10.2021 звертав увагу позивача на те, що позовна заява надійшла до суду поштою, однак документи, що додані до неї не відповідали опису, а сааме були відсутні копія свідоцтва про право на спадщину за законом та копія свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , про що канцелярією суду було складено відповідний акт від 24.09.2021. З огляду на викладене позивачу було запропоновано надати суду належним чином засвідчені копії цих документів, які були зазначені у позові як додатки, проте фактично не додавалися.

Ухвалою суду від 25.11.2021 підготовче засідання закрито та справу призначено до розгляду. Підготовче судове засідання проводилося у відсутність учасників. Разом з тим, 26.11.2021 від представника позивача надійшло клопотання, у якому ставилося питання про поновлення строку для подання вищевказаних доказів, до якого додавалося клопотання про долучення доказів. Клопотання аргументовано тим, що представнику позивача лише 25.11.2021 стало відомо, що під час подання позову помилково до нього не було долучено вищевказаних доказів. Представник зазначала, що долучення цих матеріалів має пряме та важливе значення для розгляду справи.

Ознайомившись з аргументами, викладеними у клопотанні, урахувавши, що докази, про долучення яких просила сторона позивача, були зазначені у позовній заяві та помилково до неї приєднані не були, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вказаних клопотань про поновлення строку подання доказів та про долучення доказів.

Учасники справи належним чином були повідомлені про дату, час та місце слухання справи.

Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, проте подали заяви про розгляд справи без їх участі, позов підтримали та просили його задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, проте подав заяву про здійснення розгляду справи без його участі. Рішення просив ухвалити відповідно до вимог чинного законодавства (а.с. 41).

З огляду на викладене суд дійшов висновку про можливість здійснення розгляду у відсутність учасників.

На підставі ч. 14 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою учасників справи у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Зі свідоцтва про смерть від 15.05.2012 серії НОМЕР_1 вбачається. що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_2 (а.с. 64).

Після його смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 08.08.2013. Спадщина складалася з Ѕ частки земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,3426 га, кадастровий номер № :06:001:0027, розташованої в межах Сидорівської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області. Факт видачі вказаного свідоцтва був зареєстрований в Спадковому реєстрі 08.08.2013, що підтверджується відповідним витягом № 34792681 (а.с. 57, 58).

Право власності на вказану Ѕ частку земельної ділянки (паю) було зареєстровано за ОСОБА_3 , що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 29.08.2019 № НВ-019 (а.с. 13-15).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 у віці 87 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 10.02.2014 серії НОМЕР_2 (а.с. 7).

За життя ОСОБА_3 залишила заповіт від 14.11.2013, відповідно до якого заповіла належну їй на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом земельну ділянку (пай) на користь позивача ОСОБА_1 (а.с. 8, 9).

Позивач ОСОБА_1 звернулася з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину до нотаріуса. У постанові державного нотаріуса Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори Гончаренко Ю.І. від 02.07.2021 зазначено, що позивач ОСОБА_1 спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 прийняла, але видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вказану Ѕ частку земельної ділянку нотаріус не може, тому що правовстановлюючий документ відсутній (а.с. 11).

З довідки державного нотаріуса від 02.07.2021 № 435/02-31 вбачається, що інші особи не зверталися з заявами про прийняття у спадщину вказаного спірного майна (а.с. 12).

Вирішуючи питання щодо задоволення позовних вимог суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За приписами ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або заповітом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Позивач ставить питання про визнання за нею в порядку спадкування за заповітом права власності на Ѕ частку земельної ділянки.

Для оформлення спадкових прав в Україні діє система органів нотаріату, які є належними суб`єктами надання послуг з оформлення громадянами спадкових прав.

Згідно з приписами пунктів 4.14, 4.18 глави 10 Порядку здійснення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину здійснюється на підставі документів, що підтверджують наявність певних юридичних фактів, у тому числі й склад спадкового майна. У разі, якщо у спадкоємців відсутні всі необхідні документи, питання визнання права на спадщину вирішується у судовому порядку.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

У судовому засіданні було встановлено, що державний нотаріус визнав факт прийняття позивачем спадщини у встановленому порядку, проте відмовив останній у видачі свідоцтва про право на спадщину виключно з підстави відсутності правовстановлюючого документа на спірне майно.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Позивачем доведено, що вона відповідно до приписів чинного законодавства вступила у спадщину після смерті ОСОБА_3 , якій на праві власності належала спірна земельна ділянка, однак через відсутність правовстановлюючого документа визнання за позивачем права власності на спадкове майно можливе лише у судовому порядку.

З огляду на викладене, аналізуючи зібрані в справі та досліджені докази, ураховуючи відсутність заперечень відповідача щодо задоволення позову, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 328, 1216-1218, ст. ст. 10, 81, 247, 264-268, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Стеблівської селищної ради Звенигородського району Черкаської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності на Ѕ (одну другу) частку земельної ділянки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,3426 га, кадастровий номер :06:001:0027, яка розташована в адміністративних межах Сидорівської сільської ради Звенигородського (раніше Корсунь-Шевченківського) району Черкаської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , інші дані суду не відомі.

Відповідач: Стеблівська селищна рада Звенигородського району Черкаської області, ; місцезнаходження: вул. Партизанська, 4, смт. Стеблів, Звенигородський район, Черкаська область, 19451, інші дані суду не відомі.

Повний текст рішення складено 31.01.2022.

СуддяЛітвінова Г.М.