Суддя Глібко О. В.
Провадження № 2-о/644/15/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2022 року

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі головуючого - судді Глібко О.В., за участю секретаря - Книшенко А.С., представника заявниці ОСОБА_1 - адвоката Жарової-Тітарьової Л.М., заінтересованої особи- ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем,

В С Т А Н О В И В :

Заявниця ОСОБА_1 просить суд встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем її матір`ю ОСОБА_3 з 2013 року по день смерті матері ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви заявниця зазначає, що її мати ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно у вигляді грошових коштів на банківській карті. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 була вона та її рідна сестра ОСОБА_2 . З часу, коли мати захворіла, та на час відкриття спадщини вона проживала разом з матір`ю ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 . У них був спільний сімейний бюджет, вони вели разом господарство, оплачували комунальні послуги за квартиру. Разом купували меблі і побутові речі для користування родиною, робили в квартирі ремонт. Вони разом відзначали свята та дні народження. Коли мати захворіла, вона опікувалась нею, забезпечувала продуктами, ліками, доглядала за нею, готувала їжу та здійснювала інші необхідні для її догляду дії. Після смерті матері вона отримала свідоцтво про її смерть, здійснила поховання, у встановлений законом строк вона не заявила про відмову від спадщини. Нещодавно вона вирішила оформити свідоцтво про право на спадщину, перевіривши документи, нотаріус запропонувала звернутися за захистом своїх прав до суду та видала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Заявниця вказує, що вона прийняла спадщину після смерті матері фактично, оскільки проживала разом з нею на момент смерті. Таким чином, заявниця просить встановити факт постійного проживання разом з матір`ю ОСОБА_3 з 2013 року по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , а вказаний факт їй необхідно встановити для прийняття спадщини після смерті матері.

Представник заявниці-адвокат Жарова-Тітарьова Л.М. у судовому засіданні заяву підтримала, просила задовольнити, з підстав викладених у заяві.

Заінтересована особа ОСОБА_2 заяву підтримала та просила задовольнити, пояснила, що заявниця це її рідна сестра. З 1983 року вона мешкає за адресою АДРЕСА_2 , в неї невелика квартира, тому за домовленістю з сестрою, вони вирішили, що доглядати за матір`ю буде ОСОБА_1 . В 1985 року мати захворіла паркінсонізмом, останні три роки до смерті, матір не вставала, їй потрібен був постійний сторонній догляд. З сестрою вони домовилися, що претендувати на квартиру вона не буде. З 2013 року і по день смерті матері ОСОБА_1 здійснювала догляд за нею, вони проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, вона тільки приходила до них в гості провідати та на свята.

Суд, вислухавши учасників процесу, допитавши свідка, оглянувши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного…

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 18 своєї Постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» - суд повинен навести в рішенні докази в підтвердження висновку про обставини, що мають значення для вирішення справи, а при задоволенні заяви чітко викласти встановлений факт.

Відповідно до абз. 2 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_3 . ( а. с. 10)

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 виданим 25.07.2016 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області. ( а. с. 3)

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне їй майно, спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 є її діти ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . ( а. с. 11-12, 14)

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 09.06.1999 року, власником квартири АДРЕСА_3 є ОСОБА_1 та члени її сім`ї ОСОБА_3 . За цим свідоцтвом квартира АДРЕСА_3 зареєстрована у Харківському міському бюро технічної інвентаризації на праві приватної, спільної власності та записано у реєстрову книгу за № В-48090 від 10.06.1999 року.

Відповідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким. що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

З виписки з медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вбачається, що остання спостерігалася в амбулаторно-поліклінічному закладі з 09.10.2009 року по 23.07.2016 року з діагнозом ішемічна хвороба серця, неврологічний судинний синдром паркінсонізму.

Як пояснила в судовому засіданні представник заявниці, ОСОБА_3 захворіла, тому з 2013 року та на час відкриття спадщини заявниця ОСОБА_1 проживала разом з матір`ю ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 . У них був спільний сімейний бюджет, вони вели разом господарство, оплачували комунальні послуги за квартиру. Разом купували меблі і побутові речі для користування родиною, робили в квартирі ремонт. Вони разом відзначали свята та дні народження. Під час хвороби матері, вона опікувалась нею, забезпечувала продуктами, ліками, доглядала за нею, готувала їжу та здійснювала інші необхідні для її догляду дії. Після смерті матері вона отримала свідоцтво про її смерть, здійснила поховання.

Після смерті ОСОБА_3 в 2020 році заявниця ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори, з метою оформити спадщину після смерті матері.

Постановою Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори від 02.12.2020 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_3 ( а. с. 15-16)

Постановою Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори від 12.01.2022 року ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_3 ( а. с. 22-23)

У судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_4 , який є зятем ОСОБА_2 .

Свідок ОСОБА_4 пояснив, що ОСОБА_1 знає більше 15 років, також був знайомий з ОСОБА_5 , яка є матір`ю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . ОСОБА_6 тяжко хворіла тому догляд за нею здійснювала ОСОБА_1 , яка постійно з нею проживала однією сім`єю. Вона купувала ліки, готувала їжу, робила в квартирі ремонт. Йому відомо, що ніхто не претендує на квартиру АДРЕСА_3 . Іноді вони приїздили в гості до ОСОБА_7 та бабусі ОСОБА_8 , тому він бачив, що ОСОБА_1 постійно була поряд зі ОСОБА_3 , оскільки їй потрібен був постійний догляд та стороння допомога.

Також судом встановлено, що спадкова справа № 769/2020 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 була заведена 02 грудня 2020 року на підставі заяви ОСОБА_1 . Із заявами про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини протягом шестимісячного строку з часу відкриття спадщини ніхто не звертався.

Отже, судом встановлено, що з 2013 року ОСОБА_1 проживала разом з матір`ю ОСОБА_3 по день смерті матері ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_1 , вони вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки, що підтверджується дослідженими в ході судового розгляду доказами, показами свідків, у зв`язку з чим суд вважає доведеним факт постійного проживання ОСОБА_1 та спадкодавця ОСОБА_3 .

Таким чином на підставі вище зазначеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 82, 265, п. 5 ч. 2 ст. 293, 274, 315, 319, ЦПК України , суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_4 ) про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем- задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 та спадкодавця ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 2013 року по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня складання повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Повний текст рішення виготовлений 03.02.2022 року.

Суддя: О. В. Глібко