печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2022 року суддя Печерського районного суду м. Києва Литвинова І. В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Фонд гарантування інвестицій», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Турчин Андрій Анатолійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

27 січня 2022 року до Печерського районного суду м. Києва, на виконання ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 10 грудня 2021 року, надійшла вказана позовна заява, для розгляду якої, у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року № 1618-IV (у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), визначено суддю та передано, для вирішення питання про відкриття провадження у справі, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Направляючи справу за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва, суддя Солом`янського районного суду м. Києва виходив із того, що позивач щодо підсудності справи посилається на вчинення виконавчих дій щодо майна боржника, а саме квартири АДРЕСА_2 , що є єдиним майном позивача. Проте у матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про те, що саме на території Солом`янського району м. Києва вчиняються виконавчі дії з виконання спірного виконавчого напису нотаріуса (накладення арешту на майно, що належить боржнику та знаходиться на території Солом`янського району м. Києва, звернення стягнення на заробітну плату / пенсію / стипендію боржника, які він отримує від установ, що знаходяться на території Солом`янського району м. Києва, накладення арешту на кошти боржника на його рахунках, що знаходяться у банківських та інших фінансових установах, які мають місце знаходження на території Солом`янського району м. Києва, тощо) матеріали справи не містять, тому відсутні підстави вважати, що на території Солом`янського району м. Києва виконується спірний виконавчий напис нотаріуса і відповідно відсутні правові підстави для визначення підсудності даного позову Солом`янському районному суду м. Києва. Отже за загальними правилами підсудності, заявлені позовні вимоги мають розглядатися за місцем знаходження відповідача - ТОВ «Факторингова компанія «Фонд гарантування інвестицій» (вул. Велика Васильківська, буд. 13, оф. 413, м. Київ) - Печерським районним судом м. Києва.

Відповідно до частини 12 статті 28 ЦПК України позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Визначення змісту категорії місця виконання рішення наведене у статті 24 Закону України «Про виконавче провадження».

За правилами частин першої та другої наведеної статті Закону від 02 червня 2016 року № 1404-VIII, виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Виходячи зі змісту статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», місцем виконання судового рішення є місце провадження виконавчих дій з його примусового виконання. Такі виконавчі дії провадяться за місцем проживання боржника, місцем його перебування, роботи або за місцем знаходженням його майна.

Отже, законодавець пов`язує місце виконання рішення з місцем вчинення виконавчих дій щодо конкретного боржника.

Право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві, а не суду, що цілком узгоджується з пунктом 37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01 березня 2013 року № 3.

Згідно з правилом про підсудність справ за вибором позивача, передбаченим у частині дванадцятій статті 28 ЦПК України (правила альтернативної підсудності), позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Тлумачення статей 27, 28 ЦПК України свідчить, що підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) - це такий вид підсудності, за умовами якої позивачеві надається право за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох визначених у законі судів. Разом із тим, правила альтернативної підсудності не позбавляють позивача права звернутися із позовом за правилами загальної підсудності (стаття 27 ЦПК України), оскільки позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу (частина шістнадцята статті 28 ЦПК України).

Верховний Суд у постанові від 29 жовтня 2020 року справа № 263/14171/19, виходить з того, що право вибору між судами, яким згідно з правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві.

Позивач у цій справі використав належне йому право вибору суду за правилами альтернативної підсудності, зазначивши у позові, що місцем проживання позивача є: АДРЕСА_2 .

Зважаючи на вказане, відсутні підстави для розгляду даної справи Печерським районним судом м. Києва.

Згідно з пунктом 1 частини першої ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно з нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини» інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Враховуючи викладені обставини та зазначені норми чинного законодавства України встановлено, що справа не підсудна Печерському районному суду м. Києва, у зв`язку з чим цивільну справу слід повернути до Солом`янського районного суду м. Києва.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1-14, 30-32, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Фонд гарантування інвестицій», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Турчин Андрій Анатолійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, направити до Солом`янського районного суду м. Києва (вул. Максима Кривоноса, буд. 25, м. Київ, 03037).

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя І. В. Литвинова