Справа № 2-2390/10
Провадження № 6/758/139/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2022 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Скрипник О. Г. ,

при секретарі - Сілюкова Ю. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві заяву Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про заміну стягувача його правонаступником, -

В С Т А Н О В И В :

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб звернувся до суду із заявою, у якій просить замінити вибулого стягувача - ПАТ «Українська інноваційна компанія» на його правонаступника - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд).

Заява обґрунтована тим, що невжиття заходів щодо здійснення правонаступництва ПАТ «Укрінбанк» на Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в рамках виконавчого провадження № 47642760 з примусового виконання рішення Подільського районного суду міста Києва за виконавчим листом № 2-2390/10 буде мати наслідком виконання судового рішення на користь неналежного стягувача та перешкодою у виконанні Фондом, покладених на нього законом функціональних повноважень щодо ліквідації АТ «Укрінбанк», управлінні його майном та задоволення законних вимог кредиторів в порядку та черговості, встановленому чинним законодавством України. Відтак, наразі у заявника виникла необхідність у заміні сторони стягувача.

ПАТ «УКР/ІН/КОМ» надало до суду заперечення щодо заміни сторони виконавчого провадження. Заперечення обґрунтовані тим, шо стягувачем у виконавчому провадженні № 47642760 є юридична особа, яка зазначена у рішенні та виконавчому листі Подільського районного суду міста Києва у справі № 2-2390/10, тому підстави для заміни сторони виконавчого провадження відсутні.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, своїх представників до суду не направили, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у встановленому законом порядку. Представник ПАТ «УКР/ІН/КОМ» направив до суду клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд, вивчивши подану заяву та матеріали справи, приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про заміну стягувача його правонаступником, з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно з ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов`язків іншим юридичним особам - правонаступникам (злиття, приєднання, поділу, перетворення).

Статтею 59 ГК визначено, що реорганізація може проводитися шляхом: злиття; приєднання; поділу; перетворення.

У разі злиття суб`єктів господарювання усі майнові права та обов`язки кожного з них переходять до суб`єкта господарювання, що утворений внаслідок злиття.

Відповідно до статті 55 Цивільного процесуального кодексу України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Виходячи зі змісту наведеної норми, процесуальне правонаступництво передбачено не лише у зв`язку зі смертю (оголошенням померлою) фізичної особи та реорганізацією суб`єкта господарювання, або інших передбачених законом випадках, у тому числі в разі заміни кредитора або боржника в зобов`язанні (відповідно до статей 512 і 520 Цивільного кодексу України). Процесуальне правонаступництво в розумінні статті 55 Цивільного процесуального кодексу України допускається на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення.

Велика Палата. Верховного Суду у постанові від 30.06.2020 у справі №264/5957/17 зазначила, що правонаступництво - це перехід суб`єктивного права (а у широкому розумінні - також і юридичного обов`язку) від однієї особи до іншої (правонаступника). При цьому зауважила, що поняття "правонаступництво юридичної особи", "правонаступництво прав та обов`язків юридичної особи" і "процесуальне правонаступництво юридичної особи-сторони у справі" мають різний зміст.

Для процесуального правонаступництва юридичної особи, яка є стороною чи третьою особою у судовому процесі, необхідне встановлення або правонаступника такої юридичної особи внаслідок її припинення шляхом реорганізації, або правонаступника окремих її прав чи обов`язків внаслідок заміни сторони у відповідному зобов`язанні. В обох випадках для встановлення процесуального правонаступництва юридичної особи суд має визначити підстави такого правонаступництва, а також обсяг прав та обов`язків, який перейшов до правонаступника у спірних правовідносинах.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони у матеріальному правовідношенні її правонаступником). У зв`язку з цим для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибутгя особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 55 Цивільного процесуального кодексу України, це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.08.2020 у справі №917/1339/16.

Вирішення питання про заміну сторони, в тому числі сторони виконавчого провадження здійснюється судом за перевірки та надання оцінки доказам, наданим в обґрунтування відповідної заяви, зокрема, їх достовірності та достатності для висновків про фактичний перехід прав та обов`язків сторони виконавчого провадження до іншої особи на підставі правочину.

ПАТ «Українська інноваційна компанія» має ідентифікаційний код 05839888, такий самий, як і мало ПАТ «Український інноваційний банк» до зміни найменування. Підтвердженням вказаної обставини є Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 14.07.2017 року.

Відповідно до п.) 1,2 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб: 1) найменування юридичної особи, у тому числі скорочене (за наявності); 2) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (далі - ідентифікаційний код).

Відповідно до пункту 1 Положення про Єдиний державний реєстр підприємств та організацій України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22 січня 1996 р. № 118, Єдиний державний реєстр підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) - це автоматизована система збирання, накопичення та опрацювання даних про юридичних осіб всіх форм власності та організаційно-правових форм господарювання, відокремлені підрозділи юридичних осіб, що знаходяться на території України, а також відокремлені підрозділи юридичних осіб України, що знаходяться за її межами.

Згідно з пунктом 6 Положення ідентифікаційний код зберігається за суб`єктом, якому він присвоєний, протягом усього періоду його існування і є єдиним.

Ідентифікаційний код - є унікальним ідентифікаційним номером юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та належить конкретній юридичній особі протягом усього періоду її існування і є єдиним.

Як на обгрунтування клопотання ФГВФО послався на ст.55 ЦПК України, відповідно до якої у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ч. 7 ст. 81 ЦПК України імперативно встановлює, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Фондом гарантування вкладів фізичних осіб до заяви про заміну сторони виконавчого провадження не долучено доказів, чи є ФГВФО правонаступником ПАТ «УКРІНБАНК» та/або ПАТ «УКР/ІН/КОМ» та набув прав стягувача відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Судом вбачається, що підстав для здійснення процесуального правонаступництва, не відбулося. ПАТ «УКР/ІНІКОМ», як юридична особа, не припинилася, жодних правочинів щодо заміни кредитора у зобов`язанні не укладалося і тому у суду не має законних підстав змінювати сторону виконавчого провадження.

На підставі викладеного, керуючись ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», статтями 76-84, 442 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Заяву Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про заміну стягувача його правонаступником у виконавчому провадженні № 47642760 з примусового виконання рішення Подільського районного суду міста Києва за виконавчим листом № 2-2390/10 - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Подільський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення (зважаючи на п. 15.5 перехідних положень ЦПК України щодо порядку подання апеляційних скарг на судові рішення).

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяО. Г. Скрипник