Ухвала

31 січня 2022 року

м. Київ

справа № 2-1325/2010

провадження № 61-1140ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду від 28 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Стасівської сільської ради Диканського району Полтавської області, ОСОБА_2 , Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру», Відділу Держкомзему України у Диканському районі Полтавської області про визнання недійсними рішень сільської ради, державного акта на право приватної власності на землю та визнання права власності на земельну ділянку, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Стасівської сільської ради Диканського району Полтавської області про визнання недійсними рішень про виділення у користування та передачу у приватну власність земельної ділянки, за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Диканського районного суду Полтавської області від 01 грудня 2010 року за нововиявленими обставинами,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд рішення Диканського районного суду Полтавської області від 01 грудня 2010 року за нововиявленими обставинами, в якій просив скасувати рішення Диканського районного суду Полтавської області від 01 грудня 2010 року в частині визнання недійсною виписку з рішення виконавчого комітету Стасівської сільської ради Диканського району Полтавської області № 12 від 13 березня 1992 року про виділення ОСОБА_1 земельної ділянки розміром 0,15 га для будівництва індивідуального житлового будинку в АДРЕСА_1 , як таку, що не відповідає оригіналу даного рішення, в іншій частині рішення суду залишити без змін.

Заяву ОСОБА_1 мотивував тим, що після постановлення рішення Диканського районного суду Полтавської області від 01 грудня 2010 року та набрання ним чинності, (ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 07 лютого 2011 року рішення залишено без змін), а саме після смерті його батька ОСОБА_2 , йому стали відомі обставини, які є істотними для справи, і які не були і не могли бути йому відомі під час розгляду справи, так як відповідні документи, які вказані у позові, були відсутні через неправомірні дії його батьків - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , та виявлені ним лише у жовтні 2021 року. ОСОБА_1 вважає, що ці обставини є нововиявленими, а тому просив заяву задовольнити.

Також, ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про поновлення строку на подання заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, яке мотивував тим, що строк на подання вказаної заяви пропущений з поважних причин, так як відповідні докази у справі йому стали відомі тільки після смерті батька ОСОБА_2 .

Диканський районний суд Полтавської області ухвалою від 22 жовтня 2021 року у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Диканського районного суду Полтавської області від 01 грудня 2010 року відмовив у зв`язку з пропуском передбаченого пунктом 1 частини другої статті 424 ЦПК України трьохрічного строку на подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Полтавський апеляційний суд постановою від 21 грудня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, а ухвалу Диканського районного суду Полтавської області від 22 жовтня 2021 року - без змін.

ОСОБА_1 18 січня 2022 року подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на постанову Полтавського апеляційного суду від 28 грудня 2021 року, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове рішення, яким відкрити провадження за заявою про перегляд рішення Диканського районного суду Полтавської області від 01 грудня 2010 року за нововиявленими обставинами.

Разом із цим, подане ОСОБА_1 18 січня 2022 року клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Полтавського апеляційного суду від 21 грудня 2021 року не підлягає розгляду, оскільки касаційна скарга подана в у передбачений законом тридцятиденний строк на касаційне оскарження.

Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, у тому числі, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи (пункт 1 частини другої статті 423 ЦПК України).

Пунктом 1 частини другої статті 424 ЦПК України визначено, що з урахуванням приписів частини першої цієї статті заява про перегляд рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подана з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили.

Згідно з частиною третьою статті 424 ЦПК України строки, визначені в частині другій цієї статті, не можуть бути поновлені.

Таким чином, встановлений пунктом 1 частини другої статті 424 ЦПК України трирічний строк для подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, є присічним і поновленню не підлягає. Недодержання умови щодо цього строку є підставою для відмови у відкритті провадження за нововиявленими обставинами незалежно від поважності причин пропуску цього строку.

Встановивши, що ОСОБА_1 подав 19 жовтня 2021 року заяву про перегляд Диканського районного суду Полтавської області від 01 грудня 2010 року за нововиявленими обставинами із пропуском присічного строку, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, дійшов правильного висновку про відмову у відкритті провадження.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Згідно з частиною четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Аргументи касаційної скарги не спростовують висновків судів, правильне застосовування судами норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність судових рішень.

З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а оскаржуване судове рішення є законним, постановлено з додержанням норм права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду від 28 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Стасівської сільської ради Диканського району Полтавської області, ОСОБА_2 , Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру», Відділу Держкомзему України у Диканському районі Полтавської області про визнання недійсними рішень сільської ради, державного акта на право приватної власності на землю та визнання права власності на земельну ділянку, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Стасівської сільської ради Диканського району Полтавської області про визнання недійсними рішень про виділення у користування та передачу у приватну власність земельної ділянки, за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Диканського районного суду Полтавської області від 01 грудня 2010 року за нововиявленими обставинами.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

М. Ю. Тітов