Справа № 366/1273/21
Провадження № 2/366/58/22
РІШЕННЯ

Іменем України

01 лютого 2022 року смт. Іванків

Іванківський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Гончарука О.П.,

за участю:

секретаря судового засідання - Онищенко В.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в смт. Іванків цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування виконавчого комітету Іванківської селищної ради Вишгородського району, в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог: Служба у справах дітей Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

І. Зміст позовних вимог.

24 травня 2021 року органу опіки та піклування виконавчого комітету Іванківської селищної ради Вишгородського району, звернулись з пощовом до суду в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог: Служба у справах дітей Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, є матір`ю малолітніх ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та вона злісно ухиляються від виконання батьківських обов`язків: зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, не приділяє достатньої уваги дітям. На неодноразові зауваження, зі сторони громадськості не реагують, не припиняють свою негативну поведінку, проявляє до дітей повну байдужість, залишає дітей без нагляду, свідомо ставлячи їх здоров`я та життя в небезпеку.

Відповідач не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, не приділяє їм достатньої уваги, не слідкує за їх розвитком, підготовкою до самостійного життя, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом та лікуванням, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову харчування. Вказані факти, можна розцінити як злісне ухилення від виховання дитини, батьками без поважних причин, свідомого нехтування ними своїми обов`язками, тому, їх слід позбавити батьківських прав на підставі ч.2 ст. 164 СК України та стягнути аліменти на утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частки з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для утримання кожної дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття.

ІIІ. Пояснення осіб, які беруть участь у справі.

У судове засідання представник позивача не з`явився. Про день і час слухання справи повідомлено вчасно, написали заяву про розгляд справи без їх участі.

Відповідач у судове засідання не з`явився. Про день і час слухання справи повідомлена вчасно, належним чином, причини не явки суду не повідомлені.

Представник третьої особи, служби у справах дітей та сім`ї Іванківської селищної ради, у судове засідання не з`явилась. Про день і час слухання справи повідомлено вчасно, подали заяву про розгляд справи без їх участі, надавши до суду висновок про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав.

ІV. Процесуальні обставини.

Керуючись ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим провести судове засідання без участі сторін на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч. 4 ст. 248 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

V. Встановлені судом обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Відповідач є матір`ю неповнолітніх ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 11.03.2021 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Іванківськом та Поліському районах Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис 47, та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 12.03.2021 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Іванківськом та Поліському районах Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис 48 /а.с.7,8/.

З наданих суду документів, вбачається, що ОСОБА_3 є матір`ю одиначкою, відомості про батька записані за вказівкою матері згідно з частиною першою статі 135 Сімейного Кодексу України /а.с.9, 10/.

Згідно довідок про реєстрацію місця проживання №545 та №546 від 13.05.2021р. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 /а.с.11-12/.

Відповідно з наданого суду акту проведення оцінки рівня безпеки дитини від 17.05.2021р., а саме ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які фактично проживають/перебувають АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 перебувала в стані алкогольного сп`яніння за місцем проживання. Діти були брудні, недоглянуті, голодні, що є безпосередньою загрозою життю та здоров`ю дітей, висновок щодо рівня безпеки дітей, необхідно вжити негайні дії у межах сім`ї, у тому числі проведення комплексної оцінки потреб дитини та її сім`ї, вилучити дітей з біологічної сім`ї,влаштувати дітей до КПП ІСР «Центральна лікарня» для обстеження дітей /а.с. 17/.

Розпорядженням Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області №116 від 17.05.2021р. малолітні діти ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відібрані від матері та влаштовані до КНП ІСР «Іванківська ЦРЛ» /а.с.18/.

З наданої суду довідки-характеристики Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області №86 від 20.05.2021р. вбачається, що ОСОБА_3 народилась і зареєстрована в с.Оране Вишгородського району Київської області. ОСОБА_3 на даний час за місцем реєстрації не проживає з 2012 року. Закінчила 9 класів ніде не навчалась. Вживала спиртні напої, підкорялась сторонньому впливу. Сім`ю ОСОБА_3 Оранська сільська рада Київської області тримала на контролі /ас.19/.

З довідки - характеристики Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області№31 від 20.05.2021р. вбачається, що ОСОБА_3 є співмешканкою ОСОБА_5 , та вона є матір`ю малолітніх дітей, проживала в с.Губин із сім`єю з 2013 року. За період проживання ОСОБА_3 з ОСОБА_5 були випадки зловживання її спиртними напоями, зникнення із дому та залишення дітей батькові. 28.12.2020 року ОСОБА_3 залишила дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьку ОСОБА_5 і більше в родину не повернулась /а.с.20/.

Із довідки №180 від 20.05.2021р. виданої Іванківською селищною радою Вишгородського району Київської області, вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_2 /а.с.22/.

Третя особа - служба у справах дітей Іванківської селищної ради Київської області прийшла до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітніх дітей, в інтересах охорони життя, здоров`я, прав та законних інтересів дітей, так як відповідач злісно ухиляється від виконання батьківських обов`язків: мати по відношенню до дітей виявляла байдужість та безвідповідальність, участі у вихованні дітей не бере, не піклується, про їх фізичний та духовний розвиток, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду та піклування дітей. Орган опіки та піклування Іванківської селищної ради, вважає, що з метою охорони життя здоров`я, прав та законних інтересів дітей, на підставі ч.2 ст. 164 Сімейного кодексу України слід позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідачі не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, не приділяють уваги, не слідкують за її розвитком, не забезпечують необхідним харчуванням, медичним доглядом та лікуванням, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання. Відповідачі злісно ухиляються від виховання дитини та без поважних на те причин, свідомо нехтують своїми обов`язками, тому, їх слід позбавити батьківських на підставі ч.2 ст. 164 СК України.

Актами обстеження умов проживання від 20.04.2021р., 17.05.2021р., малолітніх дітей , за адресою: АДРЕСА_2 , житло розміщене на першому поверсі одноповерхового поверхового будинку, складається з двох кімнат. Під час обстеження в будинку було брудно, речі розкидані, діти брудні, з ознаками попрілостей, батьки перебували в стані алкогольного сп`яніння. У дітей в наявності половина пачки памперсів, суміш та речі гігієни в наявності, краватка одна на двох дітей, постіль брудна, коляска в наявності, одяг у дітей в наявності. За зазначено адресою проживають і мають постійне місце реєстрації: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мама, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 співмешканець. Стосунки в сім`ї задовільні /а.с.13, 14/.

Відповідно до приписів статті 165 Сімейного кодексу України (далі СК) право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

VI. Оцінка Суду.

А. Загальні принципи.

В даній ситуації Суд звертає увагу, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) (пункт 47 рішення Європейського Суду з прав людини (далі Європейський Суд) у справі «Савіни проти України», пункт 49 рішення у справі «Хант проти України»).

Тобто, в даному випадку, вирішення питання про позбавлення відповідача батьківських прав охоплюється статтею 8 Конвенції і є втручанням у його право на повагу до свого сімейного життя, яке в свою чергу не є абсолютним.

Крім того, відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.

А в силу статті 9 Конституції України Конвенція є частиною національного законодавства і закріплює мінімальні гарантії в галузі прав людини, які можуть бути розширені в національному законодавстві, яке в свою чергу в силу взятих на себе Україною зобов`язань не може суперечити положенням Конвенції (стаття 19 Закону України «Про міжнародні договори» від 29 червня 2004 року № 1906-ІV, стаття 27 Віденської конвенції про право міжнародних договорів).

Враховуючи особливості правовідносин, що склались між сторонами, Суд вважає за необхідне з однієї сторони розглянути правомірність втручання в право відповідача на повагу до сімейного життя, що гарантовано статтею 8 Конвенції.

З іншої сторони обов`язковому дослідженню підлягає питання щодо забезпечення прав дитини не розлучатися з батьками і врахування при цьому якнайкращих інтересів дитини (статті 1, 9 Конвенції про права дитини).

Отже, статтею 8 Конвенції гарантовано кожному право на повагу до свого сімейного життя.

Втручання у право на повагу до сімейного життя не становить порушення статті 8 Конвенції, якщо воно здійснене «згідно із законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2, і до того ж є необхідним у демократичному суспільстві для забезпечення цих цілей (пункт 50 рішення Європейського Суду у справі «Хант проти України»).

Б. Застосування вказаних принципів в даній справі.

1). Чи здійснювалось втручання «згідно із законом».

Досліджуючи питання чи «передбачено втручання у право відповідачів законом» Суд враховує, що процедура, підстави та правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені нормами СК (статті 164-167).

Зокрема, відповідно до статті 164 СК батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (пункт 2 частини першої).

Тому, для Суду є беззаперечним те, що втручання у право відповідача має законні підстави, які є чинними протягом періоду, який розглядається.

2). Чи відповідало втручання цілям, передбаченим в пункті 2 статті 8 Конвенції.

Обговорюючи питання, чи відповідало втручання у право відповідачів «цілям», про які йдеться в пункті 2 статті 8 Конвенції (інтереси національної та громадської безпеки; економічний добробут країни; запобігання заворушенням чи злочинам; захист здоров`я чи моралі, захист прав і свобод інших осіб). Суд знаходить, що таке втручання спрямоване на захист «прав і свобод» дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і, відповідно, воно має законну мету у значенні пункту 2 статті 8.

3). Чи є втручання «необхідним в демократичному суспільстві» (пропорційним).

Визначаючи, чи є захід по втручанню у права відповідача, «необхідним в демократичному суспільстві», Суд, беручи до уваги справу в цілому, буде розглядати підстави, наведені для виправдання застосованого заходу, на предмет їх відповідності та обґрунтованості відповідно до пункту 2 статті 8 Конвенції. Беззаперечно, що аналіз того, що має найкраще задовольняти інтереси дитини, є дуже важливим у таких справах (пункт 53 згадуваного вище рішення у справі «Хант проти України).

Так, відповідачці, як матері малолітньої дитини, в провину ставиться ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дитини, що є правовою підставою для позбавлення батьківських прав (пункт 2 частини першої статті 164 СК).

Дане поняття є «оціночним» і підлягає дослідженню в кожному конкретному випадку з урахуванням цілої сукупності чинників і факторів.

Зокрема, відповідно до роз`яснень, викладених в пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

На думку Суду, врахування обставин, які підпадають під визначення дій особи, як «ухилення від виконання батьківських обов`язків» не вичерпуються наведеним вище переліком і підлягають розширеному тлумаченню залежно від особливостей кожної конкретної ситуації.

Суд підкреслює, що матеріалами справи підтверджується, що відповідачі фактично самоусунулись від виконання своїх обов`язків щодо виховання та догляду за дитиною, її матеріального утримання, не створили належних умов для розвитку дитини.

Суд звертає увагу, що взаємовідносини між дитиною та батьками не склались. Судом будуть враховані «інтереси дитини» в широкому розумінні поняття сім`ї (стаття 5 Конвенції про права дитини).

Зокрема, в даному випадку позбавлення батьківських прав не виключає можливість побачення батьків із своєю дитиною, за наявності у них такого бажання та зміни свого відношення до неї в цілому.

Окремо Суд наголошує, що застосовуваний захід не є виключно безстроковим і відповідач має право, у випадку зміни її поведінки, на поновлення батьківських прав в порядку, передбаченому СК (стаття 169).

У правовідносинах, що склались між сторонами, Суд не знаходить підстав для попередження відповідачів про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і покладення на органи опіки та піклування контролю за виконанням батьківських обов`язків, оскільки відповідачі нехтують виконанням батьківських обов`язків, діючи свідомо.

Отже, зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, Суд розцінює як ухилення від виховання дитини відповідачами, свідомого нехтування ними своїми обов`язками і не бажанням виконувати їх, що є підставою для позбавлення батьківських прав.

Таким чином, в даній конкретній ситуації існують виключні обставини, за яких відповідачка може бути позбавлена батьківських прав, що не суперечить статті 9 Конвенції про права дитини, статті 8 Конвенції (див. наприклад пункт 59 рішення Європейського Суду у справі «Ньяоре проти Франції»), і, в такому випадку, Судом на перше місце ставляться «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включала в себе оцінку і знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення в даному випадку стосовно даної особи (див. пункт 47 Зауважень загального порядку Комітету ООН з прав дитини № 14 (2013) про право дитини на приділення першочергової уваги якнайкращому забезпеченню його інтересів (Пункт 1 статті 3).

У ч. 2 ст. 51 Конституції України та ч. 1 ст. 180 СК України закріплено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За змістом ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно із ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У ч. ч. 1, 2 ст. 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 12. 13, 18, 76-89, 141, 258-268, 354, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Органу опіки та піклування виконавчого комітету Іванківської селищної ради Вишгородського району, в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог: Служба у справах дітей Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт серії НОМЕР_3 виданий Іванківським РС Управління ДМС України в Київській області від 27.11.2013р., яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , відносно малолітніх дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт серії НОМЕР_3 виданий Іванківським РС Управління ДМС України в Київській області від 27.11.2013р. шляхом перерахування коштів на особистий рахунок дитини, аліменти на утримання неповнолітніх дітей, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частки з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на утримання кожної дитини відповідного віку, починаючи з 24.05.2021 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт серії НОМЕР_3 виданий Іванківським РС Управління ДМС України в Київській області від 27.11.2013р. на користь держави судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

На підставі п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає державному органу реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду з дня складення повного тексту (01.02.2022 року).

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя: О.П. Гончарук