Справа №266/420/22
Провадження№ 2/266/397/22
УХВАЛА

26.01.2022 року м. Маріуполь

Суддя Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області Курбанова Н.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства «Маріупольський морський торгівельний порт» про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від посади, зобов`язання відповідача виплатити невиплачену заробітну плату за час усунення від роботи,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м.Маріуполя з позовною заявою до ДП «Маріупольський морський торгівельний порт», просив визнати незаконним та скасувати наказ № 1363-к від 08.12.2021р. про відсторонення його від посади, із зобов`язанням з відповідача виплатити йому невиплачену заробітну плати за час усунення від роботи.

Вивчивши матеріали справи, приходжу до висновку, що позовна заява повинна бути залишена без руху виходячи з наступного.

При вирішенні питання про відкриття провадження встановлено, що позовна заява подана без додержання вимог ст. 177 ЦПК України, а саме позивачем не сплачено судовий збір.

Так, відповідно ч. ч. 1, 2 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ст. 5 ч. 1 п. 1 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі лише у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Позивачем ОСОБА_1 подано позов, в якому позивач просить визнати незаконним та скасувати наказ № 1363-к від 08.12.2021р. про відсторонення його від посади.

Отже, висунута позивачем вимога щодо визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від посади, не є за своєю суттю вимогою про поновлення на роботі, а також не є іншою вимогою, яка діючим законодавством звільнена від сплати судового збору.

Аналогічна позиція також викладена в Постанові Великої палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16, провадження № 12-301гс18.

Відповідно до п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 992,40 грн.

Позивачем до позовної заяви документів про сплату судового збору не додано.

Тобто, позивач повинен надати суду докази сплати судового збору у сумі 992,40гривень за вимогу немайнового характеру щодо визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від посади.

В прохальній частині позовної заяви позивач також просить зобов`язати відповідача виплатити йому невиплачену заробітну плати за час усунення від роботи, без зазначення періоду та без зазначення розміру суми в грошевому еквіваленті.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК, а саме: позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно ч.1 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Таким чином, у відповідності до п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивачу необхідно конкретизувати зміст позовних вимог, та визначити період і суму, яку необхідно стягнути з відповідача, оскільки це є виключним правом позивача й не може бути поставлено на розсуд суду.

До позовної заяви не надано: доказів підтвердження розміру заборгованості по заробітній платі.

З заявою про забезпечення доказів до подання позовної заяви позивач до суду не звертався, клопотань про витребування доказів не заявляв.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити ( доплатити).

Таким чином, позовна заява підлягає залишенню без руху до усунення позивачем вказаних недоліків, а саме надання документу, що підтверджує сплату несплаченої суми судового збору, що становить 992,40 грн., зазначення періоду і суми, яку необхідно стягнути з відповідача, та надання доказів підтвердження розміру заборгованості по заробітній платі, або зазначення підстав звільнення від доказування.

На підставі викладеного і керуючись 175, 185 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства «Маріупольський морський торгівельний порт» про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від посади, зобов`язання відповідача виплатити невиплачену заробітну плату за час усунення від роботи, залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ним копії ухвали та попередити, що у разі невиконання ухвали у визначений строк, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Курбанова Н. М.