Справа № 2-н-2174/11
У Х В А Л А

Іменем України

24 січня 2022 року Деснянський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді Зотько Т.А.

за участю секретаря судових засідань Микитюк А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії Начальника Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), стягувач: ПАТ «ВФ Україна (ПАТ «МТС України), -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду зі скаргою щодо зобов`язання Деснянський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) скасувати арешт майна та заборону на його відчуження у виконавчому провадженні № 31857637, реєстраційний номер обтяження: 12613853; зареєстрований: 13.06.2012 за № 12613853, реєстратором: Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, підстава обтяження: постанова про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, 31857637, 31.05.2012, ВДВС Деснянського РУЮ м. Києва; об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно; власник: ОСОБА_1 .

Скарга обґрунтована тим, що при оформленні спадщини заявник випадково дізнався що відносно нього відкрите виконавче провадження. Як з`ясувалось у відповідності до інформації Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на підставі постанови № 31857637 від 31.05.2012 Відділом державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві накладено арешт на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 . Представник заявника звернувшись до виконавчої служби з адвокатським запитом, з метою отримання інформації щодо виконавчого провадження, яке було відкрито на ім`я ОСОБА_1 та зняття арешту з майна, отримала відповідь, що згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень у Відділі на виконанні перебувало виконавче провадження № 31857637 з примусового виконання судового наказу від 07.12.2011 № 2н-2174 виданого Деснянським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «МТС Україна» заборгованість в розмірі 565, 39 грн. 28.03.2012 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 31.05.2012 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (стара редакція). Додатково повідомлено, що надати матеріали виконавчого провадження для ознайомлення та більш детальну інформацію не має можливості, так як відповідно до розділу 11 Наказу Міністерства юстиції України від № 1829/5 від 07.06.2017 «Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями», строк зберігання виконавчих документів становить 3 роки. Таким чином, оскільки у досудовому порядку вирішити питання про зняття арешту не вдалось, при цьому, виконавче провадження, відкрите відносно заявника, завершене, виконавчий документ повернутий стягувачеві відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 47 «Про виконавче провадження» (стара редакція), крім того, існування даного арешту не дає заявнику право оформити спадщину, а тому заявник звернувся до суду із даною скаргою.

Ухвалою судді від 29.12.2021 року було прийнято скаргу до провадження та призначено судове засідання.

Представник Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином.

Представник стягувача: ПАТ «ВФ Україна (ПАТ «МТС України) у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути скаргу на підставі наявних письмових доказів.

Дослідивши письмові матеріали скарги, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно зі ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Зі змісту скарги, заявник посилається на те, що при оформленні спадщини випадково дізнався, що відносно нього відкрите виконавче провадження.

Представник заявника - Адвокат Юрій Панчук звернувся з адвокатським запитом, датованим 03.12.2021, до Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) з метою з`ясування інформації про відкриті виконавчі провадження відносно ОСОБА_1 та проханням зняти арешт з майна. На що отримав відповідь наступного змісту: «Деснянський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - Відділ) розглянув Вашу заяву від 03.12.2021 за результатами розгляду якої повідомлено наступне.

Згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, у Відділі на виконанні перебувало виконавче провадження № 31857637 з примусового виконання судового наказу від 07.12.2011 № 2н-2174 виданого Деснянським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «МТС Україна» заборгованість в розмірі 565, 39 грн.

28.03.2012 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

31.05.2012 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (стара редакція).

Додатково повідомляємо, що надати матеріали виконавчого провадження для

ознайомлення та більш детальну інформацію не має можливості, так як відповідно

до розділу 11 Наказу Міністерства юстиції України від № 1829/5 від 07.06.2017

«Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної

виконавчої служби та приватними виконавцями», строк зберігання виконавчих

документів становить 3 роки».

За результатами встановлених обставин суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент вчинення оспорюваної дії) виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно частини першої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент вчинення оспорюваної дії) державний виконавець зобов`язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону (який діяв станом на 13.06.2012) виконавчий документ, на підставі якого відкрите виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього закону заходи щодо розшуку цього майна виявились безрезультатними.

Згідно ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження», в редакції, яка діяла на момент закриття виконавчого провадження № ВП 31857637, у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Частиною другою ст. 50 Закону передбачено, що у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Аналіз наведених правових норм свідчить про те, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який застосовується для забезпечення реального виконання рішення, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу.

Таким чином, із змісту листів Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) наявних у матеріалах справи вбачається, що на даний час виконавче провадження відносно заявника (боржника) ОСОБА_1 знищене за закінченням термінів зберігання, 13.06.2012 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», а тому необхідність у накладенні арешту нерухомого майна заявника відпала.

Згідно частини другої статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи встановлені обставини справи та наведені вище норми законодавства суд дійшов висновку про наявність підстав для повного задоволення скарги боржника.

Керуючись ст.ст. 76 - 81, 89, 259 - 261, 353 - 354, 450 - 451 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії Начальника Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), стягувач: ПАТ «ВФ Україна (ПАТ «МТС України) -задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) щодо не зняття обтяження у вигляді арешту майна ОСОБА_1 у межах виконавчого провадження № 31857637.

Зобов`язати Деснянський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) скасувати арешт майна та заборону на його відчуження у виконавчому провадженні № 31857637, реєстраційний номер обтяження: 12613853; зареєстрований: 13.06.2012 за № 12613853, реєстратором: Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, підстава обтяження: постанова про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, 31857637, 31.05.2012, ВДВС Деснянського РУЮ м. Києва; об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно; власник: ОСОБА_1 .

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з дня її проголошення шляхом подання безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційної скарги. В разі оголошення вступної та резолютивної частини ухвали або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи строк оскарження ухвали обчислюється з дня складання її повного тексту.

Повний текст ухвали суду виготовлено 31.01.2022.

Суддя: