Справа № 710/1564/21
Провадження № 2/710/111/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.01.2022 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Симоненко О.В.,

за участі секретаря судового засідання - Коваленка В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Шполянського РВ ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Оболонського ВДВС у місті Києві центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа: ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі №710/828/14-ц,

ВСТАНОВИВ:

До Шполянського районного суду Черкаської області надійшла позовна заява, в якій позивачі просять визнати виконавчі листи, видані 02.04.2018 року на ім`я ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 такими, що не підлягають виконанню.

В обґрунтування позову зазначили, що Шполянським районним судом Черкаської області 02.12.2014 року розглянута цивільна справа № 710/828/14-ц ( 2/710/407/2014) за позовом ПАТ « Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором. За результатами розгляду апеляційної скарги ПАТ « ДельтаБанк», Апеляційний суд Черкаської області ухвалив рішення № 710/193/14-ц ( 22-ц/793/313/15) від 13.05.2015 року, яким повністю скасовано рішення першої інстанції.

02.04.20218 року Апеляційний суд Черкаської області видав виконавчі листи на ім`я ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , де зазначив номер справи № 710/828/14-ц ( 2/710/407/2014), які до того ж були підписані не суддею апеляційної інстанції, а суддею Шполянського районного суду Черкаської області - Красюк Г.П.. З наведеного вбачається, що номер справи суду першої інстанції і номер справи апеляційного суду є кардинально різними. Отже, Апеляційний суд Черкаської області фактично видав виконавчі листи на рішення суду першої інстанції. Відповідно до вимог ст. 431 ЦПК України ( в редакції станом на 02.04.2018 р.) Апеляційний суд Черкаської області не має повноважень на видачу виконавчого листа взагалі, і на рішення суду першої інстанції зокрема, до того ж підписаного суддею першої інстанції.

Більше того, виконавчий лист був підписаний суддею Красюк Г.П., яку відповідно до Постанови Верховної ради « Про звільнення суддів» від 08.09.2016 року було звільнено, тобто на видачі виконавчого листа , вона вже не здійснювала повноваження судді. Із виконавчого листа вбачається, що його підписала суддя Побережна Н.П. із порушенням вимог Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, установах і організаціях, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 18.06.2015 року № 1000/5.

Крім того, у виконавчих листах чітко вказано, що строк пред`явлення листів до виконання 13.05.2016 р., що відповідало строку, визначеному ЗУ « про виконавче провадження», який діяв на час ухвалення рішення апеляційною інстанцією, однак виконавчі листи прийняті до виконання у травні 2018 року, тобто з порушенням такого строку.

Посилаючись на норми ст. 432 ЦПК України, позивачі вважають, що виконавчі листи підлягають визнанню такими, що не підлягають виконанню.

05.11.2021 року відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами загального провадження.

03.12.2021 року заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення по виконавчому провадженню № 67634604 та № 67632141 повернуті заявникам.

03.12.2021 року заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про доповнення позовних вимог повернуто заявникам.

03.12.2021 року підготовче провадження закрите та справу призначено до судового розгляду.

13.12.2021 року у задоволенні заяв ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про забезпечення позову відмовлено.

23.12.2021 року заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про доповнення позовних вимог залишено без розгляду.

У судове засідання позивачі та представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , адвокат Тютюнников М.В., не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. 25.01.2021 року подали заяви про розгляд справи без їх участі, на позовних вимогах наполягали.

Представник Шполянського РВ ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Київ) у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги не визнав.

Представник Оболонського ВДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Київ) у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник ТОВ « Фінансова компанія « Довіра та гарантія», у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно копії рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 02.12.2014 року у справі № 710/828/14-ц, провадження № 2/710/407/2014 частково задоволено позов ПАТ « Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 та стягнуто солідарно із відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 350 000 грн протягом 2015 року(а.с. 19-22)

Із копії рішення апеляційного суду Черкаської області від 13.05.2015 року вбачається, що за результатами апеляційного перегляду рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 02.12.2014 року скасоване та ухвалено нове, яким позов задоволено частково, стягнуто із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ « Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в солідарному порядку в обсязі 461655,03 грн; стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 на користь ПАТ « Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в солідарному порядку в обсязі 461655,03 грн; у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_6 відмовлено; стягнуто із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на користь ПАТ « Дельта Банк» судовий збір по 609 грн з кожного ( а.с.23-32).

02.04.2018 року за вказаним рішенням апеляційної інстанції Шполянським районним судом Черкаської області видані виконавчі листи щодо боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованість за кредитним договором у сумі 461655,03 грн ( а.с. 33-35)

Відповідно інформації про виконавче провадження, долучених позивачами до матеріалів справи, 08.05.2018 року старшим державним виконавцем Шполянського районного відділу ВДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Тишкевич Б.В. відкриті виконавчі провадження за виконавчим листом щодо боржника ОСОБА_2 та щодо боржника ОСОБА_1 про стягнення боргу у сумі 461655,03 грн; 23.05.2018 року державним виконавцем Оболонського РВ ВДВС міста Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві Гаркушою Є.Ю. відкрито виконавче провадження щодо боржника ОСОБА_4 про стягнення боргу у сумі 461655,03 грн та станом на 26.11.2021 рік виконавчі провадження завершені.

Згідно з положеннями частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника.

Як правило, особа, чиї права порушено, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права або інтересу залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Згідно зі статтею 16 ЦК України захист цивільних прав та інтересів здійснюється у встановленому порядку судом шляхом: визнання цих прав; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусового виконання обов`язку в натурі; зміни правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та іншими способами відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

Норми частини першої ст. 4 ЦПК України у свою чергу визначають, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства ( ч.1 ст. 19 ЦПК України )

Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку:1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Предметом позову у цій справі є визнання виконавчого листа, виданого судом на виконання судового рішення.

Нормами ст. 18 ЦПК України визначена обов`язковість виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

При цьому процесуальні питання , пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів ( посадових осіб) вирішуються у порядку встановленому у розділі Розділ VI Цивільного процесуального кодексу України.

Зокрема частиною першою ст. 432 ЦПК України встановлено, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або зокрема визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Нормами ч.2 ст. 432 ЦПК України визначено, що суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Вирішення вказаного питання суд здійснює в порядку, встановленому ч.ч. 3,4 наведеної норми,

Таким чином, вирішення питання про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, віднесено до розділу VI ЦПК України, а не до позовного провадження, як це здійснюється в разі визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Вказані положення норм цивільного процесуального законодавства були роз`яснені судом позивачам у підготовчому судовому засіданні, разом із тим позивач ОСОБА_3 та адвокат Тютюнников М.В., представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , наполягали, що позов має бути розглянутий саме у позовному провадженні.

Відповідно положень ст.ст. 13, 45 ЦПК України сторони вільні у розпорядженні своїми правами.

Ураховуючи наведені обставини, оскільки визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню не є способом захисту прав боржника, які він вважає порушеними, за виконавчим листом, який видано судом, зважаючи на усталену позицію Верховного Суду , що обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні даного позову. Зважаючи на підстави відмови у позові, суд не надає оцінки обставинам, якими обгрунтовують позивачі свої вимоги.

Разом з тим, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачам, що визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню в даному випадку може бути здійснено шляхом подачі відповідної заяви у порядку ст. 432 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.15,16 ЦК України, ст.ст. 4,432, 263-265, ч.1 ст. 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Повний текст рішення складений 31.01.2022 року.

Суддя О.В. Симоненко