УХВАЛА

03 лютого 2022 року

м. Київ

справа № 593/98/21

провадження № 61-1444ск22

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Бурлакова С. Ю.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бережанського районного суду Тернопільської області від 16 вересня 2021 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 22 грудня 2021 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Відокремленого підрозділу Національного університету біоресурсів та природокористування України «Бережанський архітектурний інститут» про поновлення на роботі,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ВП НУБІП України «Бережанський агротехнічний інституту», в якому просила скасувати наказ

№ 378-к ВП НУБіП України «Бережанський агротехнічний інститут» про припинення із нею трудового договору та звільнення 29 грудня 2020 року

її з роботи у зв`язку із закінченням строку дії контракту на підставі пункту 2 статті 36 КЗпП України; скасувати підписаний нею останній контракт

із директором ВП НУБіП України «Бережанського агротехнічного інституту»

в частині строку дії трудового договору; поновити її на роботі у вищевказаному навчальному закладі з 30 грудня 2020 року на займаній до звільнення посаді; стягнути з відповідача на її користь грошові кошти за час вимушеного прогулу.

19 січня 2022 року ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , надіслала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Бережанського районного суду Тернопільської області від 16 вересня 2021 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 22 грудня 2021 року.

В касаційній скарзі ОСОБА_1 просить суд касаційної інстанції оскаржувані судові рішення скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями

від 24 січня 2022 року для розгляду справи визначено суддю-доповідача Бурлакова С. Ю.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки

у порушення вимог пункту третього частини четвертої статті 392 ЦПК України

до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

У пункті 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Разом із цим, у даній справі, крім інших позовних вимог, заявлено також вимоги про скасування наказу про звільнення та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, які не входять до переліку позовних вимог, визначених Законом України «Про судовий збір»«, при пред`явленні якої судовий збір

не сплачується.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 січня 2019 року, в справі

№ 12-301гс18 дійшла висновку, що пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (або за час вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Відповідно до положень частини другої статті 416 ЦПК України та частини першої статті 417 ЦПК України висновок Великої Палати Верховного Суду про те, як саме повинна застосовуватися норма матеріального права, є обов`язковим для застосування судами.

Отже, при поданні касаційної скарги ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір у встановленому розмірі за вимогу немайнового характеру та вимогу майнового характеру, виходячи з оспорюваної суми.

Ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою становить 1 % ціни позову, але не менше

0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше

5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт перший пункту першого частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»,

в редакції, чинній станом на дату подання позовної заяви у даній справі).

Ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт другий пункту першого частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», в редакції, чинній станом на дату подання позовної заяви у даній справі).

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня

2021 року становив 2 270,00 грн.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Таким чином, за подання касаційної скарги на рішення Бережанського районного суду Тернопільської області від 16 вересня 2021 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 22 грудня 2021 рокунеобхідно самостійно розрахувати судовий збір за вимогу майнового характеру, виходячи з оспорюваної суми, та сплатити судовий збір за вимогу немайнового характеру у розмірі 1 816,00 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду

у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК

у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) рахунок отримувача: UA0026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати оригінал документа, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про

що суддею постановляється відповідна ухвала. За змістом частини першої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог цього Кодексу щодо форми і змісту, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, касаційну скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без руху

з наданням можливості усунути вищевказані недоліки.

На підставі наведеного, керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Залишити без руху касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бережанського районного суду Тернопільської області від 16 вересня 2021 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 22 грудня 2021 року,

та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 03 березня

2022 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя С. Ю. Бурлаков