_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-з/947/345/22
УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

31.01.2022 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Гниличенко М.В.

за участю секретаря судового засідання - Намазової К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м.Одеси заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Деменчук Дмитра Анатолійовича про забезпечення позову по цивільній справі № 947/37419/21, суд

В С Т А Н О В И В:

26.11.2021 року представник ОСОБА_1 адвокат Деменчук Д.А., уточнивши позовні вимоги, звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Дишлева Т.В., Акціонерне товариство «Український будівельно-інвестиційний банк», Комунальне підприємство Вишеньківської сільської ради «Добробут-Гарант» Державний реєстратор Бойко О.М., в якому просить витребувати у відповідачів наступне майно з чужого незаконного володіння - житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; квартиру АДРЕСА_2 ; квартиру АДРЕСА_3 ; встановити порядок виконання рішення шляхом поновлення права позивача; стягнути з відповідачів судові витрати за подачу позову та судові витрати на правничу допомогу в розмірі 25000 гривень.

Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.11.2021 року вказану справу передано судді Гниличенко М.В.

Ухвалою судді Київського районного суду м.Одеси від 30.11.2021 року вказану позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 15.12.2021 року було відкрито провадження по справі у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 31.01.2022 року.

20.01.2022 року представник позивача адвокат Деменчук Д.А. звернувся до Київського районного суду м.Одеси з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на наступні об`єкти нерухомості - житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 189,9 кв.м.; квартиру АДРЕСА_4 ; квартиру АДРЕСА_5 .

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.3, ч.4 ст.153 ЦПК України суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 21.01.2022 року розгляд заяви про забезпечення позову було призначено у підготовче судове засідання з викликом представника заявника.

До судового засідання з`явився представник заявника ОСОБА_1 адвокат Деменчук Д.А., який заяву про забезпечення позову підтримав та просив задовольнити у повному обсязі.

До судового засідання відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 не з`явились, належним чином повідомлялись, причини неявки суду невідомі.

До судового засідання не з`явились треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Дишлева Т.В., Акціонерне товариство «Український будівельно-інвестиційний банк», Комунальне підприємство Вишеньківської сільської ради «Добробут-Гарант» Державний реєстратор Бойко О.М., належним чином повідомлялись, причини неявки суду невідомі.

Розглянувши заяву та додані до неї документи, заслухавши представника позивача, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заява про забезпечення позову повинна відповідати вимогам ст.151 ЦПК України щодо змісту і форми заяви. Відповідно до ст.151 ЦПК України - заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, крім іншого, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, ціну позову, про забезпечення якого просить заявник, інші відомості, потрібні для забезпечення позову У заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів.

До суду подано заяву про забезпечення позову та квитанцію про сплату судового збору за її подання, будь-які інші докази та відомості, потрібні для вирішення питання щодо забезпечення позову, до заяви не додано. Представником заявника у заяві зазначено пропозиції щодо зустрічного забезпечення, але не вказано ціну позову про забезпечення якого просить представник заявника, відсутні обґрунтування необхідності забезпечення позову, лише зазначено, що є загроза, що відповідачами буде реалізовано об`єкти нерухомості, але докази вказаної загрози відсутні, фактично доводи заяви базуються виключно на цитуванні норм законодавства.

Згідно з п. 1 ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Однак, суду невідомо статус вказаного майна, його наявність та інформацію щодо власників цього майна, що саме їм належить майно на час подання заяви про забезпечення позову, оскільки представником заявника до позовної заяви додано відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, які було отримано ОСОБА_5 , станом на 10.08.2018 року. Тобто, фактично сплинуло більше трьох років та на час розгляду заяви про забезпечення позову вказана інформація не є актуальною./а.с.17/

Крім того, у позовній заяві зазначено, що Прокурором Одеської області за заявою представника ОСОБА_1 за ч.4 ст.190 КК України відкрито кримінальне провадження № 003130 від 13.11.2018 року, в рамках якого можливо накладення арешту на майно з метою захисту прав потерпілої особи, проте докази з цього приводу відсутні в матеріалах справи.

Тобто, на протязі тривалого часу, фактично з серпня 2018 року, дата отримання інформації про власників спірного майна, позивачем не приймалось заходів щодо забезпечення позову в рамках цивільного законодавства, докази протилежного в матеріалах справи відсутні, та лише у листопаді 2021 року позивач звертається з позовом та заявою про забезпечення позову, яка має необґрунтований характер. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази належності спірного майна позивачу або відповідачам станом на час розгляду справи.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 р. №9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідачів, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заявником всупереч положенням ч. 2 ст. 149 ЦПК України не надано доказів, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Також, у заяві про забезпечення позову, заявник не конкретизував ринкову вартість майна відносно якого просить накласти арешт, внаслідок чого неможливо встановити співмірність заходів забезпечення позову з позовними вимогами позивача.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення позову, так як вважає зазначені доводи недостатніми та не доведеними належними доказами, тому у задоволенні заяви слід відмовити.

Одночасно суд роз`яснює, що ця відмова не позбавляє позивача на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку встановленому ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 149-153, 259-261, 353 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006року, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Деменчук Дмитра Анатолійовича про забезпечення позову по цивільній справі № 947/37419/21 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 31.01.2022 року.

Суддя Гниличенко М. В.