УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2022 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Калмикової Ю.О.,

за участю секретаря судового засідання Кравченко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лисичанську Луганської області клопотання Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду,

ВСТАНОВИВ:

Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків) звернулось до Лисичанського міського суду Луганської області з клопотанням про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду.

З поданого клопотання вбачається, що 18.05.2021 судом Ушачського району Вітебської області Республіки Білорусь було ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави державне мито в сумі 91,07рублів.

Дане рішення набрало законної сили 29.05.2021 року та судом Ушачського району Вітебської області Республіки Білорусь у справі виданий виконавчий документ про стягнення з ОСОБА_1 державного мита в сумі 93,07 рублів.

До теперішнього часу зазначене рішення ОСОБА_1 не виконувалося.

На підставі викладеного у клопотанні ставиться питання про надання дозволу на примусове виконання рішення суду Ушачського району Вітебської області Республіки Білорусь відносно ОСОБА_1 про стягнення державного мита у сумі 91,07 рублів.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надав.

Представник Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надав.

Відповідно до ч. 5 ст. 467 ЦПК України неявка без поважних причин у судове засідання будь-якої із сторін або їх представників, стосовно яких суду відомо про своєчасне вручення їм повістки про виклик до суду, не є перешкодою для розгляду клопотання.

Розглянувши клопотання, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини.

Згідно з рішенням суду Ушачського району Вітебської області Республіки Білорусь від 18.05.2021року з ОСОБА_1 , який мешкає на території України та проживає за адресою: АДРЕСА_1 стягнуто в дохід держави державне мито в сумі 91,07 рублів.

Вказане рішення набрало законної сили 29.05.2021 року.

Згідно з довідкою виконавчий лист Ушачського району Вітебської області Республіки Білорусь від 09.08.2021 року №8-43 про стягнення з ОСОБА_1 в дохід держави пред`явлено до виконання на території Республіки Білорусь.

На 27.01.2022 року заборгованість не стягнута, боржник мешкає на території іноземної держави в республіки Україна.

Згідно з відповіді Міністерства соціальної політики України №2-к/415/4/21 від 21.10.2021 р., щодо надання відомостей з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, та повідомляє, що станом на 10.11.2021 року інформація про ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутня.

Відповідно до ч. 1 ст. 462 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Відповідно до ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Визнання та виконання рішень, визначених у статті 81 цього Закону, здійснюється у порядку, встановленому законом України.

Україна та Республіка Білорусь є учасниками Конвенції «Про правову допомогу і правові відносини по цивільним, сімейним і кримінальним справам» від 22.01.1993 року, яка ратифікована Україною Законом України «Про ратифікацію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах» від 10.11.1994 року № 240/94-ВР.

Відповідно до статті 51 Конвенції кожна з Договірних Сторін на умовах, передбачених цією Конвенцією, визнає і виконує наступні рішення, винесені на території інших Договірних Сторін, зокрема, рішення установ юстиції по цивільних і сімейних справах, включаючи затверджені судом мирові угоди по таких справах і нотаріальні акти у відношенні грошових зобов`язань.

Відповідно до статті 54 Конвенції клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішень, передбачених у статті 51, розглядаються судами Договірної Сторони, на території якої повинне бути здійснене примусове виконання. Суд, що розглядає клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішення, обмежується встановленням того, що умови, передбачені цією Конвенцією, дотримані. У випадку, якщо умови дотримані, суд виносить рішення про примусове виконання. Порядок примусового виконання визначається за законодавством Договірної Сторони, на території якої повинне бути здійснене примусове виконання.

З досліджених матеріалів справи судом встановлено, що умови, передбачені Конвенцією «Про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах» від 22.01.1993 року, дотримані, а клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду на території України за формою та змістом відповідає вимогам, встановленим ст. 53 Конвенції та ст. 466 ЦПК України.

При цьому, суд враховує, що рішення суду Ушачського району Вітебської області Республіки Білорусь від 18.05.2021 року набрало законної сили та на теперішній час не виконано, а боржник не був позбавлений можливості взяти участь у судовому процесі.

За таких обставин, враховуючи, що підстави для відмови у задоволенні клопотання, передбачені ст. 468 ЦПК України, відсутні, суд вважає, що клопотання Інспекції Міністерства по податкам і зборам Республіки Білорусь по Лепельському району про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду підлягає задоволенню.

Крім того, відповідно до ч. 8 ст. 467 ЦПК України, якщо в рішенні іноземного суду суму стягнення зазначено в іноземній валюті, суд, який розглядає це клопотання, визначає суму в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.

Згідно з офіційним курсом Національного банку України на 27 січня 2022 року білоруський рубль по відношенню до української гривні становить 11,07 грн. за 1 білоруський рубль, у зв`язку з чим сума, яка підлягає стягненню, становить 1008 грн. 14 коп.

Керуючись ст. 258-260, 462, 467-469 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду задовольнити.

Визнати та надати дозвіл на примусове виконання на території України рішення суду Ушачського району Вітебської області Республіки Білорусь від 18.05.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 в дохід держави державне мито в сумі 91.07 рублів, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 27 січня 2022 року в гривневому еквіваленті становить 1008 (одна тисяча вісім) грн. 14 коп.

Ухвала може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Ю. О. Калмикова