Ухвала

26 січня 2022 року

м. Київ

справа № 639/5420/19

провадження № 61-20329ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 20 січня 2021 року

та постанову Харківського апеляційного суду від 08 листопада 2021 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом

до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , в якому просив стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 01 січня 2018 року в розмірі 70 000,00 доларів США, компенсацію в розмірі 60% річних від простроченої суми грошового зобов`язання за неправомірне користування грошовими коштами в сумі 67 590,16 доларів США та понесені судові витрати, пов`язані з розглядом даної справи.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 20 січня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_3 і ОСОБА_1 солідарно на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 01 січня 2018 року в загальній сумі 3 153 292,80 грн, що складається з 1 970 808,00 грн основного боргу та штрафу - 1 182 484,80 грн; стягнуто з ОСОБА_3 і ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені витрати зі оплати судового збору по 4 802,50 грн з кожного; в іншій частині у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного суду від 08 листопада 2021 року рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове судове рішення, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_3 і ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 01 січня 2018 року в загальній сумі 137 590,16 доларів США, що складається з 70 000 доларів США основного боргу та штрафу - 67 590,16 доларів США, а також витрати по сплаті судового збору.

13 грудня 2021 року до Верховного Суду ОСОБА_1 подала касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 20 січня 2021 року та постанову Харківського апеляційного суду від 08 листопада 2021 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики від 01 січня 2018 року в розмірі 70 000,00 доларів США, компенсації в розмірі 60% річних від простроченої суми грошового зобов`язання за неправомірне користування грошовими коштами в сумі 67 590,16 доларів США та понесених судових витрат в розмірі 4 802, 50 грн, пов`язаних з розглядом справи, і ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні зазначених позовних вимог.

Ухвалою Верховного Суду від 24 грудня 2021 року касаційну скаргу

ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліку касаційної скарги.

На виконання вимог вищевказаної ухвали Верховного Суду заявницею усунуто недолік касаційної скарги.

Підставами касаційного оскарження вказаних судових рішень заявниця зазначила порушення судами норм матеріального і процесуального права, посилаючись на те, що суди застосували норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду України від 20 лютого 2013 року у справі № 6-163цс 12, постановах Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року справа № 752/7501/18, від 18 листопада 2020 року у справі № 638/20102/16-ц, від 20 січня 2021 року у справі № 752/24638/18, від 17 березня 2021 року у справі № 700/3914/15, не взяли до уваги правовий висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 18 липня 2018 року у справі № 308/10837/15-ц (пункт 1 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України), а також не дослідили належним чином зібрані у справі докази, а суд апеляційної інстанції розглянув праву без її участі (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 20 січня 2021 року та постанову Харківського апеляційного суду від 08 листопада 2021 року подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

З урахуванням наведеного, касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою необхідно відкрити.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить зупинити дію постанови Харківського апеляційного суду від 08 листопада 2021 року та виконання рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 20 січня 2021 року.

Клопотання обґрунтоване тим, що на виконання судового рішення буде відкрито виконавче провадження, в якому з метою задоволення вимог кредитора буде звернуто стягнення на грошові кошти та квартиру, яка є єдиним житлом заявниці. Вона не вважає зобов`язання солідарним, а тому такі дії завдадуть їй шкоди, ускладнять ефективний захист і поновлення порушених прав та інтересів, а також потягнуть за собою процедуру повороту виконання судового рішення.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду

або зупинення його дії (якщо рішення не передбачає примусового виконання).

Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Враховуючи те, що видача виконавчих листів на виконання судового рішення та відкриття виконавчого провадження не є достатньою підставою для зупинення виконання судового рішення судом касаційної інстанції, взявши до уваги доводи клопотання, які значною мірою покликані незгодою із задоволенням позову, клопотання ОСОБА_1 про зупинення дії постанови Харківського апеляційного суду від 08 листопада 2021 року (яка підлягає примусовому виконанню) та виконання рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 20 січня 2021 року (яке скасоване судом апеляційної інстанції) до задоволення не підлягає.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд

у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за договором позики, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 20 січня 2021 року та постанову Харківського апеляційного суду від 08 листопада 2021 року.

Витребувати з Жовтневого районного суду м. Харковацивільну справу № 639/5420/19.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення дії постанови Харківського апеляційного суду від 08 листопада 2021 року та виконання рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 20 січня 2021 року відмовити.

Надіслати іншим учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 14 лютого 2022 року. До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович