24.01.2022 227/4455/21
21 січня 2022 року м.Добропілля
Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Здоровиці О.В.,
секретаря судового засідання Сисенко Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Добропілля цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Оніпко Наталя Олександрівна до Акціонерного товариства «Банк Форвард», треті особи - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Овсієнко Алла Вікторівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню (ЄУНСС №227/4455/21), -
Позивач, в інтересах якого діє адвокат Оніпко Н.О., звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а саме, вчиненого 25 серпня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М., зареєстрований в реєстрі за №5115, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард» заборгованості за кредитним договором № 88045412.
Обґрунтовуючи вимоги представник позивача зазначає, що вказаний виконавчий напис виданий безпідставно, з порушенням норм діючого законодавства, тож є неправомірним, законом не передбачено можливість вчинення виконавчого напису нотаріусом по кредитному договору, укладеному в простій письмовій формі. Крім того, виконавчий напис, на думку позивача, вчинений з порушенням строку встановленого ст.88 ЗУ «Про нотаріат», а заборгованість не є безспірною. Жодних кредитних договорів з відповідачем позивач не укладав, жодного розрахунку на підтвердження того, що позивач має борг перед відповідачем на адресу позивача не надходило. Посилаючись на викладене просив визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис.
Ухвалою суду від 12.11.2021 року задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову та зупинено стягнення на підставі виконавчого напису.
Ухвалою суду від 15.11.2021 року було відрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, та витребувано докази по справі.
Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач, будучи повідомленим про дату, час і місце судового засідання в судове засідання не з`явився. Причини неявки відповідача в судове засідання, суду невідомі.
Відповідач правом надання відзиву не скористався.
Третя особа, приватний нотаріус Сазонова О.М., в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлялась належним чином. Надала суду копії матеріалів нотаріальної справи щодо вчинення вказаного виконавчого напису, та просила справу розглядати без її участі, у зв`язку з великим навантаженням.
Третя особа приватний виконавець Овсієнко А.В. в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлялась належним чином. Причини неявки суду невідомі.
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, але не з`явився в судове засідання без повідомлення причин та не подав будь-яких заперечень проти позову і позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено таке.
09.03.2011 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Руский Стандарт» було укладено кредитний договір №88045412. Вказану обставину позивач не оспорює.
У вищевказаному виконавчому написі зазначено, що правонаступником всіх прав та обов`язків ПАТ «Банк Руский Стандарт» є АТ «Банк Форвард». Але доказів вказаного відповідачем суду надано не було.
Зі змісту вказаного виконавчого напису вбачається, що він набирає чинності з дня його вчинення, тобто з 25.08.2021 року.
Нотаріусом Сазоновою О.М. на запит суду надані матеріали, які стали підставою для вчинення оспорюваного виконавчого напису (а.с.74-86).
З вказаних матеріалів вбачається, що нотаріусу для вчинення виконавчого напису відповідачем була надана заява про вчинення виконавчого напису від 25.08.2021 року (а.с.82), до якої були додані копії: кредитного договору №88045412 від 09.03.2011 року; заяви на відкриття поточного рахунку від 09.03.2011 р.; графік платежів додаток до договору №88045412 від 09.03.2011 року, копію виконавчого напису від 25.08.2021 року, копію вимоги щодо сплати заборгованості.
Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка передбачена пунктом 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат». При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.
Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою КМУ № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (далі - постанова № 662) Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту:
«Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин
2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.
Для одержання виконавчого напису додаються:
а) оригінал кредитного договору;
б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».
Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року зупинено до закінчення касаційного розгляду.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін.

Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14.

Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Таким чином, вбачається, що з моменту набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14, відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», стягнення кредитної заборгованості за виконавчим написом може здійснюється лише за нотаріально посвідченими кредитними договорами та для одержання виконавчого напису нотаріусу повинні бути надані: а) оригінал нотаріально посвідченого договору, б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

З наведеного вбачається, що вчиняючи спірний виконавчий напис (25.08.2021 року), приватний нотаріус недотримався умов вчинення виконавчого напису, що є самостійною підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Аналогічна позиція викладена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17, в якій, зокрема, суд зазначив: «Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 27 березня 2017 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника».

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Факт укладення кредитного договору №88045412 від 09.03.2011 року між ПАТ «Банк Руский Стандарт» та ОСОБА_1 позивачем не оспорюється, але останній вказує, що вказаний кредитний договір нотаріально посвідчено не було.

Надана копія кредитного договору, укладеного між ПАТ «Банк Руский Стандарт» та ОСОБА_1 №88045412 від 09.03.2011 року, не містить відомостей про його нотаріального посвідчення, що свідчить про те, що вказаний кредитний договір був вчинений в простій письмовій формі.

Вказана обставина відповідачем не спростована.

Враховуючи наведене в судовому засіданні встановлено, що оспорюваний виконавчий напис було видано на підставі кредитного договору, який був вчинений в простій письмовій формі, що в свою чергу дає суду підстави вважати, що нотаріусом був порушений порядок вчинення виконавчого напису, що є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Зважаючи на наведене, суд не вбачає необхідності вдаватись до вирішення питання про безспірність вимог АТ «Банк Форвард» до позивача за кредитним договором №88045412 від 09.03.2011 року.

Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 23 червня 2020 року по справі № 645/1979/15-ц, у постанові від 21 вересня 2021 року по справі 910/10374/17.

Враховуючи наведене, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню шляхом визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Сазоновою О.М. від 25.08.2021 року, зареєстрований в реєстрі за №5115.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати по сплаті судового збору за подачу позовної заяви та заяви про забезпечення позову в розмірі 1362,00 грн.

Керуючись статями 3, 12, 13,81,141,259,263-265,268, 280-283, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Оніпко Наталя Олександрівна до Акціонерного товариства «Банк Форвард», треті особи - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Овсієнко Алла Вікторівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 25 серпня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною, зареєстрований в реєстрі за № 5115, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард» заборгованості за Кредитним договором № 88045412 від 10.03.2011 року, укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Русский Стандарт» за період з 01.04.2019 року по 30.06.2019 року, в загальній сумі 58669,97 грн (п`ятдесят вісім тисяч шістсот шістдесят дев`ять гривень 97 копійок).

Стягнути з Акціонерного товариства «Банк Форвард» на користь держави судовий збір в розмірі 1362 (одна тисяча триста шістдесят дві) гривень 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення до Добропільського міськрайонного суду Донецької області.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку позивачем, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, повністю або частково до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Копію рішення направити сторонам.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Представник позивача: Оніпко Наталя Олександрівна, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №4401 від 04.07.2012 р., адреса розташування робочого місця АДРЕСА_2 ;

Відповідач: Акціонерного товариства «Банк Форвард», , юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд.105.

Треті особи:

приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, адреса розташування робочого місця: АДРЕСА_3 ;

приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Овсієнко Алла Вікторівна, адреса розташування робочого місця: 01135, м.Київ, вул.Чорновола Вячеслава, буд.10, оф.91.

Вступна та резолютивна частини рішення проголошені 21 січня 2022 року. Повне рішення буде складено 24 січня 2022 року.

Надруковано в нарадчій кімнаті у одному примірнику.

Суддя О.В. Здоровиця

21.01.2022