провадження №: 2-з/752/34/22
У Х В А Л А

Іменем України

10.01.2022 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Мазур Ю.Ю., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визнання правочину недійсним за ознаками фіктивного,-

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Голосіївського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання правочину недійсним за ознаками фіктивного.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 05.06.2020, відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 02.12.2021 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визнання правочину недійсним за ознаками фіктивного, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

02.12.2021 року від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, а саме: на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ); заборони співвласникам ОСОБА_7 та ОСОБА_6 відчуження будь-яким способом та обтяжувати квартиру у АДРЕСА_1 .

Подану заяву обґрунтовує тим, що квартира відповідача вдруге була відчужена на інших власників 30.03.2020 - дарування 1/3 частки ОСОБА_7 та 24.02.2020 - договір купівлі-продажу 2/3 частки ОСОБА_6 . Зазначає, що за виниклих обставин існує загроза подальшої неявки у судове засідання залучених третіх осіб, які можуть у третє перепродати свої частки у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . А тому у заявника є підстави вважати, що не вжиття запобіжного заходу по арешту незаконно відчуженої квартири відповідача ускладнить та зробить неефективним захист або поновлення порушених прав та інтересів позивача у цій справі.

Суддя, вивчивши заяву про забезпечення позову та додані до неї документи, всебічно з`ясувавши обставини, на які заявник посилається як на підстави вимог своєї заяви, вважає необхідним частково задовольнити заяву, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, визначено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006, №9 постановлено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник (позивач), та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд встановив, що предметом даного спору між сторонами є визнання недійсним договору дарування квартири ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 площею 65,9 кв.м. на користь своєї доньки та батька за ознаками фіктивної передачі майна з метою запобігання стягнення боргу.

Заявник зазначає, що відповідач більше року не виконує постанову державної виконавчої служби на виконання рішення Печерського районного суду м. Києва від 12.07.2019 по стягненню з ОСОБА_2 боргу за договором позики в розмірі 150000 доларів США на користь позивача ОСОБА_1 . Тобто ОСОБА_2 у добровільному порядку борг не повертає, у зв`язку з чим позивач звернулася до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на належне відповідачу майно, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в послідуючому.

Як вбачається з довідки АТ «Укрсоцбанк» № 05.11-12/84-857 від 11.04.2019 станом на 11.04.2019 балансова вартість трикімнатної квартири АДРЕСА_3 , загальною площею 66,7 кв.м., складає 2060649,00 грн.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки сторони позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Разом з цим, заявником належним чином не обґрунтована заява про забезпечення позову в частині заборони співвласникам ОСОБА_7 та ОСОБА_6 відчуження будь-яким способом та обтяжувати квартиру у АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За таких обставин суд приходить до висновку про те, що обраний спосіб забезпечення позову не є співмірним заявленим позовним вимогам.

Враховуючи викладене, обраний позивачкою спосіб забезпечення позову порушить права відповідача в повній мірі користуватися належним їй нерухомим майном, зокрема такими як реєструвати заповіти, договори оренди тощо, та вчиняти інші не пов`язані з відчуженням даного майна дії, що в своїй сукупності може призвести до незворотних наслідків.

Беручи до уваги, предмет та ціну даного позову, а також можливі наслідки відновлення порушеного права позивача, у разі задоволення позову, суд дійшов висновку, що подана заява про забезпечення позву підлягає частковому задоволенню, а саме слід забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визнання правочину недійсним за ознаками фіктивного - задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_4 до набрання рішення по даній цивільній справі законної сили.

Стягувач: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_5 ).

Боржник: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ).

В решті вимог заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визнання правочину недійсним за ознаками фіктивного - відмовити.

Ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову - три роки.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п. 3 Розділу ХІІ ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), зазначені вище процесуальні строки продовжуються на строк дії такого карантину.

Оскарження ухвали суду про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя Ю.Ю. Мазур