Номер апеляційного провадження: 22-ц/812/190/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Бондаренко Т.З.,

суддів: Крамаренко Т.В., Темнікової В.І.,

із секретарем судового засідання: Колосовою О.М.,

за участю: представника скаржника ОСОБА_1 та представника виконавчого органу Квашенка С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №2-12-254/10 за апеляційною скаргою

Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса)

на ухвалу Центрального районного суду м.Миколаєва від 18 листопада 2021 року, постановлену у складі судді Шолох Л.М. за скаргою ОСОБА_2 , заінтересована особа Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Державна іпотечна установа, ОСОБА_3 , про визнання протиправною та скасування постанови про опис та арешт майна у цивільній справі за позовом

Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит», правонаступник якого - Державна іпотечна установа до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

В липні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою до Центрального районного суду м. Миколаєва у якій він просить визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 30 червня 2021 року.

Скаргу мотивовано тим, що рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 06 квітня 2010 року позов Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит», правонаступником, якого є Державна іпотечна установа до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто з відповідачів заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії від 08 лютого 2008 року в сумі 898 146 грн. 62 коп., а також судовий збір у розмірі 1700 грн. 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 250 грн. 00 коп. в солідарному порядку. В іншій частині позовних вимог відмовлено. За результатами апеляційного провадження рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 01 грудня 2010 року частково задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_3 . Рішення суду першої інстанції змінено. Стягнуто з відповідачів на користь Банку 898 146 грн. 62 коп. заборгованості за договором кредиту в солідарному порядку та по 975 грн. з кожного судових витрат.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання Управління забезпечення примусового виконання рішення у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Павлюк М.А. від 30 червня 2021 року ВП № 45710796 здійснено опис та арешт майна (коштів) боржника, а саме квартири за адресою АДРЕСА_1 . Проте, вказана постанова не відповідає вимогам закону. Так, державним виконавцем штучно зроблені умови на перешкоджання скаржнику дізнатися про час та дату виконавчих дій, а також можливість довідатись про їх результат, оскільки перша вимога направлена на дату, коли виконавчі дії не проводились, а друга направлена запізно. Документи виконавчого провадження не направлені боржнику, а оскаржувана постанова направлена на невірну адресу.

Оскаржувана постанова містить недостовірні данні, а саме в ній зазначено про участь понятих, тоді як такі були відсутні, в постанові міститься підпис боржника, проте останній не був присутній при вказаних виконавчих дій. В постанові не зазначено характеристики описаного майна, що є обов`язковим.

Акт державного виконавця від 30 червня 2021 року про відмову в наданні доступу не містить підпису понятих, в якості боржника вказано його дружину ОСОБА_3 .

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 листопада 2021 року скаргу ОСОБА_2 задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства (м.Одеса) Павлюк М.А. від 30 червня 2021 року ВП № 45710796 про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Вказана ухвала мотивована тим, що оскільки ухвалою районного суду від 18 листопада 2021 року в іншому провадженні встановлено, що передача виконавчого листа № ц-12-1549/10 від 03 березня 2011 року, виданого 03 березня 2011 року Центральним районним судом м. Миколаєва до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеси) є незаконною, в зв`язку з чим судом у тій справі скасовані постанови про передачу вказаного виконавчого провадження до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеси), а також про прийняття виконавчого провадження до виконання державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), тому цей відділ не мав повноважень щодо здійснення подальших виконавчих дій щодо опису та арешту майна боржника ОСОБА_2 .

Не погоджуючись з даною ухвалою суду, Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Одеса) подало апеляційну скаргу, в якій просить цю ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга мотивована тим, що районний суд дійшов безпідставного висновків стосовно того, що Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області не є органом державної виконавчої служби, до повноважень якого віднесено, в тому числі і виконання виконавчого листа від 03 березня 2011 року, виданого Центральним районним судом м. Миколаєва, а також що у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) відсутні відповідні повноваження щодо здійснення виконавчих дій.

Також суд безпідставно дійшов висновку і про скасування постанов державного виконавця і від 23, 24 червня та 02 липня 2020 року своєю ухвалою від 30 червня 2021 року, оскільки така ухвала відсутня в підсистемі «Електронний суд».

Заслухавши доповідь судді доповідача, осіб, які з`явились в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.263ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення,ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення ухвалене у справі відповідає вказаним вимогам.

Як вбачається зі змісту скарги рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 06 квітня 2010 року стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії від 08 лютого 2008 року в сумі 898 146 грн. 62 коп., а також судовий збір у розмірі 1700 грн. 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 250 грн. 00 коп.

За результатами апеляційного провадження рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 01 грудня 2010 року частково задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_3 . Рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 06 квітня 2010 року змінено. Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» 898 146 грн. 62 коп. заборгованості за договором кредиту від 08 лютого 2008 року в солідарному порядку та по 975 грн. з кожного судових витрат.

Зазначене судове рішення було звернуто до примусового виконання.

Постановою державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції від 21 березня 2011 року відкрито виконавче провадження №25360255 з виконання виконавчого листа № ц-12-1549/10, виданого 03 березня 2011 року Центральним районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк Фінанси та кредит» 898 146 грн. 62 коп. заборгованості за кредитним договором від 08 лютого 2008 року в солідарному порядку (т.1 а.с.163).

Надалі постановою Центрального відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції від 09 грудня 2014 року відкрито виконавче провадження № 45710796 з виконання виконавчого листа № ц-12-1549/10, виданого 03 березня 2011 року Центральним районним судом м.Миколаєва про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» 866 156 грн. 30 коп. Боржником у цьому виконавчому провадженні вказано ОСОБА_2 .

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 листопада 2019 року задоволено заяву Державної іпотечної установи про заміну сторони у виконавчому провадженні та замінено його сторону з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на Державну іпотечну установу.

У період з грудня 2014 року до червня 2020 року примусове виконання цього виконавчого провадження здійснювалося Центральним відділом державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).

Постановою №11.04-01/285 заступника начальника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) - начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Чубаревим О. від 23 червня 2020 року матеріали виконавчого провадження № 45710796 з виконання виконавчого листа Центрального районного суду м. Миколаєва від 03 березня 2011 року за № ц-12-1549/10 передано до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Підставою для винесення цієї постанови є подання в.о. начальника Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гордашко О.В., яке мотивоване тим, що виконавче провадження № 45710796 має резонансний характер.

Надалі постановою головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 24 червня 2020 року ВП №45710796 виконавчий лист № ц-12-1549/10, виданий 03 березня 2011 року Центральним районним судом м. Миколаєва вирішено передати до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у строк до 01 липня 2020 року.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Павлюк М.А. від 02 липня 2020 року виконавче провадження № 45710796 прийнято до провадження.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання Управління забезпечення примусового виконання рішення у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Павлюк М.А. від 30 червня 2021 року ВП № 45710796 здійснено опис та арешт майна (коштів) боржника, а саме квартири за адресою АДРЕСА_1 .

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 листопада 2021 року у іншому провадженні скасовано постанови від 23 червня 2020 року № 11.04-01/285, від 24 червня 2020 року та від 02 липня 2020 року у ВП № 45710796.

Скасовуючи вказані постанови, суд дійшов висновку, що Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області не є органом державної виконавчої служби, до повноважень якого віднесено виконання виконавчого листа № ц-12-1549/10, виданого 03 березня 2011 року Центральним районним судом м.Миколаєва. А відтак, і відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не мав повноважень на здійснення виконавчих дій щодо опису та арешту майна боржника ОСОБА_2 .

Розглядаючи дану справу, в якій оскаржується постанова головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Павлюка М.А. від 30 червня 2021 року про опис та арешт майна (коштів) боржника, районний суд, як підставу її скасування вказав, що оскільки ухвалою цього ж суду від цієї ж дати, а саме 18 листопада 2021 року (судом помилково вказано 30 червня 2021 року), скасовано постанови:

від 23 червня 2020 року про передачу матеріалів виконавчого провадження до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 24 червня 2020 року,

-постанову державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві про передачу виконавчого провадження від 24 червня 2020 року,

-та постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області від 02 липня 2020 року про прийняття виконавчого провадження, як такі, що не відповідають вимогам закону, то як наслідок, і оскаржувана постанова від 30 червня 2021 року про арешт майна боржника є незаконною, оскільки винесена за межами компетенції Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

З даним висновком суду колегія суддів погоджується.

Так, в судовому засіданні суду апеляційної інстанції встановлено, що на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 листопада 2021 року про визнання незаконним передачі виконавчого провадження від Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) учасниками процесу апеляційна скарга не подавалася, вказана ухвала набрала законної сили 06 грудня 2021 року (т. 4 а.с.41-44).

Таким чином, підстави перебування виконавчого провадження за №45710796 в провадженні Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) немає, що виключає можливість вчинення вказаним органом виконавчих дій, в тому числі і щодо арешту майна боржника.

Посилання в апеляційній скарзі на законність передачі виконавчого провадження за №45710796 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не можна прийняти до уваги, оскільки таке не є предметом розгляду даного провадження, а ухвала Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 листопада 2021 року в якій суд дійшов зворотного висновку не оскаржена.

Також, не можна прийняти до уваги і посилання апелянта на те, що на час постановлення оскаржуваної ухвали, ухвала на яку послався суд про скасування трьох постанов стосовно передачі виконавчого провадження, не набрала законної сили, оскільки на даний час ця ухвала є такою, що набрала законної сили, що виключає можливість піддавати сумніву наведені в ній висновки.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали районного суду, колегія не вбачає підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) залишити без задоволення.

Ухвалу Центрального районного суду м.Миколаєва від 18 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до вимог ст. 389 ЦПК України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Судді: Т.З. Бондаренко

Т.В. Крамаренко

В.І. Темнікова