Номер провадження: 22-ц/813/4033/22
Номер справи місцевого суду: 505/1240/19
Головуючий у першій інстанції Івінський О. О.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Таварткіладзе О.М.,

суддів: Князюка О.В., Заїкіна А.П.

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Одеса апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Врони Андрія Валентиновича на заочне рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 27 серпня 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на навчання,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2019 року, ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на навчання, в якому просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі 2 000 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 09 квітня 2019 року і до закінчення дочкою навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років за умови, що вона буде продовжувати навчання. Підставою тому зазначала те, що дочка навчається в Одеському Міжнародному гуманітарному університеті за спеціальністю 224 «Технології медичної діагностики лікування», бакалавр, з денною формою навчання та потребує матеріальної допомоги. Відповідач як батько не надає матеріальної допомоги на її утримування.

Заочним рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 27 серпня 2020 року позовну заяву задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі 2 000 гривень, щомісячно, починаючи стягнення з 09 квітня 2019 року і до закінчення дочкою навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років за умови, що вона буде продовжувати навчання.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

13.10.2020 року представник ОСОБА_1 адвокат Врона Андрій Валентинович подав заяву про перегляд заочного рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 27 серпня 2020 року.

Ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 13 липня 2021 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на навчання залишено без задоволення.

Не погоджуючись з заочним рішенням суду, представник ОСОБА_1 адвокат Врона Андрій Валентинович подав апеляційну скаргу, в якій просить заочне рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 27 серпня 2020 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким встановити розмір аліментів у твердій грошовій сумі 1200 гривень щомісячно, але не більше як досягнення донькою ОСОБА_3 23 років за умови, що вона буде продовжувати навчання.

Апеляційна скарга мотивована тим, що 14.11.2009 року відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 14.11.2009 року, між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було укладено шлюб, про що Першим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції було зроблено відповідний актовий запис № 900. Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 22.01.2013 року, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 є донькою ОСОБА_1 та ОСОБА_5 . Апелянт зазначає, що відповідно до довідки про склад сім`ї № 989 від 21.09.2020 року до складу сім`ї останнього входять: ОСОБА_6 дружина та ОСОБА_5 донька. Відповідно до довідки про доходи № 7-133/867 від 21.09.2020 року ОСОБА_1 з 04.03.2019 року займає посаду сторожа у Відділу освіти, культури, молоді та спорту Яськівської сільської ради. Апелянт зазначає, що його заробітна плата з березня 2020 року по серпень 2020 року склала 27455, 56 грн., що в середньому складає 4575, 92 грн. на місяць та вважає, що відповідач повинен дотримуватися балансу між інтересами обох дітей, тому розмір аліментів на навчання ОСОБА_3 у розмірі 2000 грн. є непомірним.

У відзиві на апеляційну скаргу, ОСОБА_2 , посилаючись на її необґрунтованість, просить суд заочне рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 27 серпня 2020 року - залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. У відзиві на апеляційну скаргу, заявник посилається на те, що ОСОБА_3 навчається на денній формі навчання по контракту, на платній основі, кожного семестру сплачує вартість навчання в розмірі 9600 грн., що підтверджується квитанцією наявною в матеріалах справи. Вартість навчання за навчальний рік складає 19 200 грн. Крім того, у зв`язку з відсутністю місць в гуртожитку, ОСОБА_3 орендує житло в м. Одеса, за що сплачує орендну плату у розмірі 6000 грн. та окремо за комунальні платежі. ОСОБА_7 зазначає, що на даний час не працює, на її утриманні непрацездатний батько. Так як ОСОБА_3 навчається на денній формі навчання, тому працевлаштуватися у неї немає можливості. Заявник зазначає, що ОСОБА_1 працює, має легковий автомобіль та регулярно отримує заробітну плату, тому на думку ОСОБА_2 жодної правової підстави для скасування заочного рішення не має.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наведених у цій постанові підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи та у випадках встановлених ч. 3 цієї статті.

Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 дійсно навчається у вищому навчальному закладі на денній формі навчання, не має можливості працювати та потребує матеріальної допомоги, а відповідач є працездатною особою, що отримає щомісячний дохід у вигляді заробітної плати, та спроможний утримувати свою дочку, яка продовжує навчання.

Колегія суддів не може повністю погодитись з таким висновком суду з огляду на таке.

Так, судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками повнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка з 10 серпня 2018 року навчається у Одеському Міжнародному гуманітарному університеті за спеціальністю 224 «Технології медичної діагностики лікування», бакалавр, з денною формою навчання.

Судова колегія виходить з такого.

Відповідно до частини першої, другої, статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають.

Обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину) (п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» ).

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 29 січня 2018 року у справі № 622/373/16-ц, в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15.

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

За змістом с.ст.191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Так, як вбачається з матеріалів справи ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась ОСОБА_3 , її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Крім того, з наявних в матеріалах справи доказів, апеляційним судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 14.11.2009 року, між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було укладено шлюб, про що Першим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції було зроблено відповідний актовий запис № 900. Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 22.01.2013 року, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 є донькою ОСОБА_1 та ОСОБА_6 . Відповідно до довідки про склад сім`ї № 989 від 21.09.2020 року до складу сім`ї ОСОБА_1 входять: ОСОБА_6 дружина та ОСОБА_5 донька. Відповідно до довідки про доходи № 7-133/867 від 21.09.2020 року ОСОБА_1 з 04.03.2019 року займає посаду сторожа у Відділу освіти, культури, молоді та спорту Яськівської сільської ради та отримує заробітню плату з березня 2020 року по серпень 2020 року в розмірі 27455, 56 грн., що в середньому складає 4575, 92 грн.

З огляду на вказане вбачається, що ОСОБА_1 є батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 22.01.2013 року, при цьому апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції не було враховано наявність у відповідача другої дитини від іншого шлюбу та не був враховний матеріальний стан ОСОБА_1 .

Апеляційний суд вважає, що за викладених вище обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність у відповідача можливості надавати допомогу повнолітній доньці, яка продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитись щодо визначеного розміру аліментів.

Даючи оцінку встановленим обставинам справи та доказам в їх сукупності, а саме, що:

- ОСОБА_1 працевлаштований та отримує щомісячну заробітну плату, яка в середньому складає 4575, 92 грн.,

- ОСОБА_1 має на утриманні іншу неповнолітню дитину,

суд виходить з принципу рівності обов`язків батьків щодо утримання дітей і засад цивільного законодавства щодо розумності та справедливості.

При цьому апеляційний суд також бере до уваги той факт, що наявність іншої неповнолітньої дитини, яка знаходиться на утриманні відповідача, не позбавляє його від обов`язку надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній доньці, яка продовжує навчання та потребує так само матеріального утримання.

З урахуванням того, що ОСОБА_1 не відмовляєтья від свого обов`язку щодо сплати аліментів, передбаченого ст. 198 СК України, однак враховуючи розмір заробітної плати останнього та перебування на його утриманні неповнолітньої доньки та дружини, колегія суддів вважає, що відповідач має можливість надати допомогу своїй повнолітній доньці, яка продовжує навчання, у розмірі 1200 грн. щомісячно, але не більше, як досягнення донькою ОСОБА_3 23 років за умови, що вона буде продовжувати навчання.

Таким чином, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в суді апеляційної інстанції, оскільки суд першої інстанції дійсно не в повному обсязі врахував матеріальний стан відповідача у справі та не надав йому належної оцінки та не врахував наявність у апелянта неповнолітньої доньки від іншого шлюбу, про яку ОСОБА_1 як батько також повинен піклуватися, забезпечувати необхідне харчування, медичний догляд, лікування, створювати умови для отримання нею освіти, тощо.

За таких обставин, зважаючи на викладене, оскаржуване рішення районного суду не може бути визнано законним і обґрунтованим, підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання доньки ОСОБА_8 у розмірі 1200 грн щомісяця, починаючи стягнення з 09 квітня 2019 року і до закінчення дочкою навчання до 30.06.2022 року, але не більше як до досягнення нею 23 років за умови, що вона буде продовжувати навчання.

Позивач ОСОБА_2 при зверненні до суду із даним позовом була звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому відповідно до вимог ст.141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1152 грн. 60 коп. необхідно компенсувати ОСОБА_1 за рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Врони Андрія Валентиновича задовольнити частково.

Заочне рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 27 серпня 2020 року скасувати та ухвали нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі 1200 гривень, щомісячно, починаючи стягнення з 09 квітня 2019 року і до закінчення дочкою навчання до 30.06.2022 року, але не більше як до досягнення нею 23 років за умови, що вона буде продовжувати навчання.

Компенсувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) за рахунок держави судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 1152 грн. 60 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови складено: 25.01.2022 року.

Головуючий: О.М. Таварткіладзе

Судді: О.В.Князюк

А.П. Заїкін