Справа № 621/3399/21
Провадження № 2/621/348/22
26 січня 2022 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді - Вельможної І.В.,
секретаря судового засідання - Лацько А.В.,
розглянувши за відсутності учасників справи у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження в заочному порядку цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Харківське обласне управління акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом,
08.11.2021 АТ "Державний ощадний банк України" в особі філії Харківського обласного управління АТ "Ощадбанк", звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за Договором про споживчий кредит в розмірі 43 084 грн 27 к., а також понесені витрати по сплаті судового збору за подання позову до суду.
В обґрунтування позову вказано, що 22.10.2020 між АТ "Ощадбанк" та ОСОБА_1 укладений Договір про споживчий кредит № 328/0140, за яким відповідач отримав грошові кошти (кредит) у сумі 50 000 грн 00 к., на строк 60 місяців, з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 21.10.2025 із сплатою 56 % за користування кредитом. Зазначена в цьому пункті Договору процентна ставка є фіксованою.
Банк здійснює надання кредиту одноразово шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника, (п. 3.2.1.)
Проценти нараховуються банком щомісячно за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом, що був отриманий позичальником, починаючи з дати видачі кредиту до терміну остаточного повернення кредиту, визначеного цим Договором, (п. 2.4.2.)
Всі платежі за цим Договором (повернення кредиту, сплата процентів за його користування, комісійної винагороди, штрафних санкцій тощо) здійснюється шляхом списання банком в договірному порядку коштів з поточного рахунку, (п. 3.3.1).
Повернення кредиту та сплата процентів здійснюється позичальником згідно з графіком платежів або достроково відповідно до порядку, визначеного цим Договором, але в будь-якому випадку не пізніше терміну остаточного повернення кредиту, встановленого згідно з цим Договором (п. 3.3.2).
Позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 833 грн 33 к. та сплату процентів, нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 25 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з листопада 2020 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які банк, використовуючи право договірного списання коштів, наданого йому згідно з умовами цього Договору, списує в рахунок погашення Основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності, визначеної цим Договором (п. 3.3.3).
Якщо сума платежу, що надійшла в рахунок повернення кредиту та сплати процентів, менше розміру, вказаного у п.п. 3.3.3. цього Договору, то несплачений платіж та нараховані проценти, що мали бути сплаченими, вважаються простроченими.
Банк має право у випадку, якщо будуть мати місце будь-які або всі можливі випадки невиконання позичальником та/або поручителем взятих на себе обов`язків та недотримання умов, передбачених цим Договором та/або договорами забезпечення (за наявності) та/або іншими договорами, укладеними позичальником з банком, вимагати повернення суми кредиту та сплати всієї суми нарахованих процентів за користування кредитом (разом з будь-якими іншими нарахованими сумами або сумами, що підлягають до сплати за цим Договором), строк сплати яких ще не настав, в повному обсязі у тому числі, але не виключно, у разі якщо відбулася будь-яка із наступних подій, ( п. 3.9.1.); затримання сплати частини основної суми боргу за кредитом та/або процентів за користування кредитом на один календарний місяць ( п. 3.9.1.1.).
При виникненні простроченої заборгованості за основною сумою боргу за кредитом та/або процентами більше ніж на один місяць, а також в інших випадках, передбачених цим договором, вимагати дострокового повернення кредиту сплати нарахованих процентів та інших платежів за цим Договором та стягнути заборгованість у примусовому порядку.
Відповідно до умов Кредитного договору, відповідач, як позичальник, зобов`язався: відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобов`язаннях, що випливають з цього Договору ( п. 4.3.4.); завчасно забезпечувати наявність коштів для сплати чергових платежів за цим договором на поточному рахунку (п. 4.3.10.); за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплати суми комісійної винагороди, позичальник зобов`язується сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення, але не більше 15% суми простроченого платежу (п. 8.3.).
Проте, з боку відповідача має місце неналежне виконання своїх зобов`язань за Кредитний договором, у зв`язку з чим, у позичальника за Договором про споживчий кредит № 328/0140 виникла заборгованість, яка станом на 27.10.2021 складає 43 084 грн 27 к., з яких: 34 986 грн 90 к. - загальна сума прострочених чергових платежів за кредитом (по основному боргу); 7 314 грн 71 к. - загальна сума заборгованості по сплаті прострочених процентів за користування кредитом; 350 грн 70 к - загальна сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості по основному боргу; 72 грн 53 к. - загальна сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості по відсоткам; 283 грн 21 к - загальна сума 3% річних від прострочених сум по кредиту; 76 грн 22 к. - загальна сума 3% річних від прострочених сум по відсоткам.
На даний час, відповідач ухиляється від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав та інтересів позивача .
Невиконання відповідачем умов кредитного договору стало підставою для звернення до суду з даним позовом.
Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 17.11.2021 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду на 07.12.2021.
07.12.2021 та 05.01.2022 судове засідання відкладено у зв`язку з неявкою відповідача.
26.01.2022 належним чином повідомлені учасники повторно в судове засідання не з`явилися.
Представник позивача Шахова О.І. подала заяву, в якій просила судовий розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, не заперечувала проти ухвалення по справі заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 повторно у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, рекомендованими листами, направленими на його адресу місця реєстрації судом, що зокрема підтверджується відомостями відстеження поштового відправлення, відповідно до якого рекомендоване відправлення з повісткою про виклик до суду, вручено відповідачу особисто (а.с. 59), крім того відповідач повідомлявся про час та місце розгляду справи шляхом публікації оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 58). Причин неявки суду ОСОБА_1 не повідомив, відзиву на позов не надавав, будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань від відповідача до суду не надходило.
Згідно зі статтею 280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, на підставі частини 4 статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення.
Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, прийшов до наступного висновку:
Частиною 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до статей 76-81 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Згідно виписки по картковому рахунку та розрахунку заборгованості за основним боргом, процентами, комісією, пенею, 3% річних та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання, наданих позивачем, за зазначеним вище кредитним договором, укладеним між позивачем та відповідачем, станом на 27.10.2021 мається заборгованість - 43 084 грн 27 к., з яких: 34 986 грн 90 к. - загальна сума прострочених чергових платежів за кредитом (по основному боргу); 7 314 грн 71 к. - загальна сума заборгованості по сплаті прострочених процентів за користування кредитом; 350 грн 70 к - загальна сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості по основному боргу; 72 грн 53 к. - загальна сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості по відсоткам; 283 грн 21 к - загальна сума 3% річних від прострочених сум по кредиту; 76 грн 22 к. - загальна сума 3% річних від прострочених сум по відсоткам (а. с. 18-20, 21-39).
Зазначений розрахунок містить відомості про порядок нарахування заборгованості, дати та суми погашення кредиту, процентів, витрати від інфляції за несвоєчасне погашення та пені, тобто зрозумілі суми надходження та їх віднесення на погашення складових заборгованості.
Відповідно до частини 1 статті 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.
Відповідно до частини 2 статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому.
У відповідності з частиною 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Статтею 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 Цивільного кодексу України).
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 Цивільного кодексу України).
Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в частині 1 статті 625 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
За загальними правилами, що випливають з положень статей 11-14, 202, 509, 525, 526, 546, 549, 550, 610, 614, 622-625 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки, виникають, зокрема, з договорів, і повинні належно виконуватися; позичальник зобов`язаний повернути кредитору усе заборговане на умовах, передбачених договором і законом, а кредитор управі вимагати виконання порушеного зобов`язання, стягнення неустойки; особа здійснює свої права та виконує цивільні обов`язки у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства, зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, зловживання правом не допускається; особа діє у цивільних відносинах вільно, на власний ризик і повинна діяти, в тому числі, вчиняючи правочин, добросовісно, розумно, передбачаючи наслідки.
Позивачем надано докази виникнення між сторонами правовідносин у зв`язку з укладанням кредитного договору від 22.10.2020 та наявності з боку відповідача невиконаних зобов`язань за цим договором.
Розмір невиконаних зобов`язань підтверджується даними розрахунку заборгованості за кредитним договором, який не спростовано відповідачем.
Внаслідок порушення відповідачем ОСОБА_1 умов кредитного договору від 22.10.2020 Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" значною мірою позбавлено того, на що воно розраховувало при укладенні договору.
За таких обставин, позовна заява Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", в особі філії - Харківське обласне управління АТ "Ощадбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню.
Згідно статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ними і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, тобто 2 270 грн 00 к.
Керуючись статтями 12, 13, 76-81, 89, 141, 223, частиною 2 статті 247, 259, 263-265, 268, 280-289, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено та підписано - 26.01.2022.

Позивач - Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України", в особі філії - Харківського обласного управління АТ "Державний ощадний банк України", місцезнаходження: 61005, м. Харків, майдан Конституції, буд. 22, .

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

Головуючий: