Справа № 137/1141/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" січня 2022 р.

Літинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Гопкіна П.В.,

за участю секретаря Іванової І.О.,

сторін у справі:

представника позивача - адвоката Сільченка О.В.,

представників відповідача:

адвоката Дроненка Ю.В.,

Голови Правління ПрАТ "Племзавод "Літинський" Олексюка О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Літині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Племзавод "Літинський" про розірвання договору оренди земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

07.10.2021 представник позивачки-адвокат Сільченко О.В. звернувся до Літинського районного суду Вінницької області із вказаною позовною заявою мотивуючи її тим, що 20.03.2017 позивачка уклала з відповідачем Договір оренди земельної ділянки площею 2.76 га, кадастровий номер :02:000:0364, яка розташована на території Громадської сільської ради Вінницького району (на той час Літинського) Вінницької області строком на 10 років.

Зазначає, що відповідач протягом декількох років, в тому числі в 2021 році порушує умови зазначеного Договору оренди, а саме не використовує земельну ділянку за цільовим призначенням, що на думку позивача, є порушенням режиму використання земельної ділянки, що призвело до її забур`янення. На земельній ділянці знаходиться склад органічних добрив (гною), що не є товарним сільськогосподарським виробництвом. Крім цього, при внесенні органічних добрив (гною) на земельні ділянки існують максимально-допустимі норми, які розраховуються відповідно до існуючої Таблиці та методики. Недотримання таких норм є загрозою якості грунту, а саме його забруднення, несприятливість до добрив в майбутньому, накопичення надлишку поживних речовин та важких металів призводить до зменшення родючості грунтів, внаслідок пригнічення життєдіяльності бактерій, грибів, порушується процес самоочищення грунту.

Рахує, що складування гною на земельній ділянці призвело до підвищення в грунті вмісту нітратів, фосфатів, сульфатів, хлоридів та окремих важких металів, розчинених солей, які після випаровування вологи залишаються у ґрунті, зокрема і у вигляді хлоридів. Надлишковий вміст у ґрунті хлориду натрію та хлориду магнію зумовлює хлоридне засолення ґрунтів. Накопичення сульфату натрію і сульфату магнію спричиняє сульфатне засолення ґрунту. Внесення понаднормової кількості гною та посліду в ґрунт викликає не тільки його забруднення, але й несприйнятливість до добрив в майбутньому.

Крім цього, коли грейдер згортає гній для вивозу його на інші земельні ділянки, то грейдер разом з гноєм збирає верхній шар землі, внаслідок чого утворюються канави та грунт втрачає якість.

Рахує, що такі порушення умов Договору оренди від 20.03.2017 року є підставою для його припинення, що передбачено п.п. 12,14 Договору та ст. 32 ЗУ «Про оренду землі».

Крім того, 01.12.2021 представником позивачки-адвокатом Сільченко О.В. до Літинського районного суду Вінницької області подано заяву про зміну підстав позову мотивовану тим, що умовами Договору не передбачено правових наслідків в разі зміни типу акціонерного товариства, проте, орендодавець з ПрАТ «Племзавод Літинський» договору оренди земельної ділянки не укладала, а ПАТ «Плезавод Літинський» в державному реєстрі не значиться.

Таким чином, відповідач самостійно, без повідомлення та згоди орендодавця, тобто позивача у справі, вирішив, що має права та обов`язки щодо оренди землі як правонаступник, що є порушенням права власності позивача та підставою припинення дії Договору оренди від 20.03.2017.

Таким чином представник позивачки-адвокат Сільченко О.В. просить Договір оренди землі від 20.03.2017, кадастровий номер земельної ділянки :02:000:0364, укладений між ОСОБА_1 та ПрАТ "Племзавод "Літинський" припинити шляхом розірвання.

08.11.2021 та 14.12.2021 від представника відповідача-адвоката Дроненка Ю.В. надійшли відзиви на позовну заяву та заяву про зміну підстав позову, мотивовані тим, що підставою дострокового розірвання договору оренди земельної ділянки позивач зазначав порушення відповідачем п.п. 12. 14 Договору оренди земельної ділянки від 20 березня 2017 року, ст. ст. 24, 25, 32 ЗУ «Про оренду землі», розміщення орендарем сховища органічних добрив (гною) на орендованій земельній ділянці, але не зазначено які нормативні акти забороняють розміщення органічних добрив на орендованій земельній ділянці. Забруднення земельної ділянки внаслідок господарської діяльності орендаря не підтверджено відповідними актами перевірок компетентних органів.

Зазначає, що обов`язки, встановлені Договором ПрАТ «Племзавод «Літинський» виконало. Орендар приступив до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди, зареєстрованим в установленому законом порядку. Згідно пункту 23 Договору обмежень (обтяжень) щодо використання орендованої земельної ділянки немає. Згідно пункту 13 Договору цільове призначення земельної ділянки - землі сільськогосподарського призначення. ПрАТ «Племзавод «Літинський» використовує земельну ділянку за цільовим призначенням. Доводи позивача про невиконання ПрАТ «Племзавод Літинський» своїх обов`язків, передбачених п. 25 Договору не обгрунтовані та доведені належними та допустимими доказами.

Крім того, вказує, що сама лише зміна найменування юридичної особи не означає її реорганізації, якщо при цьому не змінюється організаційно-правова форма даної особи. Зміна типу акціонерного товариства з публічного на приватне не є його реорганізацією (стаття 5 Закону України «Про акціонерні товариства»). Позивачем не надано суду доказів, підтверджуючих, що зміна типу акціонерного товариства значною мірою позбавило позивача того, на що останній розраховував при укладенні договору та внаслідок чого він позбавився можливості вимагати від ПрАТ «Племзавод «Літинський» отримання орендної плати відповідно до умов договору. Таким чином, наявність вказаного критерію істотного порушення договору - «значна міра» позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору, у даному випадку позивачем не доведено. Також, позивачем не доведено наявність іншого критерію істотного порушення Договору, а саме того, що йому було завдано шкоди.

Таким чином представник відповідача-адвокат Дроненко Ю.В. просить відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ПрАТ "Племзавод "Літинський" про розірвання договору оренди земельної ділянки.

Представник позивачки адвокат - Сільченко О.В. у судовому засіданні заяву підтримав та просив її задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві та заяві про зміну підстав позову.

Представник відповідача адвокат - адвокат Дроненко Ю.В. у судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог з підстав зазначених у відзиві на позовну заяві та заяву про зміну підстав позову.

Заслухавши пояснення представника позивачки, представників відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи та наведені в ній сторонами докази, суд приходить до наступних висновків.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 запевнила суд, що на земельній ділянці позивача в ОСОБА_1 , з 2019 по 2021 роки складувався гній. Протягом трьох років та ріс бур`ян, гній розтікався, заводились шкідники, йшов сморід по селі. Свідку відома ця обставина, адже земельна ділянка свідка розташована поруч із земельною ділянкою ОСОБА_1 .

У судовому засіданні свідок ОСОБА_3 повідомив, що на земельну ділянку ОСОБА_1 з 2019 вивозились гної, вони розтікались, розтікались, там розводились птахи. У жовтні 2021 року гної почали вивозити, підгорнули та почистили територію. Гній лежав на всій плащі земельної ділянки. Під час дощу гній розтікався на дорогу. Свідку це відомо, адже він працював на сусідній земельній ділянці. Гній знаходився там до осені 2021 року, а потім його почали розвозити, а земельну ділянку зачищувати.

Допитаний в якості свідка представник відповідача - Голова Правління ПрАТ "Племзавод "Літинський" ОСОБА_4 , пояснив, що питання про компостування, в тому числі спірної земельної ділянки, вирішувалось на спеціальних зборах підприємства за участю агрономів та на підставі аналізів землі із згадуваної вище земельної ділянки. На зборах було прийнято рішення про удобрення та підготовку земель до посівних робіт, які планують розпочати цієї весни. Зазначив, що на сьогоднішній день земельна ділянка переорана та навесні буде засіяна кукурудзою. Пояснив, що до процесу сільськогосподарського виробництва входить внесення добрив, в тому числі компостування. Також вказав, що аналіз грунтів проводиться кожен рік, а використання перегною покращує здоров`я грунтів. Саме підприємство окрім вирощування сільськогосподарської продукції також займається розведення великої рогатої худоби та виробленням молока, тому існують відходи тваринництва. Підприємство сплачує за договором оренду плату за використання земельної ділянки, а також податки за забруднення.

Свідок ОСОБА_5 зазначила, що вона як начальник земельного відділу здійснює контроль за цільовим використанням земельних ділянок у товаристві. Не погоджуються із твердження сторони позивача про те, що відповідачем використовується земельна ділянка не за цільовим призначенням, адже орендар проводив покращення земельна шляхом удобрювання. ОСОБА_5 кожен рік присутня на зборах де приймаються рішення про покращення (компостування) земель. Рішення приймається на підставі доповіді агронома та результатів аналізу ґрунтів у присутності начальників всіх підрозділів.

З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність та правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.

Так, 20.03.2017 між сторонами укладено Договір оренди землі (а.с.8) площею 2.76 га, кадастровий номер земельної ділянки :02:000:0364, яка розташована на території Громадської сільської ради Вінницького району (на той час Літинського) Вінницької області строком на 10 років.

Відповідно до ч. 2 ст. 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, вони регулюються також актами земельного законодавства Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі».

Відповідно до частини другої статті 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої ним шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно зі статтею 13 Закону «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За частиною 1 ст. 14 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин) договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально, а ч. 5 ст. 6 цього Закону визначено, що право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 15 Закону «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Згідно з частинами третьою, четвертою статті 31 Закону «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Частиною першою статті 32 Закону «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Із досліджених в судовому засіданні фотографій (а.с.10, 20) встановити межі земельної ділянки позивачки та визначити, що саме на її території знаходиться гній, зарослі тощо, встановити не представилось можливим. Як і не вдалось встановити факт пошкодження земельної ділянки.

Представник позивачки - адвокат Сільченко О.В. зазначив, що складування гною на земельній ділянці призвело до підвищення в грунті вмісту нітратів, фосфатів, сульфатів, хлоридів та окремих важких металів, розчинених солей, які після випаровування вологи залишаються у ґрунті, зокрема і у вигляді хлоридів. Надлишковий вміст у ґрунті хлориду натрію та хлориду магнію зумовлює хлоридне засолення ґрунтів. Накопичення сульфату натрію і сульфату магнію спричиняє сульфатне засолення ґрунту. Проте, адвокатом Сільченко О.В. не доведено самого факту існування у грунті зазначених вище речовин. Також не заявлено клопотання про проведення відповідної експертизи для встановлення вмісту у грунті речовин, на які посилається позивач.

Крім того, слід зазначити, що у загально-доступних інтернет ресурсах визначення гній позиціонується як найцінніше органічне добриво. У гною різних тварин в середньому міститься (%): води 75, органічної речовини 21, загального азоту 0,5, засвоюваного фосфору 0,25, окису калію 0,6. Якість гною залежить від виду тварини, її корму, підстилки та способу зберігання. Так, при годівлі свиней використовують багато концентратів, тому гній відрізняється високим вмістом азоту, а в раціоні жуйних тварин присутні грубі корми - в їх гною більше калію.

Компостування - метод виробництва добрив із різних органічних відходів, для отримання екологічно чистої продукції та покращення ґрунту.

А тому, суд не може розцінювати перебування гною на території земельної ділянки та її компостування, як загрозу, що як наслідок, зіпсує землю.

Окрім того, саме сільськогосподарське виробництво - вид господарської діяльності з виробництва продукції, яка пов`язана з біологічними процесами її вирощування, призначеної для споживання в сирому і переробленому вигляді та для використання на нехарчові цілі.

Щодо тверджень представника позивачки про те, що умовами Договору не передбачено правових наслідків в разі зміни типу акціонерного товариства та відповідач не має прав та обов`язків щодо оренди землі як правонаступник, що є порушенням права власності позивача та підставою припинення дії Договору оренди від 20.03.2017, слід зазначити, що досліджена копія статуту (а.с.35-58) свідчить про те, що вид діяльності, юридична адреса, ідентифікаційний код підприємства та голова Правління не змінились. Вказане вище свідчить лише про зміну форми підприємства, яке раніше називалось ПАТ «Плезавод Літинський» та з яким укладено спірний Договір.

Крім того, п. 36 Договору оренди землі передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору.

На підставі викладено, суд вважає, що позовні вимоги позивачки до відповідача є безпідставними і не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 19, 76-82, 89, 258-265, 268, 354, ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволені позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Племзавод "Літинський" про розірвання договору оренди земельної ділянки, відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено 28.01.2022.

Суддя : Гопкін П. В.