Ухвала

24 січня 2022 року

м. Київ

справа № 757/6203/21-ц

провадження № 61-20656св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Погрібного С. О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Державна казначейська служба України, Київська обласна прокуратура,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Київської обласної прокуратури на рішення Печерського районного суду м. Києва від 29 квітня 2021 року у складі судді Волкової С. Я. та постанову Київського апеляційного суду від 17 листопада 2021року у складі колегії суддів: Голуб С. А., Ігнатченко Н. В., Таргоній Д. О.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог позовної заяви і рішень судів першої та апеляційної інстанцій

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Державної казначейської служби України, Київської обласної прокуратури про відшкодування за рахунок коштів Державного бюджету України моральної шкоди, завданої незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури та суду.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 24 квітня 2015 року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 364 КК України.

Вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 грудня 2019 року його визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 364 КК України (у редакції від 07 квітня 2011 року), та виправдано у зв`язку з встановленням відсутності в його діянні складу кримінального правопорушення. Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 грудня 2020 року вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 грудня 2019 року щодо нього залишено без змін.

Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з Державного бюджету України 1 000 000,00 грн грошової компенсації моральної шкоди.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 29 квітня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом їх списання з єдиного казначейського рахунка на користь ОСОБА_1 402 000,00 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди, 30 000 грн судових витрат на професійну правничу допомогу. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, керувався принципами поміркованості, розумності, справедливості, а також тим, що такий розмір має бути не більш ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.

Постановою Київського апеляційного суду від 17 листопада 2021 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходив із того, що позивач тривалий час перебував під слідством та судом, був змушений докладати додаткових зусиль для підтвердження та доведеності своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого йому злочину, суттєво були порушені його нормальні життєві зв`язки. Суд всебічно встановив обставини справи, оцінив всі надані докази та доводи сторін, за своїм внутрішнім переконанням обґрунтовано визначив розмір відшкодування позивачу моральної шкоди у розмірі 402 000,00 грн.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги

У грудні 2021 року Київська обласна прокуратура подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Печерського районного суду м. Києва від 29 квітня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 листопада 2021 року, в якій просить скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права. У своїй касаційній скарзі вказує на те, що суди попередніх інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях не врахували висновки щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2018 року у справі № 910/23967/16, від 12 березня 2019 року у справі № 920/715/17, від 27 листопада 2019 року у справі № 242/4741/16-ц, від 25 березня 2020 року у справі № 641/8857/17, Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі № 340/451/18, від 11 березня 2020 року у справі № 629/795/19, від 07 жовтня 2020 року у справі № 646/1806/18.

У своїй касаційній скарзі прокурор просить про час і місце розгляду справи повідомляти Київську обласну прокуратуру та Офіс Генерального прокурора, а розгляд касаційної скарги здійснювати у судовому засіданні за участю працівника Офісу Генерального прокурора.

Щодо проведення судового розгляду Верховним Судом за участю прокурора

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 43 ЦПК України учасники справи мають право, зокрема, брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи у касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. Абзац другий частини першої статті 402 ЦПК України визначає, що у разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що право особи бути присутньою під час розгляду справи може бути реалізовано у разі розгляду такої справи у відкритому судовому засіданні, у всіх інших випадках присутність інших осіб при розгляді справи у порядку письмового провадження чинним ЦПК Українине передбачено.

Верховний Суд є судом права, а не факту, і, діючи у межах повноважень та порядку, визначених частиною першою статті 400 ЦПК України, не може встановлювати обставини справи, збирати й перевіряти докази та надавати їм оцінку.

Сторона позивача реалізувала свої процесуальні права шляхом викладення своєї позиції у касаційній скарзі,що відповідають принципу змагальності на стадії касаційного перегляду справи. Клопотання про розгляд справи судом касаційної інстанції за участю прокурора не містить обґрунтування того, які ще важливі для справи пояснення може надати прокурор лише особисто в суді, окрім тих, які викладені письмово.

Верховний Суд, виходячи із повноважень суду касаційної інстанції, який не може встановлювати нові обставини, які не були встановлені судами, оцінивши характер спору та суть правового питання, яке підлягає вирішенню у розглядуваній справі, вважає за можливе розглянути справу у порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, тобто за наявними у ній матеріалами.

Верховний Суд створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів, у яких такий рух відображено. Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Ураховуючи викладене та зважаючи на відсутність необхідності виклику учасників справи для надання пояснень, Верховний Суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про розгляд справи за участі працівника Офісу Генерального прокурора.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 23 грудня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано матеріали цивільної справи, надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

13 січня 2022 року справа надійшла до суду касаційної інстанції.

Позиція Верховного Суду

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Київської обласної прокуратури про відшкодування за рахунок коштів Державного бюджету України моральної шкоди, завданої незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури та суду, за касаційною скаргою Київської обласної прокуратури на рішення Печерського районного суду м. Києва від 29 квітня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 листопада 2021 року призначити до судового розгляду на 09 лютого 2022 року колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак
І. Ю. Гулейков С. О. Погрібний