Справа № 159/7261/21
Провадження № 2/159/366/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2022 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді Денисюк Т.В., розглянувши в порядку письмового спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей,

в с т а н о в и в :

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом, мотивуючи тим, що у шлюбі з відповідачем у них народились син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Через погіршення відносин позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу та проживає разом з дітьми окремо від відповідача. Відповідач відвідує сім`ю, спілкується з дітьми, проте матеріальної допомоги не надає. З огляду на вік дітей та загальний розмір витрат, які несе позивач для забезпечення належного рівня їхнього життя і розвитку дитини, з урахуванням того, що відповідач є працездатною особою, позивач просила ухвалити рішення про стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі по 2500 грн щомісяця на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття.

Відповідач ОСОБА_2 правом подати відзив на позовну заяву не скористався.

Відповідно до вимог ч.13 ст.7, ч.6 ст.19 ЦПК України справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши письмові докази у справі суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких мотивів.

Із матеріалів справи вбачається, що сторони є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 видане відділом ДРАЦСу по місту Ковелю) та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 видане Ковельським міським відділом ДРАЦСу).

Сторони не заперечують факт окремого проживання та проживання дітей з позивачкою.

Ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно з вимогами ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема по сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними. Однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ст.181 СК України).

При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст.182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

У статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 01.01.2021 року - 1921 грн, з 01.07.2021 2013 грн, з 01.12.2021 2100 грн, для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2021 року - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень.

У статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2022 року 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня 2272 гривні, для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2618 року - 2395 гривень, з 1 липня - 2744 гривень, з 1 грудня - 2833 гривень.

Розмір аліментів суд визначає з урахуванням усіх обставин справи, які встановлює на підставі поданих сторонами доказів.

Так, статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1, ч.5, ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Позивач не довела перед судом існування обставин, які б обумовлювали стягнення аліментів в розмірі 2 500 гривень.

Враховуючи вік дітей, вартість продуктів харчування, послуг, ліків, одягу для дітей, витрат на відвідування розвиваючих, оздоровчих гуртків і здобуття освіти, а також молодий вік відповідача, відсутність у нього обмежень за станом здоров`я для працевлаштування, суд вважає обґрунтованим розмір аліментів на рівні 2 000 гривень на кожну дитину щомісяця.

Відповідач не подав суду доказів на підтвердження існування обставин для визначення розміру аліментів в меншому розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти призначаються від дня пред`явлення позову, а саме з 08 грудня 2021 року.

В силу п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача в доход держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 992,40 гривень, від сплати якого позивач звільнена згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись статтями 12,76-81,258, 259, 263-265, 273,279,430 ЦПК України, на підставі статей 7,18, 181,182,185,191 СК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі по 2 000 (дві тисячі) гривень щомісяця на кожну дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08 грудня 2021 року і до досягнення повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в доход держави судовий збір в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт № НОМЕР_3 від 28.08.2018, орган що видав 0717, адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт НОМЕР_4 виданий 22.02.2013 Ковельським РВ УДМС України у Волинській області, адреса: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено та підписано без його проголошення 31.01.2022.

ГоловуючийТ. В. ДЕНИСЮК