Справа № 515/1616/21
Провадження № 2/515/173/22
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2022 року. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Тимошенка С.В.

за участю: секретаря судового засідання Комерзан Л.І.

позивача ОСОБА_1

представника позивача - адвоката Давиденка К.В.

представника відповідача Савчук Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області в по- рядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу «Татарбунарська музична школа» Татарбунарської міської ради Білго- род-Дністровського району Одеської області

про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення

від роботи, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу

та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

16 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила виз- нати незаконним та скасувати наказ директора Комунального закладу «Татарбунарська музична школа» (далі - КЗ «Татарбунарська музична школа») № 24-к від 08.11.2021 р. про відсторонення її від роботи, поновити її на займаній посаді, зобов`язати КЗ «Татарбунарська музична школа» вип- латити їй заробітну плату за час вимушеного прогулу та стягнути моральну шкоду в розмірі 20000 грн., посилаючись на наступні обставини.

Вона працює на посаді викладача в КЗ «Татарбунарська музична школа». У листопаді 2021 ро- ку вона стикнулася із грубим порушення їїо конституційного права на роботу з боку відповідача, яке полягало в тому, що у неї вимагали на роботі медичну інформацію щодо вакцинації від респі- раторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та обмеження прав праців- ника щодо повноцінної роботи, та отримання заробітної плати. Так, 08.11.2021 р. директором Сав- чук Т.І. їй було вручено наказ про відсторонення від роботи з підстав відсутності щеплення від ре- спіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Наказ мотивований тим, що оскільки у неї відсутнє відповідне щеплення, то відповідно до Наказу Міністерства охоро- ни здоров"я України, відповідач відсторонює її від роботи. Ні в трудовому договорі, ні в посадовій інструкції, ні в будь-якому іншому документі, що підписані між сторонами у справі, такого зобов`- язання з її боку, як розголошення конфіденційної інформації відносно стану свого здоров`я, а саме, щеплення від СОVID-19 немає, так само, як і не передбачено повноваження відповідача на відсто- ронення з роботи з підстав відсутності вищезгаданого щеплення. Вона не згодна з наказом дирек- тора відповідача про її відсторонення від роботи. Вона не проти вакцинації, але вона є добровіль- ною, а не примусовою, і це не привід позбавляти її улюбленої роботи. Вона викладач з 30-річним стажем роботи, якій присвятила все своє життя. На її утриманні неповнолітня дитина, яку вона ви- ховує сама, і її робота - це єдине джерело існування. Вважає даний наказ незаконним та таким, що підлягає скасуванню судом.

Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, надали до суду заяви, в яких проси- ли розгляд справи провести у їх відсутність, а позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача також у судове засідання не з`явилася, надіслала до суду відзив на по- зовну заяву, в якому просила відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, а справу розглянути за її відсутності. У відзиві, зокрема, зазначила, що вона, як директором КЗ «Татарбуна- рська музична школа» діяла у межах наданих їй повноважень згідно норм діючого законодавства, працівники музичної школи повинні здійснити щеплення, а в разі ухилення від обов`язкової вак- цинації їх має бути відстороненоі від роботи на підставі Наказу МОЗ. Позивач крім своїх прав має ще обов`язки, які повинна виконувати за трудовим договором, але остання відмовилася надати до- відку про протипоказання чи сертифікат про щеплення. Відсторонення від роботи позивача прово- дилось законно на підставі Постанови КМУ та Наказу МОЗ, які не скасовані та не зупинені.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

У відповідності до ч.ч.3, 4 ст.12, ч.ч.1, 2 ст.13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести об ставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або за перечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслід- ків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Як вбачається з довідки про доходи та копії трудової книжки серії НОМЕР_1 (а.с.12, 13- 16), ОСОБА_1 працює в КЗ «Татарбунарська музична школа» з 12.11.1993 р на посаді викладача мистецької школи.

Згідно довідки № 29 від 09.11.2021 р., виданої КЗ «Татарбунарська музична школа» (а.с.10), під час роботи ОСОБА_1 у вказаному закладі порушень трудової дисципліни з її боку зафіксовано не будо, дисциплінарні стягнення не накладалися, майнові претензії відсутні.

Наказом директора музичної шкоди «Про відсторонення від роботи» № 24-к з 08.11.2021 р. ОСОБА_1 , викладача мистецької школи, відсторонено без збереження заробітної плати від виконан- ня посадових обов`язків з 08.11.2021 р. до усунення причин, що зумовили відсторонення (на пе- ріод дії карантину та відсутності щеплення проти COVID-19). Підставами наказу зазначено: ст.ст. 46, 94 КЗпП України, ч.2 ст.12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», ч. 1 ст.1 Закону України «Про оплату праці», п.41-6 постанови КМУ від 09.12.2020 р. № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою за- побігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої SARS-CoV-2», наказ МОЗ України від 04.10.2021 р. № 2153 «Про затвердження переліку профе- сій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепле- нням» (а.с.11).

В силу ст.117 Конституції України, Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов`язковими до виконання. Акти Кабінету Міністрів України підписує Прем`єр-міністр України. Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, міністе- рств та інших центральних органів виконавчої влади підлягають реєстрації в порядку, встановле- ному законом.

Міністерство юстиції України зробило висновок, що наказ МОЗ № 2153 відповідає Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема ст.. 8 Конвенції «Право на повагу до приватного і сімейного життя», а також практиці Європейського суду з прав людини, свідченням чого є реєстрація цього наказу Міністерством юстиції України.

Державна реєстрація нормативно-правового акта полягає у проведенні правової експертизи на відповідність йогоКонституції та законодавству України, Конвенції про захист прав людини і ос- новоположних свобод 1950 року і протоколам до неї, міжнародним договорам України, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та зобов`язанням України у сфері європей- ської інтеграції та праву Європейського Союзу (acquis ЄС), антикорупційної та гендерно-правової експертиз з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а також прийнятті рішення про державну реєстрацію цього акта, присвоєнні йому реєстраційного номера та занесенні до Єди- ного державного реєстру нормативно-правових актів.(п.4 Положення про державну реєстрацію но- рмативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, затвердженого постановою КМУ від 28.12.1992 р. № 731)

У відповідності до ст.46 КЗпП України, відсторонення працівника від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані нар- котичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, на- вчання інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випад- ках, передбачених законодавством. До інших випадків, передбачених законодавством належить, зокрема відмова або ухилення від профілактичних щеплень працівників професій, виробництв та організацій, для яких таке щеплення є обов`язковим.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», на яку відповідач посилається в наказі як на підставу відсторонення позивачки від роботи, профілактичні щеплення проти дифтерії, кашлюка, кору, поліомієліту, правця, туберкульозу є обов`язковими і вк лючаються до календаря щеплень.

Працівники окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких може призвести до зараження цих працівників та (або) поширення ними інфекційних хвороб, підлягають обов`язко- вим профілактичним щепленням також проти інших відповідних інфекційних хвороб. У разі від- мови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень, у порядку, встановленому законом, ці працівники відсторонюються від виконання зазначених видів робіт. Перелік професій, виробни- цтв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти інших відповідних інфекційних хвороб, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.

Згідно ч.ч.3, 4 ст.12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», в разі заг- рози виникнення особливо небезпечної інфекційної хвороби або масового поширення небезпечної інфекційної хвороби на відповідних територіях та об`єктах можуть проводитися обов`язкові про- філактичні щеплення проти цієї інфекційної хвороби за епідемічними показаннями. Рішення про проведення обов`язкових профілактичних щеплень за епідемічними показаннями на відповідних територіях та об`єктах приймають головний державний санітарний лікар України, головний дер- жавний санітарний лікар Автономної Республіки Крим, головні державні санітарні лікарі облас- тей, міст Києва та Севастополя, головні державні санітарні лікарі центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах оборони і військового будівництва, охорони гро мадського порядку, виконання кримінальних покарань, захисту державного кордону, Служби без- пеки України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 р. № 1236 «Про встановлення каранти- ну та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS- CoV-2» в редакції, чинній на час винесення оскаржуваного наказу (далі - Постанова КМУ), перед- бачено відсторонення від роботи (виконання робіт) працівників та державних службовців, обов`яз- ковість профілактичних щеплень проти COVID-19 яких визначена переліком та які відмовляються або ухиляються від проведення таких обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 від- повідно до ст.46 КЗпП України, ч.2 ст.12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та ч.3 ст.5 Закону України «Про державну службу», крім тих, які мають абсолютні проти- показання до проведення таких профілактичних щеплень проти COVID-19, та надали медичний ви сновок про наявність протипоказань до вакцинації проти COVID-19, виданий закладом охорони здоров`я.

Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профі- лактичним щепленням, затверджений наказом Міністерства охорони здоров`я України від 04.10. 2021 р. № 2153 (далі - Наказ МОЗ). Пунктом 3 Наказу МОЗ до переліку осіб, які підлягають обов`- язковим профілактичним щепленням проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 віднесено працівників закладів вищої, післядипломної, фахової передвищої, професійної (профе- сійно-технічної), загальної середньої, у тому числі спеціальних, дошкільної, позашкільної освіти, закладів спеціалізованої освіти та наукових установ незалежно від типу та форми власності.

Відповідно до постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 р., керівники державних органів (держав- ної служби), керівники підприємств, установ та організацій мають забезпечити: 1) контроль за про

веденням обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 працівниками та державними службовцями, обов`язковість профілактичних щеплень яких передбачена переліком професій, ви- робництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я від 04.10.2021 р. № 2153; 2) відсторонення

від роботи (виконання робіт) працівників та державних службовців, обов`язковість профілактич- них щеплень проти COVID-19 яких визначена переліком та які відмовляються або ухиляються від проведення таких обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 відповідно до ст.46 КЗ пП України, ч.2 ст.12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та ч.3 ст.5 Закону України «Про державну службу», крім тих, які мають абсолютні протипоказання до прове- дення таких профілактичних щеплень проти COVID-19 та надали медичний висновок про наявні- сть протипоказань до вакцинації проти COVID-19, виданий закладом охорони здоров`я;

Так як позивач є вихователем державного навчального закладу освіти, не пройшла обов`язкове профілактичне щеплення проти COVID-19, не має протипоказань до вакцинації, керівник відпові- дача зобов`язаний був, відповідно до діючого законодавства відсторонити позивача від роботи.

Таким чином суд вважає, що керівник навчального закладу, на якого покладено обов`язок забе- зпечення безпеки усіх учасників освітнього процесу, з урахуванням вимог ст.12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», правомірно прийняв рішення про тимчасове від- сторонення позивача від роботи.

В законодавстві відсутнє визначення поняття «відсторонення від роботи», на практиці відсторо- нення від роботи означає призупинення трудових правовідносин (тимчасове увільнення працівни- ка від обов`язку виконувати роботу за укладеним трудовим договором і, в свою чергу, тимчасове увільнення роботодавця від обов`язку забезпечувати працівника роботою або створювати умови для її виконання та відповідно, сплачувати заробітну плату.

Тимчасове увільнення працівника від виконання ним його трудових обов`язків в порядку від- сторонення від роботи (на умовах та підставах встановлених законодавством) за своєю суттю не є дисциплінарним стягненням, а є особливим запобіжним заходом. Застосовується такий захід у ви- няткових випадках, і має за мету відвернення та/або попередження негативних наслідків. Призупи- нення трудових відносин в такому випадку не тягне за собою обов`язкове припинення самих тру- дових відносин. На період усунення від роботи за працівником зберігається його робоче місце.

Відсторонення від роботи оформляється наказом (розпорядженням) роботодавця, в якому маю- ть бути наведені підстава та строки відсторонення.

Працівник має ознайомитись з таким наказом негайно під розпис, оскільки йдеться про реаліза- цію права працівника на працю.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу, тобто заро- бітна плата виплачується саме за виконану роботу, а оскільки під час відсторонення працівник ти- мчасово увільняється від виконання своїх трудових обов`язків та не може виконувати роботу, то такому працівникові заробітна плата в період відсторонення не виплачується.

Враховуючи те, що відсторонення від роботи є своєрідне призупинення трудових правовідно- син, та є особливим запобіжним заходом, який застосовується у виняткових випадках, і має за ме- ту відвернення та/або попередження негативних наслідків та на період відсторонення робоче місце за працівником зберігається, то суд приходить до переконання, що не підлягає до задоволенню ви- мога позивача про поновлення її на роботі на посаді вихователя мистецької школи та виплату за- робітної плати за час відсторонення.

Європейський суд з прав людини дійшов висновків, що вакцинація є одним із найбільш успіш- ніших та ефективних заходів у сфері охорони здоров`я, мета якої є захист здоров`я окремої особи та суспільства в цілому від інфекційного захворювання. Обов`язкова вакцинація певної категорії громадян від COVID-19 (захворювання, яке згідно наказу МОЗ України від 19.07.2019 р. № 133 належить до особливо небезпечної інфекційної хвороби) задля попередження його поширення се- ред населення є виправданим та таким, що не порушує ст.8 Конвенції.

Також, суд не вбачає втручання в приватне життя позивача вимогу роботодавця про надання се- ртифікату про профілактичне щеплення проти COVID-19 або медичного висновку про абсолютне протипоказання до такої вакцинації, оскільки така вимога не суперечить Конвенціі про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема ст.8 Конвенціі «Право на повагу до приватного і сімей- ного життя», а також практиці Європейського суду з прав людини.

Разом з тим, інформації про COVID-сертифікат та щеплення в переліку документів, що підпада- ють під медичну таємницю, в українському законодавстві немає. Відтак, COVID-сертифікат не є медичною таємницею.

Згідно ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задово- лених позовних вимог. Оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено, то відповідно до ст. 141 ЦПК України, витрати зі сплати судового збору з відповідача стягненню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.113, 117 Конституції України, ст.12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», постановою Кабінету Міністрів України від 09. 12.2020 р. № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідеміч- них заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», наказом Міністерства охорони здоров`я Ук- раїни від 04.10.2021 р. № 2153 «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням», ст.46 КЗпП України, ст. ст.76-81, 211, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити у позові ОСОБА_1 до Комунального закладу «Татарбунарська му- зична школа» Татарбунарської міської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, стягнення заробітної пла ти за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його про голошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учас- никами справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили піс- ля повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступну та резолютивну частину рішення проголошено 19.01.2022 р., а повний текст рішен-ня виготовлено 28.01.2022 р.

Суддя Тимошенко С.В.