Єдиний унікальний номер 722/1438/21
Номер провадження 2-о/722/2/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2022 року Сокирянський районний суд Чернівецької області

в складі:

головуючого судді Унгуряна С.В.

секретаря Ткач Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Сокиряни цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , у поданій її представником, адвокатом Радамовським М.М. заяві посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 44 років помер її син, ОСОБА_2 .

При житті син, який був зареєстрований та проживав з сім`єю в АДРЕСА_1 , отримував пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Вона по теперішній час зареєстрована та проживає в АДРЕСА_2 .

З 2009 року вона є пенсіонером по інвалідності 3 групи загального захворювання довічно, оскільки має вади зору. Її син, ОСОБА_2 , як військовий пенсіонер, який після виходу на пенсію додатково ще працював в банках м.Чернівці, мав значно більший дохід та мав можливість її утримувати, а оскільки у неї мінімальна пенсія, то основним постійним засобом для її існування були саме кошти сина, ОСОБА_2 , так як він був основним її годувальником. Хоча ОСОБА_2 проживав окремо від неї, він систематично надавав їй щомісячну фінансову та матеріальну допомогу, яка полягала в оплаті спожитих нею комунальних послуг (споживання газу, світла), придбання ліків та продуктів харчування. Він також особисто постійно оплачував її лікування, зокрема у травці 2019 року ним було особисто оплачена в Центрі відновлення зору Анатолія Совви м.Чернівці операція на очі по відновленню її зору, вартістю 38510,00 грн.

Після смерті сина вона опинилася у скрутному матеріальному становищі, так як отримує мінімальну пенсію та має захворювання зору, не має змоги вчасно та в повній мірі оплачувати комунальні послуги, придбавати необхідні для лікування зору ліки, а тому звернулась до ГУ ПФУ в Чернівецькій області з приводу переходу пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, але листом від 18.07.2021 року їй в цьому було відмовлено, оскільки нею не надано документ, що підтверджує факт її перебування на утриманні сина, ОСОБА_2 .

Встановлення факту перебування на утриманні ОСОБА_2 має для неї юридичне значення, оскільки дозволить їй реалізувати право на перехід на пенсію, у зв`язку із втратою годувальника.

Просила встановити факт, що має юридичне значення про те, що вона, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , яка є інвалідом ІІІ групи, перебувала на утриманні свого сина, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , до моменту його смерті.

Заявниця ОСОБА_1 та її представник в судовому засіданні підтримали заявлені вимоги у повному обсязі та просили їх з підстав зазначених в заяві задовольнити.

Крім того, представником заявниці, адвокатом Радамовським М.М. було подано письмову заяву про подальший розгляд справи за відсутності заявниці та її представника. Заявлені вимоги повністю підтримує.

Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області Кривохижа В.М. у судове засідання не з`явилася, однак направила до суду письмову заяву про розгляд справи без присутності представника заінтересованої особи, а також зазначила, що Головне управління ПФУ в Чернівецькій області не може підтвердити або спростувати факт, який заявниця просить встановити, а тому залишає на розсуд суду встановлення даного факту.

Суд, заслухавши пояснення заявниці та її представника, показання свідків та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , є інвалідом ІІІ групи загального захворювання, у зв`язку з чим отримує пенсію по інвалідності, що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_1 , виданого 29.04.1998 року Сокирянським РВ УМВС України в Чернівецькій області та копією посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого 17.08.2009 року Сокирянським УПФУ.

ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 07.06.2005 року.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 04.05.2021 року, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Чернівці Чернівецької області, і його поховання було проведено на території с.Волошкове Дністровського району Чернівецької області.

За життя ОСОБА_2 був пенсіонером, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_5 , серії НОМЕР_6 від 05.10.2011 року.

Із змісту довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої 25.06.2021 року за №105 Василівським старостинським округом Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована та проживає в АДРЕСА_2 .

Згідно повідомлення Василівського старостинського округу Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області від 25.06.2021 року за №191 вбачається, що на звернення 15.06.2021 року щодо надання довідки про підтвердження факту перебування на утриманні ОСОБА_2 , який помер, заявниці було відмовлено у зв`язку з відсутністю інформації про її перебування на повному утриманні годувальника чи будь-яка інша інформація, однак дана відмова не позбавляє її права звернутися до суду із заявою про встановлення даного факту.

Також судом встановлено, що ОСОБА_1 зверталася до управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області із заявою щодо переведення її на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, однак листом №2400-1703-8/24894 від 15.07.2021 року їй було відмовлено та роз`яснено, що їй необхідно надати документ, який підтверджує факт її перебування на утриманні покійного сина на момент його смерті. У разі неможливості надання факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

Як зазначила ОСОБА_1 у заяві, пенсія покійного сина була основним джерелом засобів для її існування та проживання, так як її син отримував пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», в той час як пенсія заявниці складає 1006 грн. 24 коп.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема перебування фізичної особи на утриманні.

Відповідно до ст.38 Закону України «Про пенсійне забезпечення», члени сім'ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім'ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Відповідно до ч. 1 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-ІV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу.

За змістом п.1 ч. 2, ч.3 вказаної статті непрацездатними членами сім`ї вважаються, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого ст. 26 цього Закону.

До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно із роз`ясненнями, які містяться в п.8 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди (п.2 ст.273 ЦПК (1502-06), якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні (ст.37 Закону України «Про пенсійне забезпечення»).

Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у виді грошових переказів, продуктових чи речових посилок тощо. А ні отримання непрацездатною особою пенсії, а ні її окреме проживання від годувальника не можуть бути перешкодою для визнання факту перебування на утриманні.

Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні.

Згідно із п. 2.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затвердженого Постановою управління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за № 1566/11846, до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу, також надаються такі документи: документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника.

У відповідності до п. 2.11 Порядку за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки або інші документи про склад сім`ї, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, або документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

Отже, факт перебування фізичної особи на утриманні померлого, має значення для переходу на пенсію в разі втрати годувальника, яку може бути призначено за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть, коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 , проживаючи окремо від свого сина ОСОБА_2 , отримувала пенсію, розмір якої значно менший пенсії, яку отримував її син.

Крім того, покійний ОСОБА_2 за життя систематично надавав їй фінансову та матеріальну допомогу на придбання ліків, продуктів харчування, на оплату лікування пов`язаного із відновленням її зору, на оплату спожитих нею комунальних послуг.

Вказані обставини також підтвердили допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

З огляду на зазначене, встановивши, що допомога, яка надавалась ОСОБА_2 , була для заявниці хоч і не єдиним, проте постійним і основним джерелом засобів до існування, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог.

Така ж позиція міститься у Постановах Верховного Суду від 22.05.2019 року у справі № 520/6518/17, від 13.01.2021 року у справі №592/17552/18.

Враховуючи вищевикладене, а також значення, яке має встановлення даного юридичного факту для реалізації прав заявниці, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що факт, про встановлення якого просить ОСОБА_1 , знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, встановлення факту її перебування на утриманні сина ОСОБА_2 має для неї юридичне значення і потрібне для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Таким чином, оцінюючи безпосередньо досліджені докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.258,263-265,268,293,294,315,319, 354,п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка с.Волошкове Сокирянського району Чернівецької області, яка зареєстрована за адресою: с.Волошкове Дністровського району Чернівецької області, та є інвалідом 3-ї групи, перебувала на утриманні свого сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , до дня його смерті.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Сокирянський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В.Унгурян

Повне судове рішення складено 28.01.2022 року