Справа № 954/993/21
Номер провадження 2/954/11/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2022 рокусмт Нововоронцовка

Нововоронцовський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Гончаренка О.В.

за участю секретаря судових засідань Гетьман О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Нововоронцовка Херсонської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року позивач звертаючись до суду з заявою просить суд, визнати, що поширені ОСОБА_2 відомості щодо неї, а саме: «є коханкою селищного голови, «спить» із ним, і вони разом ділять накрадені гроші, крадійка, злочинниця, корупціонерка, хвора та неадекватна, суїцидна, кобила» не відповідають дійсності та принижують її честь та гідність. Зобов`язати ОСОБА_2 вибачитись перед нею та припинити неправомірні дії щодо приниження честі, гідності відносно ОСОБА_1 . Стягнути з ОСОБА_2 на її користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 100 000, 00 грн.

Свої вимоги аргументує тим, що вона працює директором Нововоронцовського ЗПЗСО №1. У 1-Б класі закладу навчається ОСОБА_3 , 2014 року народження. Його мати, відповідач, ОСОБА_2 відмовилася надавати довідку форми 0-63, так як дитина не щеплена за віком. Адміністрація закладу звернулася до в.о. директора КНП "Нововоронцовський центр медико-санітарної допомоги" Нововоронцовської селищної ради з проханням надати довідку форми 0-63 ОСОБА_3 . Наказом Нововоронцовського ЗПЗСО №1 від 15.11.2021 року №124 ОСОБА_3 було тимчасово відсторонено від занять з 15.11.2021 року по 26.11.2021 року. Незважаючи на відсторонення, відповідач продовжувала приводити сина до школи, наражаючи дитину та інших учнів на небезпеку. Після цього виникла конфліктна ситуація між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Позивач кожного ранку робила зауваження щодо порушення протиепідеміологічних заходів відповідачем та ОСОБА_4 (бабусею ОСОБА_5 ). Проте останні не реагували, натомість вели відеозйомку, принижуючи честь і гідність ОСОБА_1 , як особистості, так і посадової особи, в присутності учителів, техперсоналу, учнів, називаючи її: кобилою, хворою, крадійкою, корупціонеркою, коханкою голови селищної ради, неадекватною, суїцидною і т.д. Неправомірними діями відповідача було принижено її честь, гідність, ділову репутацію. Вона сильно переживає, хвилюється через те, що її було публічно принижено, у присутності людей, чия думка для неї дуже важлива.

В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги, просила задовольнити. Пояснила, що з відповідачкою у неї часто виникають конфліктні ситуації у зв`язку з її неодноразовими зауваженнями ОСОБА_2 , через те, що остання відмовилася надавати довідку форми 0-63 її сина ОСОБА_5 , так як дитина не щеплена за віком. Мати та бабуся учня постійно перебували в приміщенні школи без засобів індивідуального захисту, на зауваження не реагують, натомість ведуть відеозйомку, принижуючи її честь і гідність, як особистості, так і посадової особи, в присутності учителів, техперсоналу, учнів, називаючи: кобилою, хворою, крадійкою, корупціонеркою, коханкою голови селищної ради, неадекватною, суїцидною і т.д.

Відповідачка заперечила проти задоволення позову, зазначила, що у неї із позивачкою виникають непорозуміння, у них різні погляди на застосування індивідуальних заходів захисту, використання масок. Вона декілька разів з цього приводу зверталася до правоохоронних органів. Жодної інформації, яка порочить честь та гідність позивачки не поширювала, іноді події конфлікту дійсно знімала на телефон, але для особистого користування. В мережі Інтернет нічого не розміщувала.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 повідомила, що проживає у смт. Нововоронцовка, працює на посаді соціального педагога Нововоронцовського загальноосвітнього навчального закладу №1. ОСОБА_1 є керівником закладу, у якому вона працює. Вона неодноразово була присутня при таких ситуаціях, коли відповідач щоранку приводячи дитину до школи створювала провокаційні ситуації, ображала позивачку, яка знаходилась при виконанні своїх посадових обов`язків, вживала відносно неї нецензурну лексику. Такі ситуації почали виникати ще на початку вересня. Відповідачка, перебуваючи у школі, знімала все на телефон, штовхала вчителя, який чергував на першому поверсі і намагався їй зробити зауваження, проходила у класну кімнату. Позивач викликала працівників поліції, так як відповідач заходила до школи без індивідуальної маски. Також зазначила, що відповідач розмовляла із позивачем у підвищеному тоні, вживала такі слова як: «дура», «закрий рот», «цариця», «ти тут ніхто». Також висловлювала образи на адресу позивача і в присутності працівників поліції. Зокрема, вона була присутня у ситуації, коли відповідач ображала позивача у фойє школи. Відповідач вживала такі слова як: «суїцидна», «корупціонерка», «спить із селищним головою і ділить кошти, що виділяються на школу», «одна дитина її померла уже, вона хоче, щоб і інша померла», а також вживала нецензурну лексику. Всі ці сварки бачили і чули діти у школі, так як відбувалися під час освітнього процесу. Зауважила, що позивач завжди коректно і толерантно висловлюється на адресу відповідача і витримує її випади.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні повідомила, що проживає у смт. Нововоронцовка, є класним керівником 1-Б класу Нововоронцовського загальноосвітнього навчального закладу №1, у якому навчається дитина відповідача. Позивач є керівником закладу, у якому вона працює. Відповідач кожного ранку приводила дитину до школи. У школі розміщені декілька оголошень про масковий режим у зв`язку з карантинними обмеженнями, всі батьки також були повідомлені про це. Але відповідач на зауваження свідка, директора школи (позивача) не зважала, реагувала агресивно, говорила, що маску одягати не буде. Всі ці розмови переходили у крик та образи. Під час вручення наказу у кабінеті директора про відсторонення її дитини від навчання та переведення на сімейну форму навчання свідок особисто чула слова: «цариця», «пуп землі», «що ти собі возомнила», «хто ти тут така», а також нецензурну лексику та звернення на «ти». Відповідач відмовлялася підписувати цей документ і взяти його - перейшла до образ директора школи (позивача). Всі ці випадки виникли ще у вересні місяці. Свідок, як класний керівник 1 класу, зустрічає дітей у школі зранку, допомагає збирати дитячі речі та виводить їх із класу до батьків. У зв`язку з карантинними обмеженнями батьки до школи не заходили, вчителі виводили дітей до них. Відповідач ці правила постійно порушувала і заходила до класу, пояснювала, що до вчителя є питання, так як дитина навчається у першому класі. На що вона пояснювала відповідачу, що вона відкрита до спілкування, всі питання можна вирішити у телефонному режимі, або у вайбер - групі. Також зазначила, що зазвичай конфліктні ситуації відбувалися зранку у період вересня-жовтня, коли діти навчалися у школі. Відповідач заходила до школи без індивідуальної маски. Зауваження відповідачці також робили і батьки учнів, на які вона не реагувала. Відеозаписи свідок бачила у соціальній мережі. Особисто не чула слова: «коханка», «суїцидна», «кобила», але чула - «хвора», «неадекватна», «корупціонерка».

Допитана у судовому засіданні cвідок ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснила, що проживає у смт.Нововоронцовка, працює на посаді заступника директора Нововоронцовського загальноосвітнього навчального закладу №1. Позивач є її безпосереднім керівником. Події відбувалися на початку навчального року, коли діти тільки пішли до школи, і позивач (директор школи), керуючись чинним законодавством, наголошувала на необхідності виконання вимог для прийняття дитини до школи, а саме - прищепити дитину. Свідок чула голосну розмову відповідача з позивачем. Характеризує позивача як толерантну людину, людину з великої літери, яку усі поважають. Відповідач по відношенню до позивача поводилася агресивно, не вислуховуючи, не підтримуючи субординації. Відповідач вела відеозйомку керівника закладу, вчителів, всіх учнів, без згоди батьків, учителів. Неодноразово вчителі зупиняли відповідача, яка намагалася проштовхнутися до класу, де навчається її син ОСОБА_9 . Спочатку її зупиняли словесно, але у відповідь чули: «хто ти така». Всі ці події, які відбувалися майже кожного ранку, спостерігали учні школи, вчителі. Свідок зауважила, що всі вчителі навчального закладу дотримуються карантинних вимог - одягають індивідуальну маску. Але відповідач ніколи цього не робить, таким чином наражає дітей на небезпеку. Також розповіла про випадок, який мав місце у навчальному закладі - відповідач зі своїми друзями, які вели себе нагло, упереджено, агресивно близько 16 години прийшла до школи. Вони зайшли до кабінету свідка, вимагали підписати якісь папери, знімали все на відео без згоди свідка, потім піднялися на поверх і ходили по школі без засобу індивідуального захисту - маски. Чула слова на адресу позивача такі як: «цариця прийшла», «хто ти така» та звернення на «ти». Такі ж слова лунали і під час ознайомлення відповідача з наказом. Відповідач здійснює моральний тиск на вчителів у присутності учнів. Повідомила, що бачила відео, яке поширювала відповідач у соціальній мережі, а саме: розмова у кабінеті селищного голови ОСОБА_10 , розмова, де згадувалася дитина позивача і про відносини із селищним головою. При цих подіях свідок не була присутня, відповідача на відео ідентифікувала по голосу. Чула слова «кобила», «суїцидна», «корупціонерка» на відео.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 повідомила, що проживає у смт.Нововоронцовка, працює на посаді головного бухгалтера Нововоронцовської селищної ради. Події відбувалися восени, у листопаді місяці, у робочому кабінеті свідка під час підписання документів селищним головою ОСОБА_10 . Відповідач зайшла до кабінету з включеним планшетом, знімала на відеокамеру та наполягала, щоб селищний голова вплинув на позивача у вирішенні питання допущення її дитини до занять у школі. Селищний голова відповідачу відмовив. Після цього відповідач почала говорити образливі слова на адресу селищного голови «ти спиш з ОСОБА_1 , крадеш і ділиш гроші» та інші образливі слова. Зазначила, що особисто чула слова «коханка», «спиш із ОСОБА_1 і крадеш гроші».

З дослідженого у судовому засіданні аудіо відеозапису вбачається, що ОСОБА_2 : у приміщенні Нововоронцовського ЗПЗСО №1 використовувала у розмові з ОСОБА_1 словосполучення «я знаю, що ви суїцидна», а під час розмови з селищним головою Нововоронцовської селищної ради, перебуваючи у вказаному закладі, намагалась образити останнього.

Відповідно до статті 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для охорони порядку або запобігання злочинам, для охорони здоров`я або моралі, для захисту репутації або прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або підтримання авторитету і безсторонності суду і є необхідним в демократичному суспільстві.

Статтею 201 ЦК України передбачено, що честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством.

Згідно із статтями 297, 299 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі, на недоторканність своєї ділової репутації.

За змістом частини першої статті 277 Цивільного кодексу України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Відповідно до роз`яснень, викладених у абзацах 3, 5 пункту 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», відповідно до статті 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки, поширені в засобі масової інформації, принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй частиною першою статті 277 ЦК та відповідним законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому ж засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб`єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на відповідача може бути покладено обов`язок відшкодувати моральну шкоду.

Відповідно до частин першої, другої статті 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб`єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов`язок відшкодувати завдану моральну шкоду.

За своїм характером судження є розумовим актом, що має оціночний характер та виражає ставлення того, хто говорить, до змісту висловленої думки і напряму, що пов`язано з такими психологічними станами, як віра, впевненість чи сумнів.

Отже, будь-яке судження, яке має оціночний характер, будь-яка критика та оцінка вчинків, вираження власних думок щодо якості виконуваних публічних функцій, отриманих результатів тощо, не є підставою для захисту права на повагу честі, гідності та ділової репутації та, відповідно, не є предметом судового захисту.

Вирішуючи справи про захист честі, гідності та ділової репутації, суди повинні перевіряти чи містить інформація, що стала підставою для звернення до суду, конкретні життєві обставини, фактичні твердження. Якщо зміст та характер досліджуваної інформації свідчить про наявність фактів, така інформація або її частина не може вважатись оціночним судженням, оскільки є не результатом суб`єктивної оцінки, а відображенням об`єктивної істини, що може бути встановлена у судовому порядку.

Відповідно до положень ст. 270 ЦК України до особистих немайновим прав фізичної особи належить, зокрема, право на повагу до гідності та честі.

Згідно зі ст.201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров`я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім`я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством. Відповідно до Конституції України життя і здоров`я людини, її честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю.

За змістом статей 297, 299 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.

Як вбачається з матеріалів справи, висловлення відповідачки у бік ОСОБА_1 , а саме про те, що вона «суїцидна» є суб`єктивною думкою відповідача, висловленою у формі образи, що принижує честь і гідність ОСОБА_1 , а тому не є недостовірною інформацією, що підлягає судовому захисту шляхом її спростування, згідно з визначеним статтею 277 ЦК України порядком, проте дає право позивачу на відшкодування моральної шкоди. Вказана інформації була поширена у публічному місці в приміщенні Нововоронцовського ЗПЗСО №1 восени 2021 року, у присутності сторонніх осіб із записом на телефон. Викладене підтверджується позивачкою, відповідачкою, дослідженим у судовому засіданні аудіо відеозаписом вказаної події у приміщенні Нововоронцовського ЗПЗСО №1, показами свідків.

Оскільки суб`єктивну думку відповідача висловлено у формі образи, що порушує особисті немайнові права ОСОБА_1 , такі дії призвели до заподіяння їй моральної шкоди яку суд, виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності, визначає у розмірі 2000,00 грн.

За таких обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме шляхом стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди у розмірі 2000 грн., в іншій частині необхідно відмовити.

Щодо інших вимог позивачки про те, що відповідачка поширила у мережі Інтернет, у приміщенні Нововоронцовської селищної ради недостовірну інформацію та образи, а саме про те, що вона «є коханкою селищного голови, «спить» із ним, і вони разом ділять накрадені гроші, крадійка, злочинниця, корупціонерка, хвора та неадекватна, кобила» суд зазначає наступне.

Досліджені у судовому засіданні інші аудіовідеозаписи не дають можливість встановити, що поширена відповідачкою інформація дійсно стосується саме позивачки та порушує її честь і гідність. Розповсюдження ж вказаної інформації в мережі Інтернет жодним чином позивачкою взагалі не доведено.

Інші письмові докази, а саме заява адміністрації Нововоронцовського ЗПЗСО №1 на ім`я начальника СПД №1 ВП №1 Бериславського РВП ГУНП в Херсонській області майора поліції ОСОБА_13 від 08.09.2021 року, щодо неодноразових порушень ОСОБА_2 постанови №9 від 20.08.2021 року Міністерства охорони здоров`я головного державного санітарного лікаря, зокрема перебування в приміщенні школи без засобів індивідуального захисту, під час якого ОСОБА_2 постійно вела відеозйомку, відштовхувала директора школи, на зауваження не реагувала; звернення педагогічного колективу Нововоронцовського ЗПЗСО №1 до служби освітнього омбудсмена, щодо можливих порушень прав педагогічних працівників, зокрема щоденний булінг з боку ОСОБА_2 , перебування останньої в приміщенні школи без засобів індивідуального захисту, також було повідомлено щодо декількох викликів поліції та зафіксованих фактів порушення карантинних вимог та морального тиску на учасників освітнього процесу; повідомлення ВП №1 Бериславського РВП ГУНП в Херсонській області адресовані ОСОБА_1 від 30.09.2021 року, 25.10.2021 року, 04.11.2021 року, щодо реєстрації повідомлень за фактом перебування ОСОБА_2 в Нововоронцовському ЗПЗСО №1 без засобів індивідуального захисту, а також притягнення останньої до адміністративної відповідальності за статтями 44-3 ч.2, ст.173 КУпАП, та матеріали звернення відповідачки ОСОБА_2 до правоохоронних органів щодо позивачки, суд сприймає як підтвердження існування тривалого конфлікту між позивачкою і відповідачкою протягом 2021 року.

Відповідно до вимог ч.6 статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення суду, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки позовні вимоги задоволено частково, то суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

Керуючись вищевикладеним, на підставі ст. ст.12, 13, 81, 258-259, 263, 264, 265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) про захист честі, гідності та ділової репутації - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 2000,00 грн. (дві тисячі гривень 00 копійок) в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 копійок)

В задоволені іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Херсонського апеляційного суду.

Повний текст рішення суду складено 28 січня 2022 року.

СуддяО.В. Гончаренко