Провадження № 2/537/16/2022
Справа № 537/3402/20
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.01.2022 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді - Хіневича В.І., за участі: секретаря судового засідання - Гавриш А.Ю., Бакай М.С., представника позивача - ОСОБА_1 , позивача ОСОБА_2 , відповідача - ОСОБА_2 , представника відповідача - ОСОБА_3 , представника третьої особи Таценюк С.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини,

встановив:

ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , згідно якого прохала суд розірвати шлюб укладений з відповідачем 24.06.1995 року у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №651. Після розірвання шлюбу прохала залишити їй прізвище « ОСОБА_5 ». Визначити місце проживання їх дитини - ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю - ОСОБА_4 . Судові витрати залишити на ній.

В обґрунтуванні позову вказала, що 24 червня 1995 року між нею і відповідачем ОСОБА_2 був укладений шлюб, що зареєстрований у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №651. ЇЇ дошлюбне прізвище - ОСОБА_7 . Від шлюбу мають доньку - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є повнолітнім. Одруження з відповідачем виявилось невдалим, з серпня 2020 року шлюбні відносини фактично припинились, вони проживають окремо, ведуть окреме господарство. В сім`ї виникали непорозуміння, які привели до відчуженості та втрати почуттів любові та поваги. Через різні погляди на життя, окреме проживання, їх сумісне життя і збереження сім`ї стали неможливими.

Ухвалою суду від 20.10.2020 року за позовною заявою ОСОБА_4 відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

26.11.2020 року від відповідача надійшов відзив, згідно якого останній прохав відмовити позивачу у задоволенні позову. У відзиві відповідач вказав, що його шлюб з позивачем триває 25 років, протягом якого вони ділили і радісні і болісні моменти життя. Останнім часом їх родина пережила ряд тяжких ситуацій, він втратив батька який тяжко хворів. Дружина стала холодніше себе вести, а одного дня взагалі полишила квартиру. Позивач після того, як пішла з дому фактично припинила турбуватися про доньку, в результаті чого спілкування між ними майже припинено. Задля поновлення сімейних стосунків він запросив дружину до піцерії, де з донькою та дружиною пообідали. Після чого, коли вийшли на двір, донька оступилася та впала, при цьому мати ніяк не відреагувала та пішла далі. Така реакція фактично і призвела до того, що донька на даний час не хоче спілкуватися з матір`ю - позивачем, яка не допомагає в утриманні доньки, та фактично припинила спілкування з нею. Вимогу щодо визначення місця проживання дітей з позивачем вважає безпідставною адже, він постійно дбає про доньку, постійно пропонує дружині примиритися. Соціально-побутові умови які створені для доньки забезпечують повний та гармонійний розвиток дитини. У позивача відсутнє житло де вона може проживати з дитиною, крім батьківського будинку на околиці ОСОБА_9 де фактично відсутня не тільки вся необхідна для дитини інфраструктура, а й належні умови. Зміна адреси та сформованих стійких соціальних зв`язків доньки може тяжко травмувати дитячу психіку, або іншим чином негативно вплинути на неї. Він веде нормальний спосіб життя, фізично здоровий, позитивно характеризується на роботі та сусідами, не зловживає спиртними напоями, та/чи наркотичними речовинами, а також ставить інтереси дітей на перше місце. Він всіма силами прагне зберегти сім`ю заради інтересів дітей, у зв`язку з чим одночасно з поданням відзиву на позовну заяву подав клопотання про надання часу на примирення тривалістю 4 місяці.

04.12.2020 року судом задоволено клопотання відповідача ОСОБА_2 та надано сторонам строк для примирення строком 1 місяць, на час якого провадження у справі зупинено.

05.01.2021 року за ухвалою суду провадження у справі відновлено.

05.01.2021 року за ухвалою суду до участі у розгляді даної справи, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору залучено Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області та зобов`язано останнього подати до суду висновок про доцільність/недоцільність визначення місця проживання дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_4 .

27.04.2021 року до суду надійшов висновок Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про доцільність визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_4 , який затверджений рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 01.04.2021 року №47.

08.06.2021 року до суду надійшли письмові пояснення від відповідача ОСОБА_2 , згідно яких останній прохав відмовити позивачу в повному обсязі, місце проживання доньки визначити з батьком. У поясненнях вказав, що з висновком органу опіки та піклування не погоджується у зв`язку з його необґрунтованістю. У висновку (стор. 2 абз. 6) спеціалістами служби у справах дітей проведено обстеження місця проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому, як зазначено у висновку помешкання орендоване (зі слів матері, без оформлення договору оренди). Тобто жодних доказів наявності правовідносин щодо оренди житла ОСОБА_4 надано не було. Висновок третьої особи складено без доказів на основі слів зацікавленої особи. Надалі у висновку зазначено наступне: (стор.4 абз. 3): «... з`ясовано що батько ОСОБА_2 розповідає малолітній дитині усі проблемні ситуації, які виникають між ним та гр. ОСОБА_4 , формуючи у дитини негативний образ матері та вважаючи це нормою виховання дитини. Вдаючись до подібних маніпуляцій батько травмує психіку малолітньої дитини, знецінює роль матері у житті дівчинки, що негативно впливає на її розвиток.». Така позиція є упередженою, адже працівниками третьої особи не звернуто увагу, та не надано необхідного висновку тій обставині, що саме дружина - ОСОБА_4 покинула його з малою дитиною. І природнім є те, що дитина питає куди зникла мама та чому вона не приходить і не хоче розмовляти по телефону. Крім того, не враховано те, що за весь час окремого проживання дружина не приймає участі у вихованні та утриманні дитини у наслідок чого він був змушений звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. Вказав, що висновок органу опіки та піклування не може мати для суду наперед встановленої сили і суд повинен оцінювати його в сукупності і взаємозв`язку з іншими доказами, а також з урахуванням позиції дитини.

08.06.2021 року за клопотання представника позивача - адвоката Шевцової Л.В. суд своєю ухвалою змінив порядок розгляду даної справи зі скороченого на загальний та перейшов до розгляду даної справи в загальному порядку з призначенням підготовчого судового засідання. Визнав явку позивача ОСОБА_4 для участі та дачі пояснень у судовому засіданні - обов`язковою. Викликав до суду представника третьої особи - Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області. В задоволенні клопотання відповідача про виклик до суду неповнолітньої доньки сторін для з`ясування її думки щодо визначення місця її проживання відмовив.

22.06.2021 року від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, згідно якої позовні вимоги залишилися ті ж: розірвати шлюб з відповідачем та визначити місце проживання доньки з матір`ю, змінилася позиція щодо судових витрат, які в уточненій заяві позивач прохала покласти на відповідача, а саме судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу. Щодо обставин справи, то позивач виклала їх в іншій редакції. Вказала, що 24 червня 1995 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_4 у сторін народився син - ОСОБА_8 , а ІНФОРМАЦІЯ_5 донька - ОСОБА_6 . Спочатку сімейне життя проходило нормально, але останнім часом через постійні сварки та застосування відповідачем до позивача психічного насильства спільне проживання з відповідачем стало нестерпним. Фактично з серпня 2020 року сімейні відносини та спільне проживання між сторонами припинені, також виник спір з приводу місця проживання малолітньої доньки. З серпня 2020 року відповідач систематично чинить позивачу перешкоди у спілкуванні з дитиною, забороняє не те, що бачитися, а й навіть обмінюватися повідомленнями з донькою ОСОБА_10 , що травмує психіку дитини і свідчить про неналежне виховання з боку батька. З метою усунення перешкод у спілкуванні з донькою та встановлення з нею днів побачень, позивач з заявою зверталась до Служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації, однак їй було рекомендовано налагодити стосунки з відповідачем та дійти спільної згоди щодо способів участі у спілкуванні та вихованні дитини. Після припинення відносин та спільного проживання з відповідачем, донька ОСОБА_10 проживає разом з відповідачем за адресою: АДРЕСА_2 . Позивач проживає у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яку орендує. В орендованій квартирі, створені всі умови для комфортного та здорового зростання дитини, є окреме спальне місце, місце для навчання, місце для здійснення гігієнічних процедур. В квартирі створені всі належні побутові умови для проживання, відпочинку, розвитку та навчання дитини, наявні необхідні меблі, речі повсякденного вжитку. Донька ОСОБА_10 навчається в 4-В класі Кременчуцького ліцею №6 «Правобережний» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області. Даний навчальний заклад знаходиться за місцем проживання позивача. З вересня 2018 року по серпень 2020 ОСОБА_10 займалась в групі естрадно-спортивного танцю студії танцю та фітнесу «Ренесанс». Позивач приймала активну участь у підготовках виїзних та звітних виступах групи, завжди була присутня на виступах дитини та всіляко її підтримувала. За місцем реєстрації та роботи позивач характеризується позитивно, веде порядний спосіб життя, працює продавцем продовольчих товарів ФОП ОСОБА_11 , спиртними напоями не зловживає, на обліках у лікарів нарколога і психіатра не перебуває. Позивач має змогу, відводити дитину до школи, гуляти, займатися з нею вечорами та іншим чином піклуватися про неї. Може в повному обсязі створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, задовольнити гармонійний розвиток її особистості в атмосфері любові і матеріальної та моральної забезпеченості. Разом з тим, позивач не чинитиме жодних перешкод для спілкування відповідача із дочкою і готова зі свого боку усіма силами сприяти тому, щоб дитина через розлучення батьків не була позбавлена піклування батька. Вважає, що в інтересах малолітньої дитини проживати саме з позивачем, а не з її батьком.

14.07.2021 року ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача про виклик та допит, як свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .. У задоволенні клопотань відповідача про витребування доказів та допит в якості свідка неповнолітньої доньки ОСОБА_10 відмовлено. Підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 уточнені позовні вимоги підтримала та прохала їх задовольнити з підстав викладених у позові. На задані питання повідомила, що власник житла де вона орендує є її знайома, строк дії договору оренди безстроковий. За час проживання окремо від дитини вона спілкувалась з останньою після роботи і у вихідні, потім зустрічі скорочувались через волю відповідача, особливо після подання документів про розірвання шлюбу до суду. З боку відповідача було блокування мобільного телефону доньки, її соцмереж, дитині нав`язувалась думка щодо її особистого життя, буцімто без них, та наявності у неї якихось інших відносин, відповідач почав принижувати її при дитині, тощо. Після серпня 2020 року вона намагалась утримувати дитину, однак відповідач не дає їй можливості цього робити, куплена нею річ викидалася відповідачем з авто, на пропозицію щось придбати дитині відповідач казав, що нічого не потрібно. Відповідач чинив на неї тиск та влаштовував сварки через те, що вона пішла від нього та подала на розлучення. Причиною розлучення був постійний емоційний тиск у відносинах, тощо. Запевнила, що не буде чинити будь-яких перешкод у спілкуванні дитини з батьком.

Представник позивача - ОСОБА_1 в судовому засіданні уточнені позовні вимоги позивача підтримала та прохала їх задовольнити з підстав викладених у позові.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав з підстав вказаних у відзиві та поясненнях, прохав відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Суду пояснив, що позивач пішла з сім`ї 15.08.2020 року з невідомих причин, в подальшому подавши позов до суду про розірвання шлюбу та визначення місця проживання доньки. Він не заперечував проти спілкування позивача з дитиною, однак позивач казала, що не бажає спілкуватися з дитиною при ньому, підтвердив, що дійсно забирав паспорт позивача, який повернув останній в вересні місяці.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні прохав відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Представник третьої особи - Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області Таценюк С.П. в судовому засіданні вказала, що з урахуванням наданого висновку вважає за доцільне місце проживання малолітньої ОСОБА_10 визначити з матір`ю, щодо вимоги про розірвання шлюбу поклалася на розсуд суду. Суду вказала, що питання місця проживання дитини Службою та Органом опіки та піклування на комісії вивчалось детально, ще до розгляду справи в суді та винесення судом ухвали про надання висновку, так як позивач, ще в січні 2021 року звернулась до Служби щодо складності у спілкуванні з донькою, оскільки відповідач чинить перешкоди в цьому. В Службі є алгоритм дій при проведенні перевірок, а саме насамперед спілкування з батьками, однак відповідач після телефонного дзвінка до нього до Служби не прибув і тоді вони 29.01.2021 року прибули по місцю проживання дитини. Встановили, що дитина проживає з відповідачем, має кімнату, доглянута, має всі умови для розвитку та навчання, відпочинку, дитина комунікабельна. Спілкування з дитиною віч-на-віч не відбулося в зв`язку з відмовою в цьому батька і спілкування проходило в його присутності. Дитина спілкувалась з ними напружено, всі відповіді на питання давала після зорового контакту з батьком, щоб бачити реакцію останнього. Коли питання стосувалися спілкування з матір`ю з приводу блокування телефону, при них дівчинка розблокувала мобільний телефон і при них набирала матір. Позивач надала всі необхідні документи, а саме щодо не перебування на обліках, стану здоров`я, працевлаштування та отримання заробітної плати, щодо оренди житла та можливості проживання дитини з нею. Вказані документи надав до Служби і відповідач, однак вчасно не приносив, посилаючись на зайнятість, в зв`язку з чим останній викликався до Служби два рази рекомендованим листом. На умови проживання дитини зверталась особлива увага, що зафіксовано актом обстеження квартири позивача від 15.02. 2021 року і хоча дана однокімнатна квартира орендована, кімната простора і в ній є всі належні умови для проживання, розвитку та навчання, відпочинку дитини. Крім умов проживання важливіше стосунки з дитиною та толерантні стосунки між батьками і емоційний зв`язок з дитиною. І хоча відповідач має кращі умови для проживання дитини, але встановлено, що відповідач чинить перешкоди позивачу у спілкуванні з дитиною. Це також видно з того, що відповідач не надавав можливості спілкування з дитиною спеціалістам Служби окремо без його присутності. При відповіді на питання, чи бажає вона спілкуватися з мамою дитина відповіла, що як домовляться батьки, а при питанні чи хотіла б вона проживати з мамою, відповідач емоційно заборонив задавати такі питання, після чого у дитини були сльози. Також відповідач не заперечував, що коли він з дитиною побачили позивача з невідомим чоловіком на вулиці то він казав дитині, що буцімто їх позивач покинула. Враховуючи все викладене комісія прийшла до висновку, що вплив батька на дитину значний, також було враховано, що під час відвідин Служби відповідач вчинював тиск на позивача в присутності дитини. Тому, оцінивши всі обставини у сукупності, комісія визнала за доцільне визначити місце проживання дитини з матір`ю, яка не буде чинити перешкод у спілкуванні дитини з батьком та комісія не знайшла обставин, які б унеможливили таке проживання.

На питання учасників процесу представник третьої особи пояснила, що коли дане питання розглядалося на комісії, то вони ретельно перевіряють вплив батьків на дитину, їх відношення до дитини, як батьки перешкоджають дитині у спілкуванні один з одним, поведінку батьків з дитиною, їх співпрацю зі Службою у справах дітей, поведінку батьків, яку вони бачать при розгляді даного питання, тощо. В ході перевірки було з`ясовано, що дівчинка не може бути розлучена з мамою, у якої немає можливості знаходитись поряд з дитиною, а відповідач чинить перешкоди в їх спілкуванні, а саме обмежує позивача в спілкуванні з дитиною. Звернула увагу, що при розгляді даного питання спеціалістами Служби, останні також не могли поспілкуватися з дитиною наодинці без присутності батька, який висловлював супротив такому спілкуванню, тобто не бажав, щоб дівчина висловлювала свою думку без його присутності, тобто у відповідача була присутня маніпуляція думкою дівчинки, так як останній не надав можливості спеціалістам Служби спілкуватися з дитиною віч-на-віч, а тільки в його присутності, як в своєму помешканні так і в службовому кабінеті Служби. При цьому, щоб дотриматись рівних прав сторін по справі, вони були змушені при спілкуванні з дитиною запрошувати матір. Також, зі слів матері за зверненням вона не може вільно спілкуватися з дитиною, як то сходити разом в кіно, в магазин без дозволу на це батька. Стосовно позиції Служби та Органу опіки та піклування з огляду на основний інтерес дитини як найкраще благо для неї то найкраще для дитини не бути учасником сварок між батьками, щоб батьки не залучали дитину в з`ясування стосунків між собою та все це покладали на дитину, як то батько в кабінеті Служби при спілкуванні казав доньці, що «бачиш, що мати каже про нас». Негативний вплив батька на дитину полягає в тому, що він покладає вину на дитину, а саме, що цей процес - перевірка відбувається, кажучи дитині, що якби не твоя мати, то цього б всього не було і все в такому дусі. На питання відповідача представник відповів, що вони давали можливість дитині відповідати на їх питання, при цьому звернула увагу, що при проведенні перевірки та з`ясуванні даного питання, спеціалісти Служби дану перевірку проводили та ставили питання, як і завжди, тобто будь яких відмінностей не було, як то: як дитина живе, з ким спілкується з друзів, де та як навчається, як проводить дозвілля, чи спілкується з батьками, чи хотіла б спілкуватися з мамою. На дане питання дівчинка відповіла, що хотіла б, але якщо батько дозволить та батьки між собою домовляться. Також дівчинка відповідала, що нормально відноситься до батьків, любить їх обох, однак при сварках між батьками видно, що вона страждає від такої ситуації. Стосовно не надання дитині можливості відповідати на питання, представник Служби категорично заперечив, при цьому відповідач не заявляв будь яких клопотань щодо долученя до справи буцімто наявних у нього аудіо записів на підтвердження своїх слів.

В судовому засідання свідок ОСОБА_13 пояснила, що позивач є її рідною сестрою, а відповідач - її чоловік, з сестрою стосунки родинні, з відповідачем на даний час стосунків не підтримує. По суті показала, що в серпні 2020 року сестра попрохала пожити в неї кілька днів в зв`язку з погіршенням відносин і ініціюванням питання розірвання шлюбу, однак проживання затягнулося до листопада місяця, так як відповідач забрав документи у сестри: паспорт, свідоцтво про шлюб, свідоцтво про народження дитини, що унеможливило сестрі деякий час працевлаштуватися та винайняти житло для проживання. Зав цей час вона з чоловіком возили сестру на роботу та зустрічали з роботи так як відповідач інколи зустрічав сестру біля роботи і з її слів намагався посадити її до своєї машини та один раз забрав в неї її мобільний телефон. Донька сестри була у бабусі - їх з сестрою матері на канікулах та в цей час сестра шукала квартиру біля школи, однак відповідач забрав дитину від баби і спочатку з нею зв`язку не було, так як коли сестра була в них вдома, то дзвонила доньці, однак не могла додзвонитися. Від відповідача на адресу сестри було багато повідомлень СМС та Вайбер з неприємностями та образами на її адресу, які вона бачила особисто. Відносини сестри з дитиною дуже близькі, так як сестра раніше не працювала офіційно і була вдома і постійно була з дитиною, водила ту на танці, кружки, тощо, доглядала та виховувала доньку. Відповідач працював і утримував сім`ю, однак при цьому сестра теж працювала на дому на замовлення так як вміє в`язати і також приймала участь в утримуванні сім`ї. Останній раз племінницю вона бачила в серпні 2020 року, в гостях у сестри вона була не часто, десь раз на тиждень. Які відносини відповідача з дитиною сказати не може, так як коли вона була у сестри в гостях то відповідач був на роботі.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що позивач та відповідач є його батьком та матір`ю, з матір`ю стосунки добрі, проживають на даний час в одній квартирі, з батьком на даний час спілкування обмежено. Йому відомо, що після того, як мати висловила намір розірвати шлюб, батько особисто прийняв рішення забрати сестру до себе і на даний час мати і він не можуть у вільний час бачитись з ОСОБА_10 без дозволу та без присутності батька, тобто сестра постійно побуває під його контролем та наглядом, а саме батько не відпускає сестру до них з матір`ю, не дає бачитись казав, що поки немає судового рішення то спілкування небажане. Тобто проживання сестри з батьком це бажання батька, а не дитини. Мама намагалася неодноразово дзвонити доньці, бачитись біля школи, тощо. Останній раз з сестрою він спілкувався десь два тижні тому, спілкувався з відома батька, про що він особисто казав. Також, при спілкуванні з сестрою по мобільному телефону чує його голос. Тітка до погіршення відносин між батьками приходила до них десь один раз на місяць. Мати до уходу з дому від батька працювала вдома і теж заробляла гроші на сім`ю, як і батько, який теж працював неофіційно. Мати була вдома до того, як сестрі виповнилося 8 років. Батько до нього ніяк не відноситься, до підняття матір`ю питання розлучення відносини з батьком були скоріш поганими так як не було ніяких особистих родинних зв`язків з причини того, що батько не контролює свої емоції. Батька частко не була вдома також і по вихідних, як він пояснював, що він на роботі, тобто він завжди був на роботі, а з ними займалась мати. На питання відповідача відповів, що про те, що батько самовільно без погодження з матір`ю забрав сестру від бабусі йому відомо зі слів матері. Стосовно не надання дозволу на спілкування з сестрою, коли пішов до неї в школу повідомив, то батько йому особисто казав, що він не запитав на це у нього дозволу на зустріч. На питання представника третьої особи відповів, що був свідком того, як при з`ясовуванні стосунків між батьками, батько поводився більш емоційно, висловлював образи та погрози до матері, також бачив, як батько хватав матір за руки. Зі слів сестри вона не хоче, щоб батьки сварились із за неї.

Суд, заслухавши учасників справи повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, встановив наступне.

Між ОСОБА_2 та ОСОБА_14 , зареєстрований шлюб 24 червня 1995 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного сану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №651, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим повторно 17.09.2020 року.

Під час шлюбу у сторін народилися діти ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Крюківського райвиконкому м. Кременчука Полтавської області від 17.05.1996 року, серія НОМЕР_2 , актовий запис №226, та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, виданого повторно 22.09.2020 року, серія НОМЕР_3 , актовий запис №335.

Не зважаючи на невизнання відповідачем позовної вимоги про розірвання шлюбу, в судовому засіданні встановлено, що строк наданий судом на примирення сторін позитивних результатів не приніс, протягом усього розгляду справи позивач наполягала на розірванні шлюбу, шлюбно-сімейні відносини між сторонами фактично припинені з серпня 2020 року, оскільки позивач із відповідачем мають розбіжності в поглядах на життя та життєві цінності, втратили почуття любові та поваги, тому не можуть в подальшому проживати разом, примирення і збереження сім`ї між ними не можливе.

Частина 2 ст. 104 Сімейного кодексу України визначає, що шлюб припиняється в наслідок його розірвання.

Відповідно до ст. ст. 105, 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах.

Отже, позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

А тому, враховуючи думку позивача, суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище « ОСОБА_5 ».

Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Частиною 3 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Судом встановлено, що на час розірвання шлюбу у сторін є десятирічна донька ОСОБА_10 яка потребує спільного виховання батьками. Місце проживання доньки позивач - прохає визначити з нею, натомість відповідач категорично заперечує та наполягає на проживанні доньки з ним. При цьому зустрічного позову в межах даної справи не подавав.

Наразі десятирічна донька ОСОБА_10 проживає з батьком.

Статтею 157 Сімейного кодексу України передбачено, що п итання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

У відповідності до ч.1, ч.2 статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Згідно до положень ст. 19 СК України при розгляді судом спорів, зокрема, щодо визначення місця проживання дитини, обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно наданого висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, затвердженого рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області №472 від 12.04.2021 року, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, враховуючи висновок служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_4 .

У висновку зазначено, що у своїх письмових поясненнях до служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 19.02.2021 гр. ОСОБА_4 зазначила, що після припинення шлюбних стосунків вона залишила квартиру за місцем своєї реєстрації, де проживала з чоловіком і дитиною, та стала проживати в орендованому помешканні за адресою: АДРЕСА_1 . Батько ОСОБА_2 забрав доньку ОСОБА_10 до своєї матері за адресою: АДРЕСА_3 , де дитина проживає по теперішній час, перебуваючи на дистанційному навчанні Кременчуцького ліцею № 6 «Правобережний». Гр. ОСОБА_4 зазначила, що ОСОБА_2 налаштовує доньку проти неї, не дає можливості їй та її брату спілкуватися з дитиною наодинці, контролює телефонні розмови дитини з нею. На її думку, донька піддається психологічному тиску з боку батька у питаннях визначення місця її проживання. Просила надати до суду висновок органу опіки та піклування про доцільність визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , з нею.

Відповідно до довідки ФОП ОСОБА_11 від 06.01.2011 №1, ОСОБА_4 з 30.08.2020 по теперішній час працює на посаді продавця продовольчих товарів. Загальна сума її доходу за період з 30.08.2020 року по 31.12.2020 склала 20 тис. 949 грн. 23 коп.

Відповідно до медичної довідки комунального підприємства «Полтавський обласний центр терапії залежностей Полтавської обласної ради» від 25.01.2021, гр. ОСОБА_4 на диспансерному обліку не перебуває, на лікуванні не знаходилась. Відповідно до довідки № 504, виданої комунальним підприємством «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» відокремленого підрозділу - обласна консультативна психоневрологічна поліклініка зі стаціонаром № 2, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , була оглянута лікарем-психіатром, ознак психічного розладу не виявлено, на обліку - не перебуває.

Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи № 586 від 13.01.2021, виданої департаментом «Центр надання адміністративних послуг Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області», ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Спеціалістами служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області 15.02.2021 обстежено умови проживання матері ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 . Встановлено, що квартира однокімнатна, на 5-му поверсі 9-ти поверхового будинку з усіма комунальними зручностями. Помешкання орендоване (зі слів матері безстроково, без оформлення договору оренди), облаштоване необхідними меблями, санітарно-гігієнічний стан - задовільний. Для дитини є місця для сну та відпочинку (диван), передбачено місце для навчальної діяльності (стіл, стілець, полиця), є місця для зберігання особистих речей (шафа) та формування культурно-гігієнічних навичок. Продукти харчування в наявності. На момент обстеження в квартирі проживала лише ОСОБА_4 ..

Батько дитини ОСОБА_2 у своїх письмових поясненнях до служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 18.03.2021 зазначив, що 15.08.2020 ОСОБА_4 відвезла малолітню доньку ОСОБА_10 до своєї матері в м. Світловодськ Кіровоградської області, пояснивши, що на період вирішення своїх побутових проблем дитина буде перебувати там. На який саме період зазначено не було. Пояснив, що забрав дитину проживати з ним та бабусею за адресою: АДРЕСА_3 . Стверджує, він має кращі умови для всебічного розвитку дитини ніж гр. ОСОБА_15 , не чинить перешкод матері у спілкуванні з дитиною, але вважає за доцільне таке спілкування лише у його присутності.

Відповідно до інформації ПП «Будінпромпроект» від 10.03.2021 № 005 гр. ОСОБА_2 займає посаду комерційного директора. Сума його доходу за період з вересня 2020 по лютий 2021 склала 72 тис. грн.

Відповідно до медичної довідки комунального підприємства «Полтавський обласний центр терапії залежностей Полтавської обласної ради» від 15.03.2021, гр. ОСОБА_2 на диспансерному обліку не перебуває, на лікуванні не знаходиться. Відповідно до довідки № 585, виданої комунальним підприємством «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» відокремленого підрозділу - обласна консультативна психоневрологічна поліклініка зі стаціонаром №2, ОСОБА_2 був оглянутий лікарем-психіатром 15.03.2021, ознак психічного розладу не виявлено, на обліку - не перебуває.

Відповідно до довідок про реєстрацію місця проживання особи № 6273, від 18.3.2021, № 6391 від 19.03.2021, виданих департаментом «Центр надання адміністративних послуг Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області», ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , малолітня ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 . Фактично дитина проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Спеціалістами служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області 29.01.2021 було відвідано родину ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3 . Встановлено, що за вказаною адресою проживають: ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_10 (баба, власниця помешкання), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 (батько), ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (дочка). Приватний будинок з індивідуальним газовим опаленням, централізованим водопостачанням, складається з 3-х житлових кімнат, кухні, санвузла. Будинок облаштований необхідними меблями, побутовою технікою. Речі домашнього вжитку упорядковані. У ОСОБА_10 є окрема умебльована кімната для відпочинку та навчання, для дистанційного навчання дитина є відповідна оргтехніка: комп`ютер, ноутбук, принтер. У ході розмови з дівчинкою встановлено, що вона розвинута, відкрита, комунікабельна, вміє формувати свою думку, але перед тим, як відповісти на запитання потребує зорового контакту з батьком. Спілкуватися спеціалістам служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації з дитиною наодинці гр. ОСОБА_2 категорично заборонив.

22.03.2021 спеціалістами служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації у присутності обох батьків проведено бесіду з малолітньою ОСОБА_6 . Дівчинка спокійна, врівноважена, охоче розповідає про своїх друзів та навчання. Висловила бажання навчатися разом зі своїми однолітками в школі, а не дистанційно, як навчається зараз. У ході бесіди з питань, що стосуються місця її проживання та спілкування з батьками відчувалося певне напруження дитини, закритість та емоційна реакція у вигляді сліз. ОСОБА_10 зазначила, що бажає проживати з обома батьками та братом ОСОБА_17 . Спілкуватися з мамою вона бажає, але тоді, коли про це домовиться тато з мамою. Слід зазначити, що під час бесіди з дитиною батько ОСОБА_2 вів себе імпульсивно, декілька разів втручався у розмову та намагався коригувати запитання спеціалістів до дитини.

У ході вивчення питання з`ясовано, що батько ОСОБА_2 розповідає малолітній дитині усі проблемні ситуації, які виникають між ним та гр. ОСОБА_18 , формуючи у дитини негативний образ матері, та вважаючи це нормою виховання дитини. Вдаючись до подібних маніпуляцій батько травмує психіку малолітньої дитини, знецінює роль матері у житті дівчинки, що негативно впливає на її розвиток.

Відповідно до інформації Кременчуцького ліцею №6 «Правобережний» Кременчуцької міської ради Полтавської області від 29.01.2021 № 01-20/40 ОСОБА_6 , учениця 4-В класу, з 01.09.2020 перебуває на дистанційному навчанні. Завдання виконує старанно та вчасно. Має достатній та високий рівень навчальних досягнень. Мати ОСОБА_4 та батько ОСОБА_2 підтримують зв`язок з учителем, контролюють навчальний процес. Батьківські збори відвідувала мама.

Відповідно до довідки ФОП ОСОБА_19 від 02.02.2021 ОСОБА_6 з вересня 2018 по серпень 2020 займалася в студії танцю та фітнесу «Реверанс» у групі естрадного танцю. Мати дитини ОСОБА_4 приймала активну участь у підготовці до виїзних та звітних виступів групи в якій займалася ОСОБА_10 . Завжди була присутня на виступах доньки, підтримувала її та допомагала. У спілкуванні з танцювальним колективом ОСОБА_4 та керівником групи завжди тактовна та ввічлива. Конфліктних ситуацій не виникало.

Відповідно до копії декларації про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, виданої комунальним некомерційним медичним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги № З» м. Кременчука від 22.03.2021, мати ОСОБА_4 заключила декларацію про надання первинної медичної допомоги малолітній ОСОБА_20 з лікарем педіатром ОСОБА_21 ..

Відповідно до інформації наданої Кременчуцьким міським центром соціальних служб № 03.-07/481 від 23.03.2021 спеціалістами центру, на підставі п. 72 постанови Кабінету Міністрів України від 25.09.2021 № 866 (зі змінами від 03.10.2018), з метою складання оцінки потреб сім`ї 22.03.2021 були відвідані родини батька - ОСОБА_2 та матері ОСОБА_4 . За результатами складеної оцінки потреб сімей було з`ясовано, що батько та мати спроможні виконувати обов`язки щодо виховання дитини та догляду за нею. Складних життєвих обставин в родинах батька та матері не виявлено, дані сім`ї не рекомендовані на облік сімей, які опинились в складних життєвих обставинах.

24.03.2021 року питання про доцільність/недоцільність визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , з матір`ю ОСОБА_4 було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області. На засіданні комісії гр. ОСОБА_4 просила підтримати її позовні вимоги та надати суду висновок органу опіки та піклування про доцільність визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_6 з нею. Гр. ОСОБА_2 заперечував проти того, щоб місце проживання малолітньої ОСОБА_10 було визначено з матір`ю, пояснюючи це тим, що він може забезпечити кращі умови для дитини.

Вирішуючи питання про місце проживання дитини, суд враховує, висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, про доцільність визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_10 разом з матір`ю ОСОБА_4 , а також встановлені у висновку обставини (копії довідок, характеристик, наявні і в матеріалах даної справи).

Суд звертає увагу, що відповідач підтвердив, що не заперечував проти спілкування позивача з дитиною, однак позивач на його пропозиції казала, що не бажає спілкуватися з дитиною при ньому, тобто відповідач фактично надавав дозвіл і щоб дане спілкування відбувалося за його участі. Також відповідач підтвердив, що дійсно забирав паспорт позивача, який повернув останній в вересні місяці.

Суд звертає увагу, що питання щодо буцімто залучення матір`ю дитини до протестантської релігії зі слів відповідача, зі слів представника на комісії не піднімалося.

Суд враховує показання свідків, які підтвердили, що після прийняття позивачем рішення піти від відповідача, останній дозволяв бачитися з дівчинкою тільки за його попереднім погодженням та в його присутності, допомоги в утриманні дівчинки від позивача не приймав.

Суд бере до уваги встановлене у висновку застосування маніпуляційних методів виховання відповідачем доньки, які направлені на знецінення ролі матері у житті дівчинки, що може негативно вплинути на її розвиток та може травмувати психіку малолітньої дитини.

Судом встановлено, що позивач, проявляла увагу до дитини та бажання жити з нею та піклуватися про неї, що свідчить про вчинення спроб виконання своїх батьківських обов`язків, які не були в повній мірі реалізовані через волю та дії відповідача по справі.

Суд враховує наявність особистої прихильності дитини, як до позивача так і до відповідача.

Суд враховує, що відповідач дбає про дитину, утримує її, умови для проживання дитини у відповідача є більш комфортні ніж у позивача, однак з урахуванням встановленої напруженої атмосфери в сім`ї батька, де останній намагається контролювати будь-яке спілкування дитини, та застосовує маніпуляції, що має негативний вплив на дитину, то побутові та матеріальні складові мають другорядне значення, оскільки головне здоров`я дитини в тому числі і психічне, з огляду на її вік, яке можливе лише за умов зростання дитини в сприятливій для цього обстановці та любові.

Суд також враховує, що позивач не заперечує проти спілкування доньки з батьком, та враховує наявну позицію батька з приводу спілкування доньки з матір`ю.

Суд також враховує, що у випадку не закріплення місця проживання дитини з одним із батьків, з яким фактично проживає дитина, забезпечення інтересів дитини може бути звужено, оскільки у випадку виникнення необхідності щодо реєстрації або зняття з реєстрації дитини, виїзду за корон на відпочинок або на оздоровлення, вирішення цих питань у відсутності другого з батьків (наприклад: поживання в іншому місті, перебування на лікуванні, у відряджені, за кордоном тощо) буде неможливим.

Суд, керуючись основними засадами цивільного судочинства, в тому числі і принципом верховенства права та завданням цивільного судочинства, ухвалює рішення відповідно до норм матеріального та процесуального права.

Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, вислухавши учасників справи та свідків, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ч.1, ч.2 статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Стаття 161 СК України передбачає, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У п. 1 ст. 9 вказаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції).

Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою.

Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

Суд, вирішуючи питання про визначення місця проживання дитини, враховує інтереси кожного з батьків, але перш за все враховує права та законні інтереси дитини - її право на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; право на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини, а також ставлення обох батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, інтереси дитини, її малолітній вік, відношення батьків до дитини, прихильність до батьків дитини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню та слід визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_6 разом з матір`ю ОСОБА_4 , що буде відповідати якнайкращим інтересам дитини.

При цьому, суд звертає увагу, що батько дитини - відповідач ОСОБА_2 у разі визначення місця проживання дитини з матір`ю, не обмежений у своєму праві на спілкування з дитиною, може проявляти турботу відносно дитини та приймати участь у її вихованні, реалізувавши свої права шляхом домовленості з матір`ю дитини щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням.

Згідно п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України, ухвалюючи рішення суд, зокрема вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно наданого адвокатом розрахунку сум судових витрат та квитанцій, позивач по справі понесла витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10000 грн., та витрати на сплату судового збору в сумі 1681,60 грн.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.01.2014 (справа «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (п.268).

З матеріалів справи вбачається, що 04.02.2021 між позивачем та адвокатом Шевцовою Л.В. укладено угоду на представництво інтересів у цивільній справі (витяг з угоди №212617).

В розрахунку сум судових витрат вказано, що розмір гонорару становить 10000 грн. до яких входить: попередня консультація 500 грн; складання та направлення клопотання про ознайомлення зі справою 500 грн; ознайомлення з матеріалами цивільної справи 500 грн; аналіз матеріалів справи та узгодження позиції 500 грн; складання та направлення заяви про уточнення позовних вимог в тому числі і сторонам 2000 грн.; представництво інтересів в судовому засіданні за один день 1000 грн.; прибуття в судове засідання яке не відбулося - 500 грн.

Послуги адвоката позивач оплатив у повному обсязі, а саме у сумі 10000 грн., що підтверджується квитанцією №1 від 04.02.2021 року.

Визначаючи пропорційність предмета спору з розміром витрат на правничу допомогу, їх доведеність та фактичну наявність, за встановлених обставин, суд виходить із того, що предмет спору в цій справі не є складним, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними, складання заяв про ознайомлення та зміну порядку розгляду справи та ознайомлення з матеріалами справи також не є складним, також враховує кількість судових засідань за участі адвоката в тому числі і відкладених, а тому з урахуванням встановлених та доведених обставин суд вважає, що обґрунтованим і пропорційним до предмета спору, а також доведеним розміром витрат на правничу допомогу є сума 6000 грн., за фактично отримані послуги, яка і підлягає до стягненню.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 141 ЦК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

А тому, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір в сумі 1681,60 грн., що був фактично сплачений згідно квитанції від 20.09.2020 року та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 200, 206, 247, 259, 263-265 ЦПК України, Конвенції про права дитини, Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 104, 105, 110, 112, 113, 114, 115,160 СК України, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини - задовольнити частково.

Шлюб, зареєстрований 24.06.1995 року у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №651, між ОСОБА_2 та ОСОБА_22 , - розірвати.

Прізвище позивача - ОСОБА_4 , після розірвання шлюбу залишити « ОСОБА_5 ».

Місце проживання дитини ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначити разом з матір`ю - ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , - судовий збір в сумі 1681,60 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000 грн.

В задоволенні решти позову - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.І. Хіневич

Повний текст рішення складено 27.01.2022 року.