ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2022 року

м. Харків

справа № 643/2201/21

провадження № 22-ц/818/1236/22

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: судді - Тичкової О.Ю.,

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Антонович А.А.,

учасники справи:

позивач- ОСОБА_1

відповідач- Житловий кооператив «Радіст»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 03.08.2021, в складі судді Афанасьєва В.О.

УСТАНОВИВ :

09.02.2021 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ЖК «Радіст», в якій просить визнати недійсним протокол загальних зборів № 15 ЖК «Радіст» від вересня 2020 року.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що у травні 2020 року вона звернулася до Московського районного суду міста Харкова з позовом до ЖК «Радіст» про часткове визнання недійсним протоколу №1 загальних зборів ЖК «Радіст» від 29.08.2015, протоколу загальних зборів №4 ЖК «Радіст» від 09.04.2016, протоколу загальних зборів №8 ЖК «Радіст» від 16.01.2017, в яких зокрема йдеться про незаконне підвищення тарифу на житлово-комунальні послуги, про можливу підробку документів, невиконанні своїх обов`язків та ненаданні послуг з утримання житлового будинку житловим кооперативом «Радіст». Разом з тим, в листопаді 2020 року ЖК «Радіст» подав позовну заяву до ОСОБА_1 з вимогою стягнути заборгованість за утримання будинку (поданий зустрічний позов про визнання незаконним підвищення тарифу). Знаючи про те, що повноваження керівника ЖК «Радіст» Павелко Н.В. вже закінчились, а нових загальних зборів не проводилось, позивач подала на позовну заяву відзив, в якому зокрема вказала про те, що її повноваження як керівника вже закінчились, тому жодного права подавати документи до суду від імені ЖК «Радіст» вона не може. В наслідок чого суддя Московського районного суду Довготько Т.М. винесла ухвалу по справі №643/17352/20 від 01.12.2020, в якій вказала про необхідність ОСОБА_2 надати документи про те, що її було знову обрано керівником ЖК «Радіст» - на цю ухвалу ОСОБА_2 надала до суду документи де зокрема містилась виписка з протоколу №15 загальних зборів ЖК «Радіст» від 18 вересня 2020 року (в даному документі ручкою поверх надрукованого тексту вказано «від 18.09», точна дата має бути вказана в оригіналі протоколу). Даний документ являє собою виписку з протоколу де вказано, що загальні збори ЖК «Радіст» були проведені у формі заочного голосування опитуваним листом. Дата початку голосування 8 вересня - дата закінчення 18 вересня 2020 року. Також вказано, що загальна кількість членів кооперативу 231, а кількість членів кооперативу які прийняли участь у голосуванні 164, що становить більше ніж 50% - тому як висновок зазначається, що кворум мав місце. Також вказано, що на повістці дня у другому питанні були вибори керівника ЖК «Радіст» і зазначена комісія яка рахувала голоси та підводила висновки голосування. Відтак вказано, що за результатом підрахунку на посаду керівника управління на 2020-2025 роки була обрана ОСОБА_2 . Вважає, що рішення прийняті згідно цим протоколом є незаконними та мають бути скасованим.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 03.08.2021 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено в повному обсязі.

Рішення суду мотивовано тим що, сторонами у справі не заперечувалось та матеріалами справи підтверджено, що позивач ОСОБА_1 не є членом ЖК «Радіст». Доказів про те, які саме права та інтереси позивача порушені, оскаржуваним протоколом позивач суду не надала. Позивач по справі своїм правом, наданим законом, на вступ до членів кооперативу не скористалась, відповідної заяви до правління ЖК «Радіст» не надала, а отже не мала права приймати участі у голосуванні по порядку денному, як на загальних зборах так і шляхом письмового опитування та не мала права на участь у виборах як кандидат на посаду голови правління. Оскільки відсутність порушення прав і законних інтересів позивача спірним протоколом є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові, інші доводи та аргументи позивача, наведені у позові суд не взяв до уваги та дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим що, рішення суду винесено з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи та їх перевіркою, що призвело до незаконного та необґрунтованого рішення. Позивач дійсно не є членом кооперативу, але рішення загальних зборів № 15 ЖК «Радіст» від вересня 2020 року вплинули на обсяг її прав та обов`язків, як наслідок позивач має право на поновлення її порушених прав. Оскаржуване рішення загальних зборів порушує права позивача, оскільки вона мала намір балотуватися на посаду голови ЖК «Радіст», проте навіть не була попереджена про проведення зборів співвласників, а всі посилання відповідача про те, що позивача не повинні були повідомляти, є неправильними, адже в матеріалах справи є докази того що голос позивача було враховано при проведенні опитування, опитування проводилось серед усіх мешканців будинку, а не лише серед членів кооперативу. Посилання голови ЖК «Радіст» на пункт 14.1 постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 є недоцільним, адже проведення загальних зборів не було прямо заборонено постановою, а прибудинкова територія може вмістити кілька тисяч людей з дотриманням необхідної дистанції, відповідно до цього загальні збори повинні були проводитись у звичному режимі. Також головою кооперативу Павелко Н.В. було порушено вимоги закону щодо проведення письмового опитування. Відповідно до ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» проводити письмове опитування дозволяється лише у разі коли після проведення загальних зборів не було отримано необхідної кількості голосів, а не замість загальних зборів, як це було зроблено.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 та її представників, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з таких підстав.

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як установлено судовим розглядом і підтверджується матеріалами справи, відповідно до Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців за адресою: АДРЕСА_1 створено ЖК «Радіст».

Статтею 2 Закону України «Про кооперацію» закріплено, що кооператив юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування.

Сторонами у справі не заперечувалось того що, позивач ОСОБА_1 не є членом ЖК «Радіст».

Предметом позову у цій справі є вимоги ОСОБА_1 , заявлені до ЖК «Радіст», про визнання недійсним протоколу № 15 ЖК «Радіст» від 18.09.2020 про оцінку роботи голови правління, вибори голови правління, вибори правління та уповноважених.

Колегія суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач не надала суду доказів порушення спірним протоколом її прав і законних інтересів, що є самостійною і достатньою підставою для відмови у позові.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Позов це звернена через суд вимога позивача до відповідача про відновлення порушеного чи оспорюваного права, яка пред`являється у встановленій законом процесуальній формі.

Предмет позову це частина позову, яка становить матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, щодо якої суд повинен ухвалити рішення.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження позивача про порушення було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Таким чином захисту підлягає порушене право особи, яка є суб`єктом порушених прав чи інтересів та звернулася за таким захистом до суду. Тому для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право (інтерес), і чи це право (інтерес) порушено відповідачем.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Подаючи заяву про визнання недійсним протоколу загальних зборів, позивачем не надано доказів, які саме права та інтереси позивача, яка не є членом ЖК «Радіст» були порушені.

Судова колегія відхиляє доводи апеляційної скарги про не правильність висновку суду щодо відсутності доведення порушення її конституційних прав.

Відповідно до ст.6 ЗУ «Про кооперацію» кооператив є первинною ланкою системи кооперації і створюється внаслідок об`єднання фізичних та/або юридичних осіб на основі членства для спільної господарської та іншої діяльності з метою поліпшення свого економічного стану.

За змістом ст.12 ЗУ «Про кооперацію» та розділу 5 статуту ЖК «Радіст» основними правами члена кооперативу є: участь в господарській діяльності кооперативу, а також в управлінні кооперативом, право голосу на його загальних зборах, право обирати і бути обраним в органи управління.

Тож судом першої інстанції правильно встановлено не можливість позивача брати участь у господарській діяльності кооперативу, а також неможливість обирати та бути обраним в органи управління кооперативу через те, що вона не є членом кооперативу ЖК «Радіст».

Виходячи з вище наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач не довела що її права та законні інтереси як заінтересованої особи безпосередньо порушені оспорюваним протоколом і в результаті визнання його недійсним її права буде захищено та відновлено.

Інші доводи апеляційної скарги не є суттєвими та висновків викладених в рішенні суду не спростовують.

Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

З урахуванням вищезазначеного колегія суддів вважає, що апелянтом не доведена наявність підстав для висновку щодо необґрунтованості та незаконності рішення суду першої інстанції, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення.

Враховуючи, що вимоги апеляційної скарги залишено без задоволення, судові витрати, у відповідності до вимог статей 141, 382 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», між сторонами не розподіляються.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384, 390, 391 ЦПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 03 серпня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 24 січня 2022 року.

Головуючий О.Ю.Тичкова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук