Житомирський апеляційний суд
Справа №296/5268/20 Головуючий у 1-й інст. Маслак В. П.
Категорія 63 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.,

суддів: Шевчук А.М., Коломієць О.С.,

за участю секретаря Франчука В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 296/5268/20 за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Житомирської міської ради, треті особи : ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про захист житлових прав, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 1 липня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Маслак В.П.,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що з 1987 року разом зі своєю сім`єю у складі чотирьох осіб перебував у загальній черзі для отримання житла в Управлінні Міністерства Внутрішніх справ України в Житомирській області. У 1990 році був внесений у списки осіб для першочергового отримання житла, а з 1992 року був включений до списку осіб, які мають право на позачергове забезпечення житлом як ліквідатор аварії на Чорнобильській АЕС. 14 травня 2004 року на підставі рішення житлово-побутової комісії УМВС України в Житомирській області від 26 лютого 2002 року йому видано ордер на вселення його сім`ї у складі чотирьох осіб( колишньої дружини та двох дочок) у квартиру АДРЕСА_1 . Вказана квартира складається із трьох кімнат, житловою площею 35,6 кв.м.

26 червня 2002 року рішенням житлово-побутової комісії УМВС України у Житомирській області його знято з квартирного обліку.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 6 лютого 2017 року зазначене рішення житлово-побутової комісії скасовано.

Окрім того, позивач зазначає, що постановою Верховного Суду у справі №296/3527/18 від 6 травня 2020 року встановлено, що наведеним вище рішенням він фактично поновлений у списках осіб, які перебувають на квартирному обліку. Однак, у задоволенні його позовних вимог про захист житлових прав було відмовлено з тих підстав, що він звернувся із цими позовними вимогами до неналежного відповідача.

Також вказує, що відповідно до положень статті 20 Закону України " Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" він має право на додаткову житлову площу.

Враховуючи вищезазначені обставини, він звернувся до відповідача із заявою про внесення його разом із членами сім`ї у списки осіб для отримання житла, з врахуванням попереднього часу перебування на квартирному обліку. Проте, у задоволенні його заяви було відмовлено з тих підстав, що йому надано житлове приміщення.

Оскільки такі дії не узгоджуються з вимогами законодавства та порушують його право на житло, ОСОБА_1 просив визнати неправомірними дії та бездіяльність виконавчого комітету Житомирської міської ради щодо невнесення його разом із членами його сім`ї у списки осіб для отримання житла, із збереженням попереднього часу перебування на квартирному обліку.

Також просив зобов`язати відповідача внести його разом із членами сім`ї у списки осіб для отримання житла ( поліпшення житлових умов) з часу перебування на квартирному обліку за місцем роботи ( в загальну чергу - з 1987 року; з 1990 року - першочергового отримання житла; з 1992 року - позачергового отримання житла).

Окрім того, просив зобов`язати відповідача протягом року забезпечити його разом із сім`єю житловою площею відповідно до положень статті 20 Закону Украни "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Рішенням Корольовського районного суду Житомирської області від 1 липня 2021 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що при вирішенні спору суд залишив поза увагою зміст постанови Верховного Суду від 6 травня 2020 року у справі №296/3527/18, у якій суд касаційної інстанції зазначив про те, що скасування рішення житлово-побутової комісії про зняття його з квартирного обліку свідчить про його поновлення у списках осіб, які потребують поліпшення житлових умов.

В судовому засіданні позивач підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Представник відповідача в судовому засіданні не визнала апеляційну скаргу.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що позивач має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії.

ОСОБА_1 з 1987 року перебував у загальній черзі для отримання житла в УМВС України в Житомирській області. З 1990 року разом із сім`єю у складі дружини та двох доньок був внесений у списки осіб для першочергового отримання житла, а з 1992 року - у списки осіб для позачергового отримання житла як ліквідатор аварії на ЧАЕС.

14 травня 2004 року згідно з рішенням житлово-побутової комісії УМВС України в Житомирській області від 26 лютого 2002 року йому видано ордер на вселення чотирьох осіб у трикімнатну квартиру, житловою площею 35,6 кв.м., яка розташована в АДРЕСА_1 .

У зв`язку із забезпеченням позивача та членів його сім`ї житлом, ОСОБА_1 знято з квартирного обліку на підставі рішення житлово-побутової комісії УМВС України в Житомирській області від 26 червня 2002 року.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 6 лютого 2017 року вказане рішення житлово-побутової комісії УМВС України від 26 червня 2002 року скасовано в частині зняття ОСОБА_1 та його сім`ї з квартирного обліку.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2015 року №730 ліквідовано УМВС України в Житомирській області та утворено Головне управління Національної поліції в Житомирській області.

На підставі рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради від 15 березня 2016 року №89 УМВС України в Житомирській області виключено з переліку підприємств, установ, організацій, які здійснюють квартирний облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, за місцем їх роботи.

Як свідчать матеріали справи, облікова справа позивача у 2002 році була направлена до міськвиконкому для зберігання.

На виконання ухвали суду від 6 квітня 2021 року відповідач повідомив, що згідно з актом №7 від 6 жовтня 2014 року облікові справи за 2002-2009 роки знищені у зв`язку із закінченням термінів зберігання.

6 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до виконавчого комітету Житомирської міської ради із заявою про внесення його разом із членами сім`ї у списки осіб, які потребують поліпшення житлових умов, із збереженням попереднього часу перебування на квартирному обліку.

Своїм листом від 2 вересня 2019 року відповідач відмовив йому у задоволенні заяви з тих підстав, що позивач вже отримав житло. Також позивачеві рекомендовано звернутися до спеціаліста відділу з обліку та розподілу житлової площі міської ради з метою отримання консультації та переліку необхідних документів для постановки на квартирний облік за місцем проживання без урахування часу перебування на квартирному обліку в УМВС України в Житомирській області.

Відповідно до положень статті 31 ЖК Української РСР громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством, цим Кодексом. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті ( якщо інше не встановлено законодавством), як правило, у вигляді окремої квартири на сім`ю.

Пунктом 10 частини 1 статті 20 Закону України " Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що особам, віднесеним до 1 категорії, надаються гарантовані державою компенсації та пільги, зокрема, позачергове забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов ( включаючи сім`ї загиблих або померлих громадян). Особи, зазначені в цьому пункті, забезпечуються жилою площею протягом року з дня подання заяви, для чого місцеві ради щорічно виділяють 15 відсотків усього збудованого житла ( в тому числі підприємствами, установами, організаціями незалежно від форми власності). Кабінет Міністрів України щорічно виділяє обласним державним адміністраціям цільовим призначенням капітальні вкладення відповідно до кількості сімей, що потребують поліпшення житлових умов. Фінансування будівництв здійснюється з Державного бюджету України. Передбаченими цим пунктом пільгами щодо забезпечення житлом громадяни мають право скористатися лише один раз.

Відповідно до підпункту 1 пункту 39 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР від 11 грудня 1984 року №470, жилі приміщення надаються в порядку загальної черги, за винятком осіб, які мають право першочергового отримання цих приміщень.

Підпунктом 3 пункту 38 Правил також передбачено, що черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття осіб, які потребують пліпшення житлових умов, на облік ( включенням до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано до суду доказів того, що облікова справа була направлена до виконавчого комітету Житомирської міської ради у зв`язку з ліквідацією обліку за місцем роботи. Окрім того, перебуваючи на квартирному обліку в УМВС України в Житомирській області, позивач отримав житло.

Однак, суд залишив поза увагою ту обставину, що рішення житлово-побутової комісії УМВС України в частині зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку було скасоване в судовому порядку.

Верховний Суд у своїй постанові від 6 травня 2020 року у справі №296/3527/18 зазначив, що рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 6 лютого 2017 року ( справа №296/90/12-ц) скасовано рішення житлово-побутової комісії УМВС України в Житомирській області від 26 червня 2002 року у частині зняття ОСОБА_1 та членів його сім`ї з квартирного обліку, й незалежно від підстав визнання такого зняття недійсним ( у цьому випадку через формальні порушення процедури) наведеним рішенням позивач фактично поновлений у цих списках.

Отже відповідач без достатніх правових підстав відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_1 про внесення його разом із членами сім`ї у списки для отримання житла з урахуванням попереднього часу перебування на квартирному обліку за місцем роботи.

Таким чином, позовні вимоги про визнання неправомірними дій виконавчого комітету Житомирської міської ради щодо невнесення позивача та членів його сім`ї у списки осіб, які потребують поліпшення житлових умов, із збереженням попереднього часу перебування на квартирному обліку, а також позовні вимоги про зобов`язання відповідача внести ОСОБА_1 та членів його сім`ї у зазначені списки, є обґрунтованими.

Водночас, колегія суддів вважає, що позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача протягом року забезпечити ОСОБА_1 житловою площею відповідно до статті 20 Закону України " Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", не підлягають до задоволення, оскільки відповідно до вимог законодавства громадянам, які перебувають на квартирному обліку, житлові приміщення надаються в порядку черговості. Відтак, у разі задоволення цих позовних вимог й надання позивачеві відповідного житла будуть порушені права інших осіб, які також мають право на позачергове отримання житлового приміщення.

Таким чином, рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення,- про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 259,268,367,368,374,376,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 1 липня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Визнати неправомірними дії виконавчого комітету Житомирської міської ради щодо невнесення ОСОБА_1 та членів його сім`ї у списки осіб для отримання житла із збереженням попереднього часу перебування на квартирному обліку за місцем роботи.

Зобов`язати виконавчий комітет Житомирської міської ради внести ОСОБА_1 та членів його сім`ї у списки осіб для отримання житла з часу перебування на квартирному за місцем роботи.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: