Справа №766/579/22
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

28 січня 2022 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Ус О.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом Колективного підприємства «Комплексний відділ будівельного проектування КВБП" до Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю Херсонської міської ради, третя особа: Суворовський відділ державної виконавчої служби у м.Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання постанови такою, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

14 січня 2022 року до суду надійшла позовна заява Колективного підприємства «Комплексний відділ будівельного проектування КВБП" до Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю Херсонської міської ради, третя особа: Суворовський відділ державної виконавчої служби у м.Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання постанови такою, що не підлягає виконанню.

Суд, ознайомившись з вказаною заявою, встановив, що вона не відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України та ухвалою суду від 17.01.2022 року залишена без руху, з роз`ясненням того, що недоліки позовної заяви повинні бути усунуті шляхом приведення позовної заяви у відповідність до вимог ст. 175, 177 ЦПК України, викладення обставин порушення цивільних прав, якщо такі порушені.

26.01.2022 року представником позивача подано заяву про усунення недоліків, у якій навів ст. 20 КАС України, повідомив про орієнтовний розрахунок судових витрат та повідомив про неподання іншого позову. До вказаної заяви додано квитанції про сплату судового збору, з яких одна від 14.01.2022 р. на суму 996,40 грн. подавалася разом з позовом.

Суд, дослідивши заяву про усунення недоліків, позовну заяву та додані до неї документи, дійшов наступного.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 17.01.2022 року позивачу роз`яснено, що позовна заява подана в порядку ЦПК України, але позовні вимоги не пов`язані з порушенням цивільних прав.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією із сторін є, як правило, фізична особа.

Предметна юрисдикція це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до їх відання законодавчими актами, тобто діяти в межах встановленої компетенції.

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Згідно із частиною першою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають, зокрема, з цивільних та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

У частині першій статті 1 ЦК України зазначено, що цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Разом з тим, за приписами частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Публічно-правовий спір це спір, у якому, зокрема, хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (пункт 2 частини першої статті 4 КАС України).

Публічно-правовий характер спору визначається тим, що вказані суб`єкти наділені владно-управлінськими повноваженнями у сфері реалізації публічного інтересу.

Характерною ознакою публічно-правових спорів є сфера їх виникнення публічно-правові відносини, тобто передбачені нормами публічного права суспільні відносини, що виражаються у взаємних правах та обов`язках їх учасників у різних сферах діяльності суспільства, зокрема пов`язаних з реалізацією публічної влади.

Публічно-правовим вважається також спір, який виник з позовних вимог, що ґрунтуються на нормах публічного права, де держава в особі відповідних органів виступає щодо громадянина не як рівноправна сторона у правовідносинах, а як носій суверенної влади, який може вказувати або забороняти особі певну поведінку, надавати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Суб`єкт владних повноважень це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом.

Відповідно до ч.1 статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Спори, які виникають за участю суб`єкта владних повноважень з метою реалізації у спірних відносинах наданих йому законодавством владних управлінських функцій, є публічно-правовими.

Враховуючи викладене, виниклий між учасниками справи спір не пов`язаний з вирішенням питання щодо майнового права, а є публічно-правовим, оскільки виник за участю суб`єкта владних повноважень, який реалізовував у спірних правовідносинах надані йому чинним законодавством владні управлінські функції стосовно виявлення фактів порушення закону у сфері містобудівної діяльності та усунення порушень шляхом скасування незаконної державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна.

Позивач у заяві про усунення недоліків ждодним чином не обгрунтовує підстави звернення до суду з цивільним позовом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 Цивільного процесуального кодексу України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на наведені норми та роз`яснення, суд дійшов висновку, про відмову у відкритті провадження у справі в порядку цивільного судочинства та вважає необхідним за ч. 5 ст. 186 ЦПК України роз`яснити, що вирішення спору віднесено до юрисдикції адміністративного суду. Сума сплаченого судового збору може бути повернута за клопотанням особи, яка його сплатила.

Керуючись ст. 186, 258-261, 353, 448 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження у справі за позовом Колективного підприємства «Комплексний відділ будівельного проектування КВБП" до Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю Херсонської міської ради, третя особа: Суворовський відділ державної виконавчої служби у м.Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання постанови такою, що не підлягає виконанню - відмовити.

Роз`яснити, що розгляд справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Херсонського апеляційного суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяО. В. Ус