Справа № 352/929/21
Провадження № 2/352/88/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2022 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої - судді Хоминець М.М.

з участю секретаря Гундич Г.В.

розглянувши у судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Коневалик Андрій Васильович, до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» про стягнення невиплаченого страхового відшкодування,-

в с т а н о в и в :

Представник позивача - адвокат Коневалик А.В. у травні 2021 р. звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення невиплаченого страхового відшкодування, у якому просив стягнути з відповідача на користь позивачки: 1) недоплачене відшкодування витрат на лікування в розмірі 20958,23 грн.; 2) недоплачене відшкодування тимчасової втрати працездатності в розмірі 875,73 грн.; просив стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу.

Заявлені вимоги обґрунтовано тим, що 15.05.2020 р. близько 13 год. 20 хв. по вул. Ак. Сахарова в м. Івано-Франківську відбулась дорожньо-транспортна пригода, у якій водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Volkswagen Touran» реєстраційний номер НОМЕР_1 , проявив неуважність, не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечної швидкості руху, не надав дорогу транспортному засобу з увімкненими синім та червоним проблисковими маячками і спеціальним звуковим сигналом, виїхав на регульоване перехрестя з вул. Є. Коновальця, де допустив зіткнення із автомобілем марки «Volkswagen Transporter» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП пасажир автомобіля «Volkswagen Transporter» ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22.03.2021 р. ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України у зв'язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою, а кримінальне провадження закрито. Оскільки цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Volkswagen Touran» реєстраційний номер НОМЕР_1 на момент ДТП була застрахована відповідачем ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» згідно полісу № АО4107980, позивачка звернулась до відповідача з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, заявами від 27.07.2020 р. про виплату відшкодування, пов'язаного з витратами на лікування, на суму 6477 грн., тимчасовою втратою працездатності на суму 2361 грн., із заявою про долучення платіжних документів від 10.08.2020 р. на суму 5963,68 грн. та заявою про виплату відшкодування від 31.03.2021 р. на суму 18403,15 грн. Таким чином, позивачка просила здійснити виплату страхового відшкодування витрат на лікування на суму 30843,83 грн. та тимчасової втрати працездатності на суму 2361 грн. Відповідач 13.04.2021 р. виплатив позивачці відшкодування в розмірі 11939,41 грн., з яких: 9885,60 грн. - витрати на лікування, 1485,27 грн. - тимчасова втрата працездатності, 568,54 грн. - моральна шкода, що становить 50 % від належної позивачці виплати. Зменшення відшкодування на 50 % страхова компанія мотивувала положенням п.36.3 ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що вважає необґрунтованим, оскільки внаслідок взаємодії двох джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншій особі, а тому на підставі ч.2 ст.1188 ЦК України особи, які спільно завдали шкоди, зобов'язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини та в солідарному порядку з огляду на положення ч.1 ст.1190 ЦК України. У такому випадку позивач має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх володільців транспортних засобів разом, так і від будь-кого з них окремо. Аналогічний правовий висновок у справі з подібними правовідносинами міститься у постанові ВС від 10.01.2019 р. у справі № 274/4882/17-ц.

Представник позивача - адвокат Коневалик А.В. подав суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони, позов підтримав і просив його задоволити.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, у поданому суду відзиві позов не визнав, посилаючись на те, що Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є спеціальним, його норми в обов'язковому порядку застосовуються до відносин у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. ДТП, внаслідок якої позивачка отримала тілесні ушкодження, сталася за участю двох транспортних засобів: «Volkswagen Touran» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та «Volkswagen Transporter» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 , пасажиром якого була позивачка. Таким чином, обидва водії, незалежно від наявності вини кожного з них, є відповідальними за завдання шкоди позивачці та мають зобов'язання щодо її відшкодування. Згідно п.36.3 ст.36 Закону у разі, якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов'язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб. За результатами проведеного розслідування на підставі наданих представником позивача документів, з урахуванням положень ст. 22, 24, 25, 26-1, п.36.3 ст.36 Закону, страховиком було визначено загальний розмір шкоди, заподіяної позивачці, у 23878,82 грн., а саме:19771,20 грн. - відшкодування витрат на лікування, 2970,54 грн. - відшкодування тимчасової втрати працездатності, 1137,08 грн. - моральна шкода. Оскільки відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є обидва водії, розмір страхового відшкодування за кожного з них був визначений шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на дві особи. Страховиком прийнято рішення про здійснення страхового відшкодування у розмірі половини суми заподіяної шкоди та виплачено позивачці страхове відшкодування за свого страхувальника ОСОБА_2 у розмірі 11939,41 грн. (23878,82:2). Розмір відшкодування витрат на лікування зменшено, оскільки частина наданих чеків на суму 3210,56 грн. включала витрати на купівлю товарів, які не є лікарськими медичними засобами, а також медичних препаратів, які не є засобами, що використовувались для лікування основного діагнозу позивачки. Витрати на суму 5963,98 грн., що були надані страховику разом із заявою від 10.08.2020 р., стосуються лікування малолітнього сина позивачки, який у ДТП не постраждав. Крім того, позивачкою заявлено витрати за період, за який відсутня медична документація (чек від 06.10.2020 р. на 390 грн., чек від 06.10.2020 р. на 173,40 грн., здача аналізів на суму 1775 грн. від 23.07.2020 р.). Просив відмовити у позові та у стягненні витрат на правничу допомогу.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Встановлено, що 15.05.2020 р. близько 13 год. 20 хв. по вул. Ак. Сахарова в м. Івано-Франківську мала місце ДТП за участю автомобіля марки «Volkswagen Touran» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля марки «Volkswagen Transporter» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 . Водій автомобіля марки «Volkswagen Touran» ОСОБА_2 у порушення вимог п. 2.3б, 3.2, 12.1, 12.3 ПДР України проявив неуважність, не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечної швидкості руху, не надав дорогу транспортному засобу з увімкненими синім та червоним проблисковими маячками і спеціальним звуковим сигналом, змістився із загального потоку транспортних засобів праворуч та, випереджаючи попутні автомобілі, виїхав на регульоване перехрестя з вул. Є. Коновальця, де допустив зіткнення із автомобілем марки «Volkswagen Transporter» під керуванням водія ОСОБА_3 .

Внаслідок ДТП пасажир автомобіля «Volkswagen Transporter» ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості у вигляді закритої тупої травми правої руки з переломом нижньої третини правої плечової кістки, яка ускладнилась травматичним невритом променевого нерва, що викликало необхідність проведення операції (МОС пластиною та ревізія променевого нерва), у зв'язку з чим з 15.05. до 01 06.2020 р. (а.с.31-32) потерпіла перебувала на лікуванні у травматологічному відділенні КНП «Міська клінічна лікарня № 1 Івано-Франківської міської ради».

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22.03.2021 р. (а.с.12-15) кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, закрито, останнього звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням з потерпілою.

Цивільно-правова відповідальність водіїв обох транспортних засобів була застрахована, зокрема, ОСОБА_2 , який керував забезпеченим транспортним засобом «Volkswagen Touran» реєстраційний номер НОМЕР_1 , - відповідачем ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» згідно діючого станом на 15.05.2020 р. полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО4107980 (а.с.28).

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч.2 ст.1188 ЦК України якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов'язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.

Згідно вимог ч.1 ст.1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

У разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо (ч.1 ст.543 ЦК України).

Вказаними нормами ЦК України обґрунтовано позов, заявлений до страховика ПрАТ «СК «Арсенал Страхування». При цьому представник позивача посилався на те, що саме винними діями водія автомобіля «Volkswagen Touran» ОСОБА_2 завдано шкоди позивачці.

Суд враховує, що відповідно до п.2.1 ст.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Згідно п.22.1 ст.22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Пунктом 24.1 ст.24 Закону передбачено, що у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я.

Відповідно до ст.25 Закону у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності. Доходи потерпілого оцінюються в таких розмірах: для непрацюючої повнолітньої особи - допомога в розмірі, не меншому мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством.

Страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю (ст.26-1 Закону).

Згідно вимог п.36.3 ст.36 Закону у разі, якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов'язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб.

Оскільки встановлено, що ДТП, внаслідок якої позивачка отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості, сталася за участю двох транспортних засобів, то обидва водії, незалежно від наявності вини кожного з них, є відповідальними за завдання шкоди позивачці та мають зобов'язання щодо її відшкодування.

Згідно постанови Верховного Суду від 03.12.2018 р. у справі № 715/1586/17, якщо шкоди завдано іншим особам, які не є власниками (володільцями) джерел підвищеної небезпеки, від взаємодії яких завдана шкода, наприклад, пасажиру транспортного засобу, шкода відшкодовується власниками (володільцями) джерел підвищеної небезпеки, які спільно завдали шкоду, незалежно від їх вини.

Відповідач визначив загальний розмір шкоди, заподіяної позивачці, у 23878,82 грн., з яких:19771,20 грн. - відшкодування витрат на лікування, 2970,54 грн. - відшкодування тимчасової втрати працездатності, 1137,08 грн. - моральна шкода.

Суд вважає, що відповідач обґрунтовано визначив розмір спричиненої позивачці шкоди, зокрема, зменшивши розмір витрат на лікування, виходячи з наступного.

Частина наданих позивачкою чеків на суму 3210,56 грн. включала витрати на купівлю пакетів, пелюшок, вологих серветок, пробірок, води мінеральної, каші молочної, пюре, підгузків, електрочайника, які не є лікарськими медичними засобами, а також бепантену (засіб від попрілостей), метрогілу (протимікробний засіб), ентерожерміни (пробіотик), муколвану (засіб від кашлю), фліксотиду (аерозоль для лікування бронхіту), отривіну (засіб від нежиті), спейсеру (прилад для інгаляцій), фестал-нео (засіб для травлення), які не є засобами, що використовувались для лікування основного діагнозу позивачки. Крім того, позивачкою заявлено витрати за період, за який відсутня медична документація (чек від 06.10.2020 р. на 173,40 грн. (а.с.27), здача аналізів на суму 1775 грн. від 23.07.2020 р. (а.с.21)).

Витрати на суму 5963,98 грн., що були надані страховику разом із заявою від 10.08.2020 р., стосуються лікування малолітнього сина позивачки, який перебував у лікарні з 15.05. до 25.05.2020 р., з 03.06. до 12.06.2020 р. у зв'язку із загостренням рецидивуючого бронхіту, двобічною бронхопневмонією, гострий перебіг, ускладненою токсичним синдромом, що підтверджується виписками з медичної карти (а.с.67-68).

При цьому суд зазначає, що надання позивачкою до позовної заяви копій чеків на придбання ліків поганої якості, на яких деякі назви медичних препаратів та їх вартість взагалі не читаються, не дозволяє суду встановити точний розмір витрат на лікування.

З огляду на вказані обставини суд погоджується з рішенням відповідача, прийнятим на підставі дослідження наданих позивачкою оригіналів документів, про здійснення страхового відшкодування у розмірі половини суми заподіяної шкоди відповідно до п.36.3 ст.36 Закону, тобто у розмірі 11939,41 грн. (23878,82 : 2) за страхувальника ОСОБА_2 , яке 13.04.2021 р. виплачено позивачці, а саме 9885,60 грн. - страхове відшкодування витрат на лікування, 1485,27 грн. - страхове відшкодування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, 568,54 грн. - моральна шкода (а.с.29).

У рамках розгляду даної справи не може бути застосований правовий висновок Верховного Суду, який міститься у постанові ВС від 10.01.2019 р. у справі № 274/4882/17-ц, на який посилався представник позивача. У вказаній справі мова йшла за зіткнення автопоїзда з гужовим транспортним засобом, запряженим конем, що не може бути кваліфіковано як взаємодія двох джерел підвищеної небезпеки. Відтак, положення п.36.3 ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» застосуванню не підлягали, оскільки у ньому йдеться про поділ розміру заподіяної шкоди між особами, цивільно-правова відповідальність яких застрахована, а цивільно-правова відповідальність візника гужового транспорту не була і не може бути застрахована відповідно до вимог вказаного Закону.

Позивачка не позбавлена права у межах передбаченого п.37.1.4 ст.37 Закону трьохрічного строку з моменту ДТП звернутися із заявою про страхове відшкодування до страховика другого учасника ДТП ОСОБА_3 .

З урахуванням встановлених обставин суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого позову, у задоволенні якого слід відмовити.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки позивачка відповідно до п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, який не може бути стягнуто з відповідача, на користь якого ухвалено рішення, судовий збір у даній справі компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З огляду на відмову у позові витрати на правничу допомогу покладаються на позивачку згідно п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 1187, 1188 ч.2 ЦК України, ст. 2, 22, 24, 25, 26-1, 36 п.36.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись ст. 141, 263-265 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Відмовити у позові ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Коневалик Андрій Васильович, до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» про стягнення невиплаченого страхового відшкодування.

Компенсувати судовий збір у розмірі 908 грн. за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачка: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Представник позивача: Коневалик Андрій Васильович, адвокат адвокатського об`єднання «Автопоміч», м. Львів, вул. Сахарова, 33 офіс 501.

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування», 03056, м. Київ, вул. Борщагівська, 154, .

Повне судове рішення складено 31.01.2022 р.

Суддя Марія ХОМИНЕЦЬ