Справа № 2608/8446/12 Головуючий 1 інстанція- П`ятничук І.В.
Проваження № 22-ц/824/2053/2022 Доповідач апеляційна інстанція- Савченко С.І.
П О С Т А Н О В А

іменем України

27 січня 2022 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Савченка С.І.,

суддів Іннатченко Н.В., Мережко М.В.,

за участю секретаря Малашевського О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ухвалу Святошинського районного суду м.Києва від 15 серпня 2021 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» про заміну сторони стягувача у виконавчому листі на його правонаступника та поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором.,

в с т а н о в и в:

У липні 2021 року заявник ТОВ «Брайт Інвестмент» звернувся до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчому листі його правонаступником, яку мотивував тим, що рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 19 липня 2012 рокуу справі № 2608/4581/12, яке набрало законної сили, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ВАТ КБ «Надра» борг за кредитним договором № 180/П/10-2008-980 від 09 вересня 2008 року в розмірі 82553,34 грн. 27 вересня 2013 року стягувачу видано виконавчий лист.

Вказував, що 05 серпня 2020 року ВАТ КБ «Надра»уклав із ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» договір відступлення права вимоги № GL48N718070_blank, за яким відступив товариству право вимоги за кредитним договором № 180/П/10-2008-980, укладеним із ОСОБА_1 . В подальшому, 30 вересня 2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» іТОВ «Брайт Інвестмент» було укладено договір відступлення права вимоги №GL48N718070_blank_04, згідно якого право вимоги за кредитним договором з ОСОБА_1 перейшло до заявника. Посилався, що внаслідок укладення вказаних договорів відповідно до положень ст.ст.512,514 ЦК України відбулася заміна кредитора і до ТОВ «Брайт Інвестмент» перейшли права первісного кредитора у зобов`язанні, в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Посилаючись на те, що рішення Святошинського районного суду м.Києва від 19 липня 2012 року не виконане, а до заявника усі перейшли права первісного кредитора у зобов`язанні, в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, просив замінити стягувача ПАТ КБ «Надра» у виконавчому листі щодо стягнення боргу з ОСОБА_1 його правонаступником ТОВ «Брайт Інвестмент» та поновити заявнику строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

- 2 -

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 15 серпня 2021 року заява задоволена. Замінено стягувача ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «Брайт Інвестмент» у цивільній справі у справі № 2/2608/4581/12 за позовом ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором № 180/П/10-2008-980 від 09 вересня 2008 року в розмірі 82553,34 грн. та поновлено ТОВ «Брайт Інвестмент» строк пред'явлення до виконання виконавчого листа в цивільній справі № 2608/4581/12, виданого Святошинським районним судом м. Києва.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, боржниця ОСОБА_1 подалаапеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції і постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального і неправильне застосування судом норм матеріального права. Скарга мотивована неврахуванням судом того факту, що подані заявником документи не дають суду можливості належно встановити перехід прав первісного кредитора до його правонаступнка та відповідність такого переходу прав вимогам ст.ст.11, 512, 513 ЦК України, оскільки у справі відсутні належні і допустимі докази в на підтвердження такого переходу прав кредитора. Окрім того, суд не звернув уваги на відсутність належних і допустимих доказів як отримання стягувачем документів про закриття виконавчого провадження, так і отримання стягувачем виконавчого листа. Вважає, що звернення стягувача із заявою відбулося після закінчення встановленого законом строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, а ухвала суду про поновлення строку належно не мотивована і у поновленні строку повинно бути відмовлено.

Заявник ТОВ «Брайт Інвестмент» правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався. Копія ухвали про відкриття апеляційного провадження та копія апеляційної скарги з додатками 16 грудня 2021 року направленіна його електронну адресу.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 адвокат Білан В.І. подану апеляційну скаргу та викладені в ній доводи підтримав, просив задоволити та скасувати ухвалу Святошинського районного суду м.Києва як незаконну.

Заявник ТОВ «Брайт Інвестмент» належним чином повідомлений про час розгляду справи, що стверджується направленою згідно ч.6 ст.128 ЦПК України на вказану ним у заяві та довіреності електронну адресу судовою повісткою і повідомленням про її доставлення, до суду не з`явився, причин неявки не повідомив, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обгрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обгрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Зазначеним вимогам оскаржувана судова ухвала відповідає не в повні мірі.

Задовольняючи заяву в частині заміни стягувача ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що первісний кредитор ПАТ «КБ «Надра`у встановленому законом порядку відступив на підставі

- 3 -

правочину право вимоги за кредитним договором № 180/П/10-2008-980 від 09 вересня 2008 року, укладеним з позичальницею ОСОБА_1 , новому кредитору ТОВ«Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», який у свою чергу відступив таке право заявнику ТОВ «Брайт Інвестмент», який є новим кредитором, а відтак наявні передбачені законом підстави для заміни сторони стягувача в даній справі.

При цьому суд виходив з того, що заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Такі висновки суду є правильними і такими, що відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Відповідно до положень ст.442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником (ч.1). Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець (ч.2). Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття провадження (ч.5).

Аналогічні положення містить ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», яка передбачає, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Під правонаступництвом як на стадії виконання судового рішення, так і до відкриття виконавчого провадження, розуміється заміна однієї із сторін (стягувача або боржника) з переходом прав і обов`язків від правопопередника до іншої особи (правонаступника), що раніше не брала участь як у розгляді справи, так і у виконавчому провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, згідно з вимогами чинного законодавства (ст.512 ЦК України, ст.442 ЦПК України, ст.115 Закону України «Про виконавче провадження») заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Судом встановлено, що 09 вересня 2008 року ВАТ КБ «Надра» уклало з ОСОБА_1 кредитний договір № 180/П/10-2008-980.

Рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 19 липня 2012 року у справі № 2608/4581/12, яке набрало законної сили, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ВАТ КБ «Надра» борг за кредитним договором № 180/П/10-2008-980 в розмірі 82553,34 грн.

27 вересня 2013 року стягувачу ВАТ КБ «Надра» видано виконавчий лист.

Також, судом встановлено, що 05 серпня 2020 року між ВАТ КБ «Надра» і ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» укладений договір відступлення права вимоги № GL48N718070_blank, за яким банк відступив товариству право вимоги за кредитним договором № 180/П/10-2008-980, укладеним із ОСОБА_1 .

В подальшому, 30 вересня 2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» і ТОВ «Брайт Інвестмент» було укладено договір відступлення права

- 4 -

вимоги №GL48N718070_blank_01, згідно якого право вимоги за кредитним договором з ОСОБА_1 перейшло до заявника.

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

За таких обставин, враховуючи, що до ТОВ «Брайт Інвестмент» після укладення договору про відступлення прав вимоги перейшло право вимоги у спірних правовідносинахі заявник є новим кредитором позичальниці ОСОБА_1 , суд обгрунтовано задоволив заяву про заміну стягувача на його правонаступника.

Доводи апеляційної скарги про те, що подані заявником документи не дають суду можливості належно встановити перехід прав первісного кредитора до його правонаступника та відповідність такого переходу прав вимогам ст.ст.11, 512, 513 ЦК України, оскільки у справі відсутні належні і допустимі докази в на підтвердження такого переходу прав кредитора необгрунтовані. Заявником надані належні докази, зокрема договори, які підтверджуєть перехід до нього права вимоги за кредитним договором.

Посилання у скарзі на те, що суд не звернув уваги на відсутність належних і допустимих доказів наявності виконавчого провадження, безпідставні.

Відповідно до ст.442 ЦПК України положення цієї статті про заміну сторони її правонаступником застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження. Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і за відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13 та постановах Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 6-1355/10 і від 13 лютого 2020 року у справі № 205/4352/16-ц.

Такі ж висновки містяться у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі № 2-3627/09, де Верховний Суд вказав, що підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах. Крім того, норма ст.442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин. Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження». Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Поновлючи заявнику ТОВ «Брайт Інвестмент» строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, суд першої інстанції керувався тим, що цей строк пропущений з поважних причин.

- 5 -

Проте колегія суддів не може погодитися із такими висновками суду з наступних підстав.

Як вище вказувалося рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 19 липня 2012 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ВАТ КБ «Надра» борг за кредитним договором у розмірі 82553,34 грн.

На підставі заяви ВАТ КБ «Надра» від 07 серпня 2013 року судом 16 серпня 2013 року видано виконавчий лист, який надіслано стягувачу ВАТ КБ «Надра» і отримано останнім 27 вересня 2013 року (а.с.37, 40-41, 51).

У виданому судом виконавчому листі вказано, що рішення суду набрало законної сили 25 вересня 2012 року, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання до 25 вересня 2013 року, тобто становить один рік.

Таке відповідає ст.21 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року (чинний на час ухвалення судом рішення і видачі виконавчого листа), згідно якої строк пред`явлення виконавчих листів до виконання встановлено протягом одного року.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження», ст.12 якого встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.

Згідно з пунктом 5 Розділу ХІІІ Прикінцеві та перехідні положення цього Закону від 05 жовтня 2016 року виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

При цьому, тлумачення п.5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», який набрав чинності 05 жовтня 2016 року, свідчить про те, що він застосовується тільки до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплив на час набрання чинності цим Законом. Для цього п.5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування норм Закону від 02 червня 2016 року до виконавчих документів, пред`явлення до виконання за якими сплив на час набрання ним чинності (правова позиція Верховного Суду у постанові від 10 червня 2020 року у справі № 522/11429/13-ц та у постанові від 18 травня 2020 року у справі №2-9/11).

Вирішуючи заяву, суд не звернув ваги, що в матерілах справи відсутні будь-які докази чи відомості про те, що виданий судом виконавчий лист пред`являвся стягувачем ВАТ КБ «Надра» до виконання протягом року, тобто до 25 вересня 2013 року, як і відсутні відомості, що він взагалі пред`являвся до виконання.

Відсутні такі відмітки і у самому виконавчому листі на звороті (а.с.51).

Згідно вимог ч.1 ст.433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Аналіз змісту даних норм дає підстави для висновку,що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий документ до примусового виконання.

Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Поновлюючи строк для пред`явлення даного виконавчого листа до виконання, суд залишив поза увагою відсутність у справі будь-яких доказів поважності пропуску стягувачем строку пред`явлення його до виконання.

При цьому апеляційний суд звертає увагу, що річний строк пред`явлення виконавчого листа до виконання було пропущено ще первісним кредитором ВАТ КБ «Надра».

Посилаючись на поважність пропуску цього строку, заявник всупереч положенням ч.3 ст.12 ЦПК ст.81 ЦПК України, які покладають на сторону обов`язок довести обставини, на

- 6 -

які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперече, не надав жодного доказу та не навів жодного аргументу на підтвердження поважності причин пропуску строку первісним кредитором.

Аргументи заявника, наведені у заяві, про те, що він набув право вимоги лише 30 вересня 2020 року і не міг знати про те, що попередні кредитори не вчиняли необхідних дій не стосується і не пов`язані із причинами пропуску цього строку первісним кредитором ВАТ КБ «Надра», оскільки відповідно до положень ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у обсязі, який існував на момент переходу цих прав.

Суд наведеного не врахував, що потягло необгрунтоване повнолення строку.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

З викладених вище підстав колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала в частині поновлення строку підлягає до скасування із прийняттям нового рішення про відмову у поновленні строку з огляду на відсутність у матеріалах справи доказів про поважність причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

В частині заміни стягувача на його правонаступника колегія суддів залишає ухвалу без змін.

Колегія суддів враховує, що викладені в цій постанові висновки прийнятого рішення та його мотивування єдостатніми і зрозумілими та відповідають вимогам закону.

Керуючись ст.ст.259, 374, 375, 381 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Ухвалу Святошинського районного суду м.Києва від 15 серпня 2021 року в частині поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

В іншій частині ухвалу Святошинського районного суду м.Києва від 15 серпня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і в частині заміни сторони виконавчого провадження може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів. У випадку проголошення лише вступної і резолютивної частини, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Головуючий

Судді: