Номер провадження: 22-ц/813/691/22
Головуючий у першій інстанції Чернявська Л.М.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2022 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 522/21747/15-ц

Номер провадження: 22-ц/813/691/22

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді - Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),

- суддів: - Князюка О.В., Таварткіладзе О.М.,

- за участю секретаря судового засідання - Рибачук О.І.,

учасники справи:

- позивач - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»,

- відповідачі - 1) ОСОБА_1 , 2) ОСОБА_2 , 3) ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, за апеляційною скаргою адвоката Агабалаєвої Яни Валеріївни, діючої від імені Акціонерного товариства «УкрСиббанк», на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси, ухвалену у складі судді Чернявської Л.М. 08 жовтня 2021 року, про зупинення провадження,

встановив:

2. Описова частина

2.1 Короткий зміст позовних вимог та судових рішень у справі

У жовтні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою, в якій просить визнати іпотеку, встановлену іпотечним договором від 15.11.2006 року, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 , такою, що припинена, та стягнути судовий збір (Т. 1, а. с. 1 - 5).

У квітні 2015 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до суду із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення (Т. 1, а. с. 108 - 114).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 09.02.2016 року об`єднано в одне провадження цивільну справу № 2/522/21747/15-ц за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства „УкрСиббанк", ОСОБА_1 про припинення іпотеки та цивільну справу № 520/4992 за позовом Публічного акціонерного товариства „УкрСиббанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення (Т. 1, а. с. 99).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 06 листопада 2018 року зустрічний позов ПАТ «УкрСиббанк» залишено без розгляду (Т. 2, а. с. 66 - 67).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 06 листопада 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 задоволено. Визнано іпотеку, встановлену іпотечним договором від 15.11.2006 року, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є - ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_1 , такою, що припинена. Стягнуто в рівних частках з відповідачів суму сплаченого судового збору (Т. 2, а. с. 69 - 73).

Постановою Одеського апеляційного суду від 29 липня 2019 року залишено без задоволення апеляційну скаргу ПАТ «УкрСиббанк» на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 06 листопада 2018 року про залишення зустрічного позову без розгляду, а вищевказану ухвалу без змін (Т. 2, а. с. 149 - 151).

Постановою Одеського апеляційного суду від 29 липня 2019 року апеляційну скаргу ПАТ «УкрСиббанк» задоволено. Рішення Приморського районного суду від 06 листопада 2018 року скасовано. Ухвалено нове судове рішення, яким залишено без задоволення позовні вимоги ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», ОСОБА_1 про припинення іпотеки (Т. 2, а. с.152 - 156).

Постановою Верховного суду від 04 грудня 2019 року касаційну скаргу ПАТ «УкрСиббанк» задоволено. Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 06 листопада 2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 29 липня 2019 року скасовано, справу передано до суду першої інстанції для продовження розгляду зустрічного позову ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення (Т. 2, а. с. 205 - 206).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 27 грудня 2019 року справу за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення було прийнято до розгляду. Призначено розгляд справи (Т. 3, а. с. 2).

2.2 Короткий зміст заяви про зупинення провадження

28 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про зупинення провадження по справі до розгляду Одеським апеляційним судом справи № 947/25785/19.

Вищевказана заява обґрунтована тим, що рішення Одеського апеляційного суду у справі № 947/25785/19 має суттєве значення для розгляду даної справи, оскільки у разі встановлення судом факту пропуску позивачем строку позовної давності, позовна давність має бути застосована за заявою сторони і у цій справі (заява про застосування строків позовної давності у цій справі подана відповідачкою 10.08.2020 р.). Отже, ухвалення судом рішення у цій справі до прийняття рішення судом апеляційної інстанції може бути передчасним та буде потребувати для відповідачів докладання додаткових зусиль для його оскарження (Т. 2, а. с. 69 - 70).

2.3 Короткий зміст ухвали про зупинення провадження, мотивування його висноків

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 08 жовтня 2021 року зупинено провадження у справі № 522/21747/15-ц за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення до набрання законної сили судового рішення по справі № 947/25785/19 за позовом Акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала суду мотивована тим, що Київським районним судом м. Одеси розглядалась інша справа № 947/25785/19 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішення Київського районного суду м. Одеси від 27.10.2020 року оскаржено ОСОБА_1 до Одеського апеляційного суду. Розгляд справи призначено на 15 березня 2022 року.

Предметом розгляду даної цивільної справи є - звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, які виникають з кредитного договору.

За таких обставин суд дійшов висновку, що оскільки для вирішення питання про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, необхідно з`ясувати обставини щодо кредитного договору, яке має преюдиційне значення для вирішення даної справи то провадження у даній справі підлягає зупиненню (Т. 3, а. с. 98).

2.4 Короткий зміст вимог апеляційної скарги

АТ «УкрСиббанк» в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 08 жовтня 2021 року про зупинення провадження. Направити цивільну справу № 522/21747/15-ц для продовження розгляду до Приморського районного суду м. Одеси.

2.5 Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ухвала постановлена судом першої інстанції при невідповідності висновків, викладених в ухвалі суду, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права.

Апелянт вказує на те, що 1) суд першої інстанції не проаналізував предмети та підстави позовів у справах. Не вказав обставини, які б давали обґрунтовані підстави для висновку про те, що наявність спору у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором виключає можливість на підставі наявних доказів самостійно встановити при розгляді даної справи наявність обставин, якими АТ «УкрСиббанк» обґрунтовує свої вимоги, та можливість встановлення факту пропуску/дотримання строку позовної давності; 2) судом не було враховано висновки Верховного суду у постанові від 07 жовтня 2020 року при розгляді аналогічної справи №405/5331/15-ц; 3) безпідставне зупинення провадження у справі призведе до порушення прав АТ «УкрСиббанк» на справедливий та своєчасний розгляд справи, оскільки розгляд справи відбувається з 2015 року (Т. 3, а. с. 102 - 104).

2.6 Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 15 грудня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною Акціонерного товариства «УкрСиббанк» на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 08 жовтня 2021 року про зупинення провадження (Т. 3, а. с. 125 - 125 зворотна сторона).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 15 грудня 2021 року підготовку справи до судового розгляду в апеляційній інстанції закінчено. Призначено розгляд справи у приміщенні Одеського апеляційного суду (Т. 3, а. с. 126).

Учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщені належним чином.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників.

3. Мотивувальна частина

3.1 Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Акціонерного товариства «УкрСиббанк» підлягає задоволенню.

3.2 Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій та неоспорені обставини по справі

Судом першої інстанції розглядається дана цивільна справа № 522/21747/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення

У провадженні Одеського апеляційного суду перебуває на розгляді інша цивільна справа № 947/25785/19 за позовом Акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

3.3 Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився/не погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку про необхідність зупинення провадження у справі до розгляду іншої судової справи.

3.4 Мотиви прийняття аргументів, викладених в апеляційній скарзі

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Під неможливістю розгляду справи необхідно розуміти неможливість суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі.

По своїй суті зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясовувати чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення у іншій справі, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Між двома справами, що розглядається, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, тобто факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Відповідний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 17.04.2019 у справі № 924/645/18 та від 20.12.2019 у справі № 910/13234/18, від 13.09.2019 у справі № 912/872/18, від 21.02.2019 у справі № 910/974/18.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України", рішення ЄСПЛ від 27.04.2000 у справі «Фрідлендер проти Франції»). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30.11.2006 у справі «Красношапка проти України»).

Ураховуючи положення п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясовувати чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Аналогічна правова позиція викладена 09 липня 2020 року Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в рамках справи № 910/1667/19.

Суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу про зупинення провадження у справі, на зазначене уваги не звернув. Свої висновки щодо наявності встановлених процесуальним законом підстав для зупинення провадження у даній справі належним чином не мотивував, та дійшов до помилкового висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі.

Крім того, суд першої інстанції в своїй оскаржуваній ухвалі не зазначає, яким чином результати розгляду іншої цивільної справи 947/25785/19 за позовом Акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором можуть вплинути на результати розгляду даної справи про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення.

У справі, яка переглядається, за позовом ПАТ «УкрСиббанк» предметом спору є - звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, який обґрунтовано невиконанням відповідачами взятих на себе зобов`язань.

Предметом розгляду іншої цивільної справи № 947/25785/19 за позовом АТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 є - стягнення заборгованості за кредитним договором.

Проте, суд першої інстанції у порушення вимог пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України, зазначивши конкретну іншу справу, до вирішення якої зупиняється провадження у справі, не проаналізував предмети та підстави позовів у справах і не вказав обставини, які б давали обґрунтовані підстави для висновку про те, що наявність спору у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором виключає можливість на підставі наявних доказів самостійно встановити при розгляді даної справи наявність обставин, якими ПАТ «УкрСиббанк» обґрунтовувало свої вимоги, та можливість встановлення підстав звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, крім того встановити факт пропуску/дотримання строку позовної давності зі зверненням до суду.

Усі питання, на які вказує ОСОБА_1 в клопотанні про зупинення провадження у справі, підлягають з`ясуванню у даній справі під час її розгляду.

Крім того, враховуючи той факт, що розгляд справи за вказаною справою здійснюється з 2015 року, зупинивши провадження у справі, суд порушив право позивача на справедливий суд та розумні строки розгляду справи.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

У справі «Беллет проти Франції» ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про відсутність об`єктивної неможливості розгляду даної справи до розгляду іншої справи, оскільки зібрані по даній справі докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, а отже відсутні підстави для зупинення провадження у справі.

3.5 Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги Акціонерного товариства «УкрСиббанк» є доведеними, а тому вона підлягає задоволенню.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

При цьому, колегією суддів ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30).

Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

Відповідно до вимог ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За вищевикладених обставин колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції про зупинення провадження у справі підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції (Приморського районного суду м. Одеси).

3.6 Підстави, порядок та строк касаційного оскарження

Згідно пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Частиною першою статті 389 ЦПК України не передбачено оскарження у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції про зупинення провадження у справі (пункт 14 частини першої статті 353 ЦПК України) після її перегляду в апеляційному порядку.

4. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Агабалаєвої Яни Валеріївни, діючої від імені Акціонерного товариства «УкрСиббанк», - задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 08 жовтня 2021 року про зупинення провадження - скасувати.

Цивільну справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 31 січня 2022 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: О. В. Князюк

О. М. Таварткіладзе