Справа № 289/1954/20
Номер провадження 2/289/10/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

додаткове

01.02.2022 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі: під головуванням судді Мельника О.В., з секретарем судових засідань Грабіною К.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) Борщівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області (місце знаходження: вул. Центральна, 18, с. Борщів, Радомишльський р-н, Житомирська обл., 12251) про визнання права власності за набувальною давністю, -

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 31 січня 2022 року у даній справі в задоволенні позову відмовлено.

При ухваленні рішення не було вирішено питання про розподіл судових витрат понесених на професійну правничу допомогу.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За таких обставин, оскільки при постановленні рішення у справі не було вирішено питання щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, тому згідно вимог п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України є необхідним ухвалити по даній справі додаткове рішення.

Згідно п.4 ч.1 ст.270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи, що думка учасників щодо заявлених до відшкодування судових витрат була з`ясована в судовому засіданні суд вважає, що їх присутність не є обов`язковою.

По суті додаткового рішення суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно частин 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

В своїй постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц Велика Палата Верховного Суду зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Вирішуючи питання про стягнення з позивача на користь відповідача витрати на правову допомогу адвокатом Грішиним Є.О. в розмірі 13 800 грн., з у рахуванням заперечень сторони позивача, суд виходить із наступного.

Договір про представництво та надання правничої допомоги - підписаний сторонами ОСОБА_2 (клієнт) та Грішин Є.О. (адвокат) 02.02.2021 року. Пунктом 3.1. договору визначено, що він набирає чинності з моменту підписання його сторонами.

Відповідно до п.4.1. договору, сторони домовились, що вартість послуг за надання правничої допомоги становить 13 800 грн. Зазначена сума гонорару не є остаточною. Згідно п. 4.2. Договору визначена сума гонорару передплачується в повному обсязі протягом п`яти робочих днів з моменту виставлення рахунку адвокатом. Орієнтовний перелік послуг та їх вартість міститься у Додатку № 1 до договору.

Понесені позивачем витрати в сумі 13 800 грн. на правову допомогу підтверджуються квитанціями №№ 65622116, 6563975,6573685.

Вказані витрати відповідають умовам договору про надання правової допомоги адвокатом, підтверджуються наявними матеріалами справи та не спростовані відповідачем. Заперечень щодо якості наданих послуг від відповідача суду не надано.

Враховуючи надані суду докази, що свідчать про витрати відповідачем ОСОБА_2 на правничу допомогу, реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Аналогічний правовий висновок зазначений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 270 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Борщівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області про визнання права власності за набувальною давністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ), судові витрати, які складаються з витрат на правничу допомогу в розмірі 13 800 (тринадцять тисяч вісімсот) гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення додаткового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього додаткового рішення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О. В. Мельник