Справа № 727/5508/20
Провадження № 2/727/248/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2022 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Чебан В.М.

при секретарі Рудій І.В.

з участю представника позивача та третьої особи ОСОБА_1

представника відповідачів ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , де третьою особою без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача виступає ОСОБА_5 , де третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача виступає приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Скінтей Юлія Іллівна, про визнання недійсним договору дарування земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовною заявою про визнання недійсним договору дарування земельної ділянки до відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , де третьою особою без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача виступає ОСОБА_5 , де третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача виступає приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Скінтей Юлія Іллівна. Посилається на те, що позивач та відповідач ОСОБА_4 є власниками суміжних земельних ділянок в АДРЕСА_1 . У 2014 році, ОСОБА_6 , звернувся в суд із позовною заявою до Шевченківського районного суду м.Чернівці до відповідачів: Чернівецького обласного комунального бюро технічної інвентаризації, ОСОБА_4 , третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору Чернівецької міської ради, Садівничого товариства «Ентузіаст», ОСОБА_7 про визнання відмови неправомірною, зобов`язання вчинити дії, визнати недійсним і скасувати Державний акт про право власності на земельну ділянку, мотивуючи позовні вимоги тим, що він є власником земельної ділянки № НОМЕР_1 площею 0,0442 га, що розташована на території садівничого товариства «Ентузіаст» по АДРЕСА_1 .

Вказана справа слухалася судом у період з 2014 року по 2019 рік, та за наслідками розгляду якої були постановлені наступні кінцеві рішення трьох судових інстанцій: 12.05.2017 року було постановлено рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці, відповідно до якого поданий ним було задоволено частково, та визнано Держаний Акт на право власності на земельну ділянку серії ЧВ №090805, кадастровий номер :20:003:0100, що виданий на ім`я ОСОБА_4 недійсним, та скасовано державну реєстрацію.

03.11.2017 року, вищевказане судове рішення було змінено рішенням Апеляційного суду в Чернівецькій області, яким визнано недійсним та скасовано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЧВ № 090805 від 03 грудня 2004 року, виданий ОСОБА_4 на підставі рішення Чернівецької міської ради від 27 червня 2002 року № 44, а саме, на земельну ділянку 22, площею 0, 0424 га за цільовим призначенням для ведення садівництва, за кадастровим номером :20:003:0100, яка розташована у АДРЕСА_1 , в частині посвідчення права власності на частину указаної земельної ділянки площею 0,0077 га, що розташована зі сторони земельної ділянки АДРЕСА_2 , яка знаходиться у користуванні ОСОБА_6 , з розмірами: в межах відрізку Б - В на 2,41 м, Г - Д - 3,35 м, по довжині меж 26,81 м та 26,68 м (за описом та ситуаційним планом висновку судової земельно-технічної експертизи №505 від 14 серпня 2015 року, проведеної експертом СП «Західно-Український Експертно-Консультативний Центр»).

Також скасовано державну реєстрацію за ОСОБА_4 земельної ділянки за кадастровим номером :20:003:0100 в частині посвідчення права власності (реєстрації) на частину вказаної земельної ділянки площею 0,0077 га, що розташована зі сторони земельної ділянки 29, яка знаходиться у користуванні ОСОБА_6 , з розмірами: в межах відрізку Б - В на 2,41 м., Г - Д - 3,35 м., по довжині меж 26,81 м. та 26,68 м.

24.07.2019 року було постановлено судове рішення Верховного Суду, відповідно до якого рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 03.11.2017 року - залишено без змін.

Однак відповідно до відомостей Інформаційної довідки за № 193592274 від 18.12.2019 року, ОСОБА_6 стало відомо, що відповідач ОСОБА_4 здійснив відчуження спірної земельної ділянки на користь ОСОБА_4 , відповідно до договору дарування від 26.12.2017 року №3589, що посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького нотаріального округу Скінтей Ю.І.

Вважає, що такий перехід права власності на земельну ділянку № НОМЕР_2 , площею 0,0424 га за цільовим призначенням для ведення садівництва, за кадастровим номером :20:003:0100, яка розташована у АДРЕСА_1 , здійснений з порушенням вимог чинного законодавства, зважаючи на той факт, що на той час вищевказані судові рішення набули законної сили, відповідно до яких документ який посвідчує право власності визнано недійсним та скасовано в частині посвідчення права власності на частину указаної земельної ділянки площею 0,0077 га, що розташована зі сторони земельної ділянки АДРЕСА_2 , яка знаходиться у користуванні ОСОБА_6 , з розмірами: в межах відрізку Б-В на 2,41 м, Г-Д - 3,35 м, по довжині меж 26,81 м та 26,68 м (за описом та ситуаційним планом висновку судової земельно-технічної експертизи №505 від 14 серпня 2015 року, проведеної експертом СП «Західно - Український Експертно - Консультативний Центр»), що на його погляд, унеможливлювало здійснення переходу права власності на користь іншої особи відповідача ОСОБА_4 , оскільки такий був учасником даного цивільного процесу, саме тому вважає, що останній не мав права відчужувати таку земельну ділянку на користь іншої особи та вводити в оману нотаріуса, щодо фактичних обставин справи.

Відтак вважає, що його право порушено, яке виражається у неможливості присвоєння кадастрового номеру та здійснення державної реєстрації речового права на належну йому земельну ділянку відповідно до Державного Акту.

На основі викладеного, просить суд визнати недійним договір дарування від 26.12.2017 року за №3589, що укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Скінтей Ю.І., щодо переходу права власності на земельну ділянку № НОМЕР_2 , площею 0,0424 га за цільовим призначенням для ведення садівництва за кадастровим номером №:20:003:0100, яка розташована в АДРЕСА_1 та стягнути судові витрати.

Представник позивача та представник третьої особи ОСОБА_5 ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному об`ємі та надала пояснення аналогічні викладені позивачем в позові. Зазначила, що ОСОБА_4 достимено було відомо про зазначені в позові судові рішення, оскільки такий був учасником даного цивільного процесу. Але 26.12.2017 року ОСОБА_4 свідомо відчужив спірну земельну ділянку на користь родича ОСОБА_4 , чим порушив права позивача.

Зараз позивач не може успадкувати земельну ділянку за судовими рішеннями, які набрали чинності. Покійний ОСОБА_6 звернувся в Держземлекадастр щоб присвоїти кадастровий номер на земельну ділянку, оскільки як було з`ясовано, що земельна ділянка ОСОБА_4 накладається на його земельну ділянку. Позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити.

Представник відповідачів ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у відзиві. Не заперечувала, що Апеляційним судом в Чернівецькій області Державний Акт спірної земельної ділянки в частині скасовано. Її довірителям пояснили в геокадастрі, що таке рішення виконати неможливо, і державний акт в частині скасувати неможливо. Немає порядку внесення змін в державний акт на землю. Їм нотаріус сказала, що державний акт на землю є чинний. А тому ОСОБА_4 подарував земельну ділянку внуку - ОСОБА_4 , на їхню думку правомірно. При цьому, представник зазначила, що зі слів її довірителя їй відомо, що ОСОБА_4 нібито казав нотаріусу про рішення суду. При цьому, відповідачам було відомо, що Державна реєстрація спірної земельної ділянки скасована. Просила відмовити в задоволенні позову.

Третя особа приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Скінтей Ю.І. в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про час та дату судового засідання, однак спрямувала до суду копії документів щодо посвідчення договору дарування земельної ділянки від 26.12.2017 року. Звертає увагу, що відповідно до тексту самого договору дарування земельної ділянки, який підписаний сторонами власноручно, а саме п.5, вказано «дарувальник стверджує, що дарування земельної ділянки здійснюється без будь-яких погроз,……. «судового спору щодо неї немає, а також прав у третіх осіб як у межах , так і за межами України немає». Також згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-017 від 20 грудня 2017 року, виданого державним кадастровим реєстратором Заплітним І.Д. Відділу у м. Чернівцях Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області вбачалося, що відомості про обмеження у використанні земельної ділянки, встановлені Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року № 1051 - не зареєстровані; власником вказанний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , податковий номер НОМЕР_3 . Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, Інформації з Єдиного реєстру боржників земельна ділянку № НОМЕР_2 (двадцять два) площею 0,0424 га, кадастровий № :20:003:0100, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення земельної ділянки - для індивідуального садівництва, - вільна від будь-яких обтяжень та арештів.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Ухвалою суду від 01.07.2020 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку загального позовного провадження з викликом сторін по справі та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Позивач по справі ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 .

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 17.08.2020 року було задоволено клопотання представника позивача та провадження по справі №727/5508/20, за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , де третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача виступає приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Скінтей Юлія Іллівна, про визнання недійсним договору дарування земельної ділянки - зупинено до визначення та залучення до участі у справі правонаступника після померлого ОСОБА_6 .

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 12.04.2021 року провадження по даній справі було поновлено.

18.05.2021 року до суду надійшла нова редакція позовної заяви правонаступника ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , де третьою особою, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача виступає приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Скінтей Юлія Іллівна, про визнання недійсним договору дарування земельної ділянки.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 21 липня 2021 року було задоволено клопотання представника позивача та залучено до участі в даній справі, в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_5 .

Судом встановлено, що згідно державного акту на право власності земельної ділянки ОСОБА_6 на підставі рішення 5 сесії ХХІV cкликання Чернівецької міської ради від 26.09.2002 року №88 передано у приватну власність земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 0,0442 га в межах згідно з планом, яка розташована у АДРЕСА_1 (т.1 а.с.18-19).

Відповідно до державного акту на право власності за земельну ділянку від 03 грудня 2002 року рішенням Чернівецької міської ради 4 скликання 27 червня 2002 року № 44 ОСОБА_4 передано у власність земельну ділянку № НОМЕР_2 площею 0,0424 га (т.1 а.с. 64).

Таким чином позивач та відповідач ОСОБА_4 є власниками суміжних земельних ділянок в садівничому товаристві «Ентузіаст» у АДРЕСА_1 .

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12.05.2017 року позов ОСОБА_6 було задоволено частково, та визнано недійсним та скасовано Держаний Акт на право власності на земельну ділянку серії ЧВ № 090805, кадастровий номер :20:003:0100, що виданий на ім`я ОСОБА_4 недійсним, та скасовано державну реєстрацію на вказану земельну ділянку. (т.1 а.с. 21-27).

03.11.2017 року рішенням Апеляційного Суду Чернівецької області рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23.05.2017 року - змінено. Визнано недійсним та скасовано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЧВ № 090805 від 03 грудня 2004 року, виданий ОСОБА_4 на підставі рішення Чернівецької міської ради від 27 червня 2002 року № 44, а саме, на земельну ділянку 22, площею 0, 0424 га за цільовим призначенням для ведення садівництва, за кадастровим номером :20:003:0100, яка розташована у АДРЕСА_1 , в частині посвідчення права власності на частину указаної земельної ділянки площею 0,0077 га, що розташована зі сторони земельної ділянки АДРЕСА_2 , яка знаходиться у користуванні ОСОБА_6 , з розмірами: в межах відрізку Б - В на 2,41 м, Г - Д - 3,35 м, по довжині меж 26,81 м та 26,68 м (за описом та ситуаційним планом висновку судової земельно-технічної експертизи №505 від 14 серпня 2015 року, проведеної експертом СП «Західно-Український Експертно-Консультативний Центр»). Також скасовано державну реєстрацію за ОСОБА_4 на земельну ділянку за кадастровим номером :20:003:0100 в частині посвідчення права власності (реєстрації) на частину вказаної земельної ділянки площею 0,0077 га, що розташована зі сторони земельної ділянки 29, яка знаходиться у користуванні ОСОБА_6 , з розмірами: в межах відрізку Б - В на 2,41 м., Г - Д - 3,35 м., по довжині меж 26,81 м. та 26,68 м. (т.1 а.с.28-34).

24.07.2019 року було постановлено судове рішення Верховного Суду, відповідно до якого Рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 03.11.2017 року - залишено в законній силі. (т.1 а.с.35-39).

20.09.2019 року Шевченківським районним судом м.Чернівці видано виконавчий лист по справі № 727/9488/14-ц, про скасування держаної реєстрації за ОСОБА_4 земельної ділянки за кадастровим номером :20:003:0100 в частині посвідчення права власності (реєстраці) на частину указаної земельної ділянки площею 0,0077 га, що розташована зі сторони земельної ділянки № НОМЕР_1 , яка знаходиться у ОСОБА_6 , з розмірами: в межах відрізку Б-В на 2,41 м., Г-Д 3,35 м., по довжині меж 26,81 м. та 26,68 м. (Т.1 а.с.40-41).

Згідно висновку №505 від 14.08.2015 року судової земельно-технічної експертизи підтверджено факт перетину земельних ділянок АДРЕСА_3 та № НОМЕР_1 в садівничому товаристві «Ентузіаст», крім цього з висновку експертизи вбачається невідповідність фактичних розмірів земельних ділянок їх розмірам, що зазначені в державних актах на право власності на землю, а саме земельна ділянка № НОМЕР_2 (власник ОСОБА_4 ) згідно державного акту має площу 0, 0424 га, по факту її площа складає 0,0347 га, а земельна ділянка № НОМЕР_1 (власник ОСОБА_6 ) згідно державного акту має площу 0, 0442 га, а фактично її площа складає 0,0431 га. Межа земельної ділянки ОСОБА_4 зміщена в сторону земельної ділянки ОСОБА_6 межах Б-В на 2,41 м. і в межах Г-Д на 3,35 по довжині меж 26,81 м. і 26,68 м. Також межа земельної ділянки № НОМЕР_2 ОСОБА_4 перетинає будинок ОСОБА_6 , який знаходиться на земельній ділянці № НОМЕР_1 (т.1 а.с.188-195).

Згідно відомостей Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № від 18.12.2019 року, ОСОБА_4 здійснив відчуження спірної земельної ділянки на користь ОСОБА_4 , відповідно до Договору дарування від 26.12.2017 року № 3589, що посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького нотаріального округу Скінтей Ю.І. (т.1 а.с.42-44).

Відповідно до тексту самого договору дарування земельної ділянки від 26 грудня 2017 року, який підписаний сторонами власноручно, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , подарував ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , земельну ділянку № НОМЕР_2 , площею 0,0424 га, за кадастровим номером :20:003:0100, яка розташована у АДРЕСА_1 , за цільовим призначенням для індивідуального садівництва. А саме п.5, зазначеного договору дарування вказано «дарувальник стверджує, що дарування земельної ділянки здійснюється без будь, яких погроз,……. «судового спору щодо неї немає, а також прав у третіх осіб як у межах, так і за межами України немає….). (т.1 а.с.62-63).

Згідно зі статтею 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства поряд з іншими є справедливість, добро совість та розумність.

Згідно ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п`ятою цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

Згідно ч.1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Статтею 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

У відповідності до ст. 216 Цивільного Кодексу України, правочин, визнаний судом недійсним, не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Згідно зі ст. 236 Цивільного Кодексу України, правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Також відповідно до положення ст.ст. 210, 211 ЗК України, визначено, що угоди, укладені із порушенням встановленого законом порядку купівлі - продажу, ренти, дарування, застави, обміну земельних ділянок, визнаються недійсними за рішенням суду.

Так громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за відповідні порушення, зокрема за укладення угод з порушенням чинного законодавства, що мало місце в даному випадку, оскільки була відчужена земельна ділянка, яка фактично не належала особі в повному об`ємі та була скасована державна реєстрація речового права за відчужувачем на таке майно.

Відповідно до положеня ч.4 ст. 84 ЦПК України, визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, зважаючи на той факт, що державний акт на спірну земельну ділянку в частині було скасовано, а також реєстрація права власності на спірну земельну ділянку була скасована, про що свідчать судові рішення, які набули законної сили, і як зазначила в судовому засіданні представник відповідачів, останнім про це було відомо, а відповідно на спірну земельну ділянку право власності ОСОБА_4 було припинено, то зазначене фактично не дало ОСОБА_4 жодного права на відчуження спірної земельної ділянки на користь будь якої особи.

У постанові від 03 березня 2020 року у справі № 910/7976/17 Верховний Суд зробив висновок, що позивач вправі звернутися до суду із позовом про визнання договору недійсним, як такого, що направлений на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 статті 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (частина третя статті 13 ЦК України), та послатися на спеціальну норму, що передбачає підставу визнання правочину недійсним.

Таким чином, в даному випадку суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_4 при укладенні оспорюваного правочину, діяв недобросовісно, зловживаючи своїми цивільними правами на шкоду правам іншої особи, оскільки відчуження належного йому майна відбулося з метою уникнення виконання рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12.05.2017 року та рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 03.11.2017 року.

Відповідний висновок узгоджується з правовими позиціями висловленими Верховним Судом в постановах від 24.03.2020 року у справі № 2020 року№ 704/1410/18 (провадження № 61-359св20) та у постанові від 10.12.2021 року №370/3154/14.

Посилання представника відповідачів у відзиві на недоведеність в діях відповідача обману та помилки при вчиненні оскаржуваного правочину, до уваги судом не приймається, оскільки позивачем саме з цих підстав позов не заявлявся.

А також, безпідставним є посилання представника відповідача про пропуск позивачем строку позовної давності, оскільки оскаржуваний правочин був вчинений 26.12.2017 року, а з позовом позивач звернувся 30.06.2020 року. При цьому останнє рішення Верховним Судом було винесено в липні 2019 року.

Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до положень ч.3 ст.12 та ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, з огляду на те, що рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях, суд приходить до висновку про недоведеність заявлених вимог та відповідно відмову у задоволенні позову.

Згідно вимог ст.141 ЦПК України також з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13,81,89,203,215,216,229,236,717 ЦК України, ст.ст. 210, 211 Земельного кодексу України, ст.ст. 2,4,5,13,84, 141, 263, 264, 265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , де третьою особою без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача виступає ОСОБА_5 , де третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача виступає приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Скінтей Юлія Іллівна, про визнання недійсним договору дарування земельної ділянки - задовольнити.

Договір дарування від 26.12.2017 року за №3589, що укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Скінтей Ю.І., щодо переходу права власності на земельну ділянку № НОМЕР_2 , площею 0,0424 га за цільовим призначенням для ведення садівництва за кадастровим номером №:20:003:0100, яка розташована в АДРЕСА_1 - визнати недійним.

Стягнути з ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 1261,20 (одну тисячу двісті шістдесят одну) гривню (двадцять) копійок, а саме по 630,60 (шістсот тридцять) гривень (шістдесят) копійок з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

З повним текстом рішення суду учасники справи можуть ознайомитись 28 січня 2022 року.

Суддя: