Провадження № 2/263/953/2022
УХВАЛА
24 січня 2022 року місто Маріуполь
Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області Кулик С.В., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорчук Леся Вікторівна, Приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії про визнання виконавчого напису нотаріуса, таким що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорчук Леся Вікторівна, Приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії про визнання виконавчого напису нотаріуса, таким що не підлягає виконанню.
Разом з позовною заявою позивачем заявлено клопотання про забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення грошових коштів на підставі виконавчого напису № 87603 виданого 05.04.2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В., заборонити приватному виконавцю Виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В., вчиняти будь які інші дії у виконавчому провадженні № 65305824 від 28.04.2021 року направленні на примусове стягнення будь яких грошових коштів з ОСОБА_1 , за вказаним виконавчим написом та накласти арешт на розрахунковий рахунок в АТ «КБ «Приват Банк» який належить приватному виконавцю виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорчук Л.В., в межах безпідставно стягнутих з ОСОБА_1 , коштів.
Ознайомившись із матеріалами позову, вважаю, що позовна заява відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України, підсудна Жовтневому районному суду м. Маріуполя, підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення, відмови у відкритті провадження відсутні, у зв`язку із чим позовну заяву слід прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі.
Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України справа є малозначною та згідно ст. 274 ЦПК України може бути розглянута у порядку спрощеного позовного провадження.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів може істотно ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутись до суду.
Вимогами статті 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення статей 2, 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.
Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.
При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами щодо захисту основоположних прав конкретної особи. Про необхідність досягнення такого балансу йдеться в ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року. Баланс не буде забезпечений якщо на особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Інакше кажучи, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти (див. рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).
Як роз`яснено у п. 4 постанови пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза не виконання та утруднення можливого рішення про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась із такою заявою, позовним вимогам.
Частиною 1 ст. 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову.
Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.
Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.
Судом встановлено, що предметом позову у даній справі є визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису № 87603, вчиненого 05.04.2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредит Капітал » грошових коштів.
Відповідно до п.п 2, 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, та забороною вчиняти певні дії.
Вбачається, що виходячи із специфіки вказаного виду забезпечення позову, підставою для його застосування є оскарження боржником виконавчого документа.
Фактично законодавець визначив, що саме по собі оскарження виконавчого документа свідчить про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову, а тому передбачив можливість зупинення стягнення за таким виконавчим документом як вид забезпечення позову.
Вирішуючи подану заяву суд бере до уваги характер спірних правовідносин, вагомість поданих доказів та виходить з висунутих у цій справі позовних вимог.
З урахуванням наведеного, оскільки такий спосіб забезпечення позову як зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса прямо передбачений чинним законодавством, є співмірним із позовними вимогами позивача, а також враховуючи, що у разі невжиття заходів забезпечення позову у зазначений спосіб, матиме місце виконання виконавчого напису нотаріуса, який може бути визнаний таким, що не підлягає виконанню у судовому порядку, заява ОСОБА_1 , про вжиття заходів забезпечення є обґрунтованою та підлягає задоволенню частково. В частині накладення арешту на розрахунковий рахунок приватного виконавця заява задоволенню не підлягає, оскільки заявником належним чином в передбаченому законом порядку не обґрунтовано необхідність забезпечення позову саме в такий спосіб.
Керуючись ст.ст. 3, 13, 19, 175-177, 187 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Відкрити провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорчук Леся Вікторівна, Приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії про визнання виконавчого напису нотаріуса, таким що не підлягає виконанню.
Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити частково.
Зупинити стягнення грошових коштів з ОСОБА_1 на підставі виконавчого напису № 87603 виданого 05.04.2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В., заборонити приватному виконавцю Виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В., вчиняти будь які інші дії у виконавчому провадженні № 65305824 від 28.04.2021 року направленні на примусове стягнення будь яких грошових коштів з ОСОБА_1 , за вказаним виконавчим написом, до прийняття рішення у справі.
В іншій частині в задоволенні клопотання відмовити.
Розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження.
Судове засідання для розгляду справи по суті провести 02 березня 2022 року о 10:00 год. у приміщенні Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області, розташованому за адресою: пр. Металургів, 31, м. Маріуполь, Донецька область, із повідомленням (викликом) сторін.
Встановити відповідачу строк п`ятнадцять днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, протягом якого відповідач має право подати відзив на позовну заяву, з урахуванням вимог статті 178 ЦПК України. Копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана (надана) позивачеві одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ч. 1 ст. 193 ЦПК України у строк для подання відзиву відповідач має право пред`явити зустрічний позов.
Встановити позивачу строк п`ятнадцять днів із дня отримання відзиву, протягом якого позивач має право подати відповідь на відзив, до якої застосовуються правила, встановлені частинами третьою п`ятою ст.178 ЦПК України. Копія відповіді на відзив та доданих до неї документів повинна бути надіслана (надана) відповідачеві одночасно з надісланням (наданням) відповіді не відзив до суду.
Роз`яснити сторонам, що відповідно до ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.
Повідомити, що у разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені ЦПК України.
Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: https://court.gov.ua/sud0519.
Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Маріуполя протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання суддею.

Суддя С.В.Кулик