Справа № 211/65/22
Провадження № 2-н/211/290/22
УХВАЛА

іменем України

про відмову у видачі судового наказу

01 лютого 2022 року суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Середня Н.Г., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по оплаті за спожитий природній газ,-

встановив:

заявник ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на свою користь заборгованості, що виникла за адресою: АДРЕСА_1 , за період 01.03.2020 по 01.10.2021 з оплати за спожитий природній газ в сумі 8820,24 гривень, а також інфляційних витрат в сумі 627,05 гривень., 3% річних в сумі 220,10 гривень і в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору суму 227,00 гривень.

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов до наступних висновків.

Вивчивши заяву та додані до неї докази, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до частини третьої статті 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Згідно статті 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Пунктом 3 частини першої статті 161 ЦПК України встановлено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних нарахованих заявником на суму заборгованості.

Так, на виконання вимог частини п`ятої статті 165 ЦПК України судом надано запит до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання територіального органу ДМС у Дніпропетровській області, за відомостями якого боржник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 23.12.2020 року по теперішній час зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

Стаття 163 ЦПК України встановлює вимоги до форми і змісту заяви про видачу судового наказу, де в пункті 4 частини 3 зазначено, що до заяви про видачу судового наказу додаються документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Разом з тим, матеріали заяви не містять доказів на підтвердження факту користування боржником ОСОБА_2 послугою з споживання природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 01.03.2020 по 01.10.2021, з огляду на зазначену вище інформацію щодо зареєстрованого місця проживання боржника, що дало б підставу вважати боржника споживачем послуг за вказаною адресою у вказаний період.

Даних про належність вказаного приміщення боржнику на праві власності матеріали заяви не містять.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» у видачі судового наказу, одночасно роз`яснивши заявнику, що згідно частини першої статті 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Суд також роз`яснює, що заявник може звернутися до суду із зазначеними вимогами в спрощеному позовному провадженні (частина 2 статті 161 ЦПК України).

Керуючись ст. ст. 163, 165,166 ЦПК України, суд,-

постановив:

відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по оплаті за спожитий природній газ.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Н. Г. Середня