Провадження № 2/235/381/22
Справа 235/8887/21
31 січня 2022 року м. Покровськ
Красноармійський міськрайонний суд Донецької області
у складі: головуючого - судді Назаренко Г.В.
за участю секретаря судового засідання Овчаренко В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Крайній Олександр Вікторович, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням, та зняття з реєстрації, -
У грудні 2021 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Крайній О.В., звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням, та зняття з реєстрації.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 8 липня 2021 року між нею та ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки з розташованим на ній житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Покровського районного нотаріального округу Донецької області Шеверою О.С., зареєстрований в реєстрі за № 1432.
Відповідно до п.8 договору купівлі-продажу сторони домовились про те, що продавець ОСОБА_2 зніметься з реєстрації місця проживання за адресою відчужуваного житлового будинку до 20.07.2021 року.
Крім того в будинку зареєстрований чоловік колишнього власника ОСОБА_3 .
Факт реєстрації відповідачів порушує її право на вільне розпорядження і користування майном.
Представник позивача - адвокат Крайній О.В. в судове засідання не з`явився, надав клопотання, в якому підтримав позовні вимоги, просив справу розглянути за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідачі про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, в судове засідання не з`явилися, не повідомили про причини неявки, у встановлений судом строк відзив на позов не подали.
Згідно ст.280 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів.
Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідний зміст спірних правовідносини.
ОСОБА_1 є власником земельної ділянки з розташованим на ній житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки з розташованим на ній житловим будинком від 08.07.2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Покровського районного нотаріального округу Донецької області Шеверою О.С., зареєстрований в реєстрі за № 1432 (а.с.8-9).
Право власності на вище зазначену земельну ділянку зареєстровано за ОСОБА_1 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 08.07.2021р. за № 42893077 (а.с.10).
Отже, позивач у встановленому законом порядку набула право власності на спірну земельну ділянку з розташованим на ній житловим будинком.
Відповідач ОСОБА_2 є колишнім власником земельної ділянки з розташованим на ній житловим будинком, яка була зареєстрована у вищезазначеному будинку 19.09.1980 року по теперішній час, тобто на час укладення договору купівлі-продажу від 08.07.2021р. (а.с.25).
Відповідач ОСОБА_3 є чоловіком колишнього власника земельної ділянки з розташованим на ній житловим будинком, який був зареєстрований у вищезазначеному будинку 19.09.1980 року по теперішній час, тобто на час укладення договору купівлі-продажу від 08.07.2021р. (а.с.25).
Згідно акту Комунальної установи «Покровський координаційний комітет самоорганізації населення» № 01-12/5360 від 15.11.2021р. за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , але фактично не мешкає за місцем реєстрації (а.с.14).
Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно із ч. 1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
При цьому відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
За змістом ч.1 ст.4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
Відповідно до абз.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи є судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
У зв`язку з тим, що право власності на спірний житловий будинок за договором купівлі-продажу 08.07.2021р. перейшло до позивача, відповідачі втратили право користування ним.
За таких підстав, суд приходить до висновку, що права позивача порушено відповідачами, а тому підлягають судовому захисту шляхом визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням.
Водночас не підлягає задоволенню позовні вимоги в частині зобов`язання зняти відповідачів з реєстраційного обліку, оскільки зняття з реєстрації місця проживання в житлових приміщеннях колишніх членів сім`ї їх власника або інших осіб відповідно до Закону України від 11.12.2003 року № 1382-ІV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» належить до компетенції органів реєстрації місця проживання та місця перебування осіб.
Згідно зі ст. 7 цього Закону (у редакції Закону від 05 липня 2012 року № 5088-VI) цими органами зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.
Це означає, що належним способом захисту цивільних прав у такому разі є пред`явлення позову про позбавлення права власності або визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, які є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання відповідними уповноваженими органами.
Така позиція підтверджується висновками Верховного суду України, викладеними в постанові від 16 січня 2012 року у справі № 6-57цс11.
Таким чином, позовні вимоги щодо зняття відповідачів з реєстраційного обліку задоволенню не підлягають.
Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору підлягають покладенню на відповідачів.
Відповідно до ст.ст.317 ч.1, 319 ч.1, 391 ч.1 ЦК України, ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», керуючись ст. ст.5, 19, 81, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ), в інтересах якої діє адвокат Крайній Олександр Вікторович, до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням, та зняття з реєстрації, задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право на користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на відшкодування сплаченого судового збору 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні з кожного.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, повністю або частково безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте Красноармійським міськрайонним судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складання.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Згідно п.3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 731-ІХ від 18.06.2020 року під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Г.В. Назаренко