Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2022 р. м.Кобеляки

Кобеляький районний суд Полтавської області в складі:

судді - Назарьової Л. В,

з участю секретаря судового засідання - Маляренко І. М,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кобеляки цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства,

В С Т А Н О В И В:

12 жовтня 2021 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла заява ОСОБА_1 , якій вона зазначила, що влітку 2003 року вона та ОСОБА_2 почали проживати як одна сім`я. ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ОСОБА_3 . Оскільки шлюб між батьками не був зареєстрований, відомості про батька дитини записані на підставі ч. 1 ст. 135 СК України.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер. Після смерті ОСОБА_2 залишилась спадщина. З метою прийняття спадщини ОСОБА_1 , в інтересах ОСОБА_3 , прохає суд встановити факт батьківства.

Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 13 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 22 грудня 2021 року до участі в справі як заінтересовану особу залучено ОСОБА_5 .

Заявник, ОСОБА_1 та її представник, адвокат Галушко С. С, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились. Адвокат Галушко С. С. подав до суду заяву про розгляд справи без участі сторони заявника. Заяву підтримав і прохав задовольнити.

Представники заінтересованих осіб: органу опіки та піклування Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області та Кобеляцького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, однак подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі.

Заінтересована особа, ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суду не повідомила.

Суд, заслухавши учасників справи, які з`явились в судове засідання, показання свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов до таких висновків.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 3 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

У відповідності до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Згідно п. 7 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, яка вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні.

Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України.

Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч. 2 ст. 55 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини.

Згідно із ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу.

В третьому абзаці п.13 постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ОСОБА_3 , батьками якої в свідоцтві про народження зазначені ОСОБА_6 і ОСОБА_1 (а.с.12).

Із Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження вбачається, що відомості про батька ОСОБА_3 вказані на підставі ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (а.с.13).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер (а.с.8).

На момент смерті ОСОБА_2 був зареєстрований і проживав за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9).

Згідно даних виконкому Студениківської сільської ради Бориспільського району Київської області вбачається, що разом із ОСОБА_2 із липня 2003 року по 31 грудня 2009 року проживала ОСОБА_1 , та в подальшому з дня народження - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 і ОСОБА_7 (а.с.14-15).

Крім цього судом встановлено, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований не був, а відомості про батька дитини при народженні ОСОБА_7 внесені зі згоди батька.

Допитані в судовому засіданні свідки: ОСОБА_8 - мати ОСОБА_2 та ОСОБА_9 - сестра ОСОБА_2 суду показали, що з 2003 року по 2009 рік ОСОБА_2 проживав спільно із ОСОБА_1 як чоловік і дружина - вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки. В цей час у них народилось двоє дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , яких ОСОБА_2 постійно вважав своїми дітьми та піклувався про них.

Такі показання свідків повністю узгоджуються із матеріалами справи, в тому числі із наданими суду фотографіями, на яких зображені ОСОБА_2 і діти: ОСОБА_3 та ОСОБА_7 (а.с. 19-20).

Також суд враховує, що в період із 2004 року - народження дитини та до ІНФОРМАЦІЯ_4 - дня смерті батька, ОСОБА_2 не оспорив своє батьківство по відношенню дитини.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт батьківства ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3 .

Як вбачається зі ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження можуть бути розглянуті цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

На підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалась заявник як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, факти, викладені в заяві, які ніким з учасників справи не заперечуються, заява про визнання факту батьківства породжує юридичні наслідки для заявника, оскільки надають можливість для захисту майнових та немайнових прав дитини.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_2 заяви про прийняття спадщини подали ОСОБА_5 - донька спадкодавця, а також ОСОБА_1 - в інтересах неповнолітніх дітей.

Постановою державного нотаріуса Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори Київської області Голтвянській Наталії Юріївні відмовлено в зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують родинні стосунки спадкодавця і ОСОБА_3 .

Таким чином, встановлення факту батьківства має для заявника юридичне значення, зокрема - прийняття спадщини.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява ОСОБА_1 є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 235 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи окремого провадження заявнику не відшкодовуються.

Керуючись статтями 4, 10, 12, 76, 200, 263-265, 315, 319 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів із моменту прийняття рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя