Провадження № 2/229/458/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2022 року м. Дружківка

Суддя Дружківського міського суду Донецької області Грубник О.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

треті особи без самостійних вимог: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Малкова Марія Вікторівна,

ВСТАНОВИВ:

17 січня 2022 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» визнання виконавчого напису від 08 вересня 2020 року № 28876, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем таким, що не підлягає виконанню.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, виходжу з наступного.

Частиною 2ст. 27 ЦПК України визначено правило загальної територіальної підсудності, згідно якого позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємства громадських формувань місцезнаходженням ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» є: м. Київ, вул. Саксаганського, буд.14, офіс 301.

За змістом ч. 12 ст. 28 ЦПК України, якою врегульовано підсудність справ за вибором позивача, передбачено, що позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Зазначені норми проголошують право позивача обирати суд за місцем виконання виконавчого напису нотаріусу.

Із позовної заяви вбачається, що позивач при визначенні підсудності у позовній заяві посилається саме на ч. 12 ст. 28 ЦПК України.

Стаття 28 ЦПК України регламентує підсудність справ за вибором позивача. Зокрема, позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання (ч. 12 ст. 28 ЦПК України).

Місце виконання рішення визначене статтею 24 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Частиною 2 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» виконавчим округом приватного виконавця є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя. Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Пунктом 37 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» роз`яснено, що право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві.

За змістом наведеного можна дійти висновку, що, не виключаючи можливість звернення позивача до суду за правилами загальної підсудності (за місцезнаходженням відповідача), альтернативна підсудність встановлює можливість звертатися до іншого суду з відповідним позовом, тобто встановлює альтернативу - можливість для позивача обрати один із двох чи більше судів.

Приватний виконавець має право вчиняти виконавчі дії на всій території України, при цьому, відповідно до положень ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», місцем виконання виконавчого документу є не місцезнаходження приватного виконавця, а місце проживання (перебування) боржника, його місце роботи або місцезнаходження його майна.

Закон України «Про виконавче провадження» (надалі Закон) зазначає, що виконавчі дії проводяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу (частина 1 статті 24 Закону).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач пов`язує місця виконання рішення із місцем свого проживання у м..Дружківка Донецька область.

Позивач, визначаючи підсудність, виходить з того, що вирішення питання про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню може бути вирішене за місцем його проживання, з огляду на що, визначив підсудність в Дружківському міському суді Донецької області.

Згідно матеріалів справи вбачається, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Малкової Марії Вікторівни (м. Київ, вул. Поправки Юрія, буд. 6, офіс 14, м. Київ) перебуває виконавче провадження № 63474162 з примусового виконання виконавчого напису №28876 від 08.09.2020 року, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості у розмірі 32767,63 грн.

Таким чином, матеріалами справи підтверджені обставини звернення стягувача на підставі виконавчого напису саме до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової М.В., яким і відкрито виконавче провадження, та положення наведеного законодавства України передбачають право позивача-боржника обирати суд за місцем виконання виконавчого напису нотаріуса, а не право боржника обирати місце виконання виконавчого напису нотаріуса.

Тлумачення положень статті 24 Закону про можливість вчинення виконавчих дій за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна - за бажанням боржника та можливості вирішення спору про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню за місцем проживання боржника, відокремлено від змісту наведених норм в сукупності, буде суперечити меті, спрямованої на примусове виконання.

Зазначені положення чинного законодавства України, що передбачають можливість вчинення виконавчих дій в певних місцях мають на меті захист прав стягувача і забезпечують саме законні сподівання стягувача та отримання стягнутих коштів, та не свідчить про альтернативу вибору місця виконання виконавчого напису за боржником.

Згідно із частиною 1ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Отже, суд повинен суворо дотримуватися правил підсудності.

Таким чином, суд зазначає, що матеріалами справи встановлено, що місцезнаходженням відповідача по справі є м. Київ, вул. Саксаганського, буд.14, офіс 301, що територіально підсудне Печерському районному суду м. Києва, а місцем виконання виконавчого напису нотаріусу є: м.Київ, вул. Поправки Юрія, буд. 6, офіс 14, що територіально підсудне Дніпровському районному суду міста Києва, а відтак вказаний позов територіально не підсудний Дружківському міському суду Донецької області.

Разом із тим, згідно з рішенням Київської міської ради від 27 квітня 2001 року N 280/1257 "Про межі нових адміністративних районів м. Києва та організаційні заходи по проведенню адміністративно-територіальної реформи", будинок АДРЕСА_1 належить до території Печерського району міста Києва.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана (ч.ч.1, 2ст. 32 ЦПК України).

Враховуючи недопустимість порушення правил щодо підсудності, а також ту обставину, що позивачем позовну заяву подано з порушенням територіальної юрисдикції (підсудністю) судів та з порушенням підсудності справ за вибором позивача, суддя приходить до висновку про необхідність передачі справи за підсудністю.

У зв`язку із вищевикладеним, суддя вважає необхідним направити матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає до Печерського районного суду м. Києва.

Керуючись ст.ст. 31, 32, 260-261, 353, 354 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Передати цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , треті особи без самостійних вимог: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Малкова Марія Вікторівна до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, на розгляд до Печерського районного суду м. Києва (01601, м. Київ, вулиця Володимирська, 15).

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою ЦПК України підсудністю з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1ст. 31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Донецького апеляційного суду.

Суддя: О. М. Грубник