Справа № 515/1802/21
Провадження № 2/515/228/22
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2022 року Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Тимошенка С.В.

за участю: секретаря судового засідання Коренчук О.Е.

представника позивача - адвоката Давиденка К.В.

представника відповідача - адвоката Логінова О.Г.

третьої особи ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Татарбунарської міської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 ,

про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

21 грудня 2021 року ОСОБА_2 в особі свого представника звернувся до суду з позовною за- явою, в якій просила визнати за нею право власності на житловий будинок, посилаючись на нас- тупні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_4 у м Татарбунари, після смерті якого за- лишилася спадщина - житловий будинок з будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 побудований ним у 1967 році. На підставі рішення виконавчого комітету Татарбунарської міської ради № 41 від 18.03.1982 р. «Про затвердження акту здачі будинку в експ- луатацію і видачу свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння по АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 », 24.06.1982 р. було видано свідоцтво про право особистої власності на будівництво на житловий будинок по АДРЕСА_1 . Вказаний будинок во- на має право успадкувати як спадкоємець першої черги за законом, інших спадкоємців, що претен- дують на спадщину, немає, так як її мати ОСОБА_1 спадщину не приймала і немає бажання приймати через свій вік. Звернувшись до нотаріуса заявою про прийняття спадщини за законом пі- сля смерті батька, отримала відмову через ненадання доказів фактичного прийняття спадщини та втрати шестимісячного строку для прийняття спадщини. Однак вона вважає, що фактично вступи- ла в управління майно, оскільки з 1989 року зареєстрована в вищезазначеному будинку разом зі спакодавцем, а з 1967 року по теперішній час в ньому проживає, неодноразово здійснювала ремо- нт будинку. Зважаючи на те, що успадкувати житловий будинок у нотаріальному порядку вона не має можливості, просила визнати за нею право власності на спадкове майно.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав (а.с.33).

Представник відповідача у судове засідання також не з`явився, направив до суду відзив на по- зовну заяву, в якому просив розглядати справу у його відсутність, не заперечував проти задоволе- ння позовних вимог (а.с.35).

Третя особа у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги визна- ла у повному обсязі, підтверджуючи викладені у позовній заяві обставини (а.с.34).

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про роз- гляд справи за його відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звуко- записувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійс- нюється.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того за конних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову су- перечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Як передбачено ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не під- лягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в за- явах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог з огляду на таке.

З копії паспорту НОМЕР_1 , виданого 29.09.1999 р., свідоцтва про народження НОМЕР_2 , актового запису про шлюб № 121 від 26.12.1987 р. (а.с.5-6, 7, 8) вбачається, що позивач наро- дилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Татарбунари Одеської області, її батьками зазначені ОСОБА_4 та ОСОБА_1 . Після реєстраії шлюбу 26.12.1987 р. позивачу присвоєно « ОСОБА_1 ».

Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 (а.с.9), після розірвання шлю бу позивачу залишено шлюбне прізвище « ОСОБА_1 ».

Копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 (а.с.12) підтверджується, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у м.Татарбунари Одеської області.

З копії свідоцтва про право приватної власності на будівництво від 24.06.1982 р. (а.с.21) слідує, що за ОСОБА_4 зареєстровано право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 .

Вартість будинку з будівлями та спорудами складає 103015 грн., що видно із звіту про незале- жну оціночну вартість житлового будинку по АДРЕСА_1 , ви готовленого ТОВ «Імперіал-777» 07.12.2021 р. на замовлення ОСОБА_2 (а.с.22-23).

Листом нотаріуса від 28.12.2021 р. (а.с.32) позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , через ненадання доказів фа- ктичного прийняття спадщини та втрати шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.23 (абз.3) своєї постанови № 7 від 30.05. 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

В силу ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за запо- вітом або за законом, як передбачено ст.1217 ЦК України.

Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадко- давця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За змістом ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її.

Відповідно до ч.1 ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем за законом в порядку першої чер- ги, а також те, що житловий будинок по АДРЕСА_1 належав спадкодавцю ОСОБА_4 і позивач фактично прийняла у спадок цей будинок, вступивши у його володіння.

Отже, за позивачем має бути визнано право власності на зазначений спадковий будинок, що за- лишився після смерті її батька ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.15, 16, 328, 1216, 1217, 1258, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст.76-81, 247, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий буди- нок в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , право власності на житловий будинок з будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його про голошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учас- никами справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили піс- ля повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Тимошенко С.В.