Провадження № 2/643/2373/22
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

31.01.2022 м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Новіченко Н.В., розглянувши

позовну заяву 1. ОСОБА_1

2. ОСОБА_2

до ОСОБА_3

про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач-1), ОСОБА_2 (далі позивач-2) звернулись до Московського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_3 (далі відповідач) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 17.11.2021 вищевказану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу-2 строк для усунення недоліків 10 днів з дня отримання даної ухвали.

Одночасно, вказаною ухвалою судом позивачу-2 було встановлено наступний спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду оригіналу платіжного документа (квитанції, платіжного доручення тощо) про сплату судового збору у розмірі 908, 00 грн.

Вказану ухвалу було направлено позивачу-2 на адресу, зазначену в позовній заяві, однак, рекомендоване поштове повідомлення повернулося без вручення з відміткою поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до ч. 6 ст. 272 Цивільного процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

У поштовому повідомленні працівником поштового зв`язку проставлена відмітка «адресат відсутній за вказаною адресою».

Отже, виходячи з приписів ч. 6 ст. 272 Цивільного процесуального кодексу України ухвала Московського районного суду м. Харкова від 17.11.2021 є такою, що вручена позивачу-2.

Верховний Суд у своїй постанові від 11 червня 2021 року у справі № 2-6236/11 висловив правову позицію, яка полягає у тому, що сам лише факт неотримання заявником поштової кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки це зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надала суду таку адресу для направлення кореспонденції, вказавши її у своїй скарзі.

За правилами статті 131Цивільного процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язанні повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження), або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місце знаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Отже, у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Відповідно до пункту 6 частини 2 статті 43Цивільного процесуального кодексу України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Згідно з частиною 1 статті 44 Цивільного процесуального кодексу України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Сторона, яка бере участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави та з боку держави може бути піддане обмеженням, зокрема шляхом встановлення певної процедури розгляду справи.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь у справі на всіх етапах розгляду, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення Європейського суду прав людини від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії»).

Європейський суд з прав людини вказав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Каракуця проти України», заява №18986/06, від 16 лютого 2017 року).

Згідно з ч. 3 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді. У разі скасування ухвали про повернення позовної заяви та направлення справи для продовження розгляду суд не має права повторно повертати позовну заяву.

З огляду на те, що позивачем не усунуто недоліків позовної заяви у визначений судом строк, суд, керуючись частиною 3 статті 185 Цивільного процесуального кодексу України, дійшов висновку про необхідність повернення ОСОБА_2 даної позовної заяви з додатками.

Керуючись ст. ст. 185, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_2 визнати неподаною та повернути позивачу.

2. Роз`яснити ОСОБА_2 її право повторно звернутися з даним позовом до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

3. Відповідно до статті 261 Цивільного процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно після її підписання, та може бути оскаржена протягом 15 днів з дня її підписання шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду.

Суддя Н.В. Новіченко