Єдиний унікальний номер 725/8556/21
Номер провадження 2/725/2081/21
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2022 Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді Скуляк І. А.

при секретарі Ботнар Т.П.

за участю сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (іпн. НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5), в особі філії «Вокзальна Компанія» Виробничий підрозділ вокзал станції Івано-Франківськ (76001, м. Івано-Франківськ, вул. Привокзальна, 1), третя особа начальник виробничого підрозділу Філії «Вокзальна Компанія» Виробничий підрозділ вокзал станції Івано-Франківськ Іваницький Роман Ярославович (76001, м. Івано-Франківськ, вул. Привокзальна, 1) про визнання незаконним та скасування наказу про припинення трудового договору (контракту), поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 09.07.2021 року між ним та Акціонерним товариством «Українська залізниця» філія «Вокзальна компанія» Виробничий підрозділ вокзал станції Івано-Франківськ, в особі виконувача обов`язків начальника ОСОБА_2 , було укладено Контракт №3.
Зазначає, що згідно контракту з 14.07.2021 року до 30.09.2021 року він був прийнятий на роботу: Вокзал станції Чернівці позакласний за посадою «начальник вокзалу».
Вказує, що п.17 Контракту було визначено, що контракт припиняється: а) після закінчення строку дії контракту ... . в інших випадках.

Стверджує, що з 24.09.21 року по 04.10.21 року він перебував в лікарні на стаціонарному лікуванні з діагнозом COVID-19.
Зазначає, що після повернення з лікарні він з 05.10.21 року по 31.10 2021 року перебував на амбулаторному лікуванні та на самоізоляції.

Вказує, що в жовтні 2021 року він отримав від відповідача, за підписом начальника виробничого підрозділу Іваницького Р.Я., повідомлення від 27.09.2021 року, яким повідомлено його про те, що «30.09.21 року закінчується термін дії контракту від 09.07.2021 року №3». Трудовий договір з ним на посаді начальника вокзалу станції Чернівці виробничого підрозділу вокзал станції Івано-Франківськ буде припинений на підставі п.2.ст.36 КЗпП України та підпункту 17 зазначеного контракту від 09.07.2021 року.

Стверджує, що по закінченню хвороби 31 жовтня 2021 року він на пошті отримав Наказ (розпорядження) №81/ОС від 27.09.2021 року про припинення трудового договору (контракту). Згідно цього Наказу його було звільнено з 30.09.2021 року з посади «начальник вокзалу станції Чернівці» з причини: закінчення строку дії трудового договору (закінчення строку дії контракту від 09.07.2021 року №3) за ст. 36 п.2 КЗпП України. Підстава: підпункт «а» п.17 контракту від 09.07.2021 року №3, п. 2 ст.36 КЗпП України, протокол комісії по укладенню та аналізу виконання умов контрактів від 24.09.2021 року №82.

Враховуючи вищевикладене, просив суд визнати незаконним та скасувати наказ Акціонерного товариства «Українська залізниця» філія «Вокзальна компанія» виробничий підрозділ вокзал станції Івано-Франківськ №81/ОС від 27.09.2021 року про припинення трудового договору (контракту) та звільнення ОСОБА_1 з посади «начальник вокзалу» станції Чернівці позакласний за ст.36 п.2 КЗпП України по закінченню строку дії трудового договору (закінчення дії контракту від 09.07.2021 року №3).

Поновити ОСОБА_1 на посаді «начальник вокзалу станції Чернівці» Акціонерного товариства «Українська залізниця «філія «Вокзальна компанія «виробничий підрозділ вокзал станції Івано-Франківськ.

Стягнути з акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 30 вересня 2021 року по день поновлення на посаді з відрахуванням при виплаті податків, обов`язкових платежів і зборів та стягнути судові витрати.
Від представника відповідача, через канцелярію суду, надійшов відзив на позов, в якому вказав що позовні вимоги не визнає, просив відмовити у задоволенні позову за безпідставністю.
Позивач та його представник в судовому поданий позов підтримали у повному обсязі, посилалися на доводи, викладені в позові. Просили про його задоволення.
Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилався на доводи, викладені у відзиві на позов. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог.
ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений судом про час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив.
Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає, виходячи з наступного:
Так, в силу ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч. 2 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що 09.07.2021 року між позивачем ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «Українська залізниця» філія «Вокзальна компанія» Виробничий підрозділ вокзал станції Івано-Франківськ, було укладено Контракт №3, згідно якого з 14.07.2021 року до 30.09.2021 року ОСОБА_1 був прийнятий на роботу: Вокзал станції Чернівці позакласний за посадою «начальник вокзалу». /а.с. 6-8/.
ПозивачуОСОБА_1 27.09.2021 року було надіслано повідомлення відповідачем, за підписом начальника виробничого підрозділу Іваницького Р.Я., про те, що «30.09.21 року закінчується термін дії контракту від 09.07.2021 року №3». Трудовий договір з ОСОБА_1 на посаді начальника вокзалу станції Чернівці виробничого підрозділу вокзал станції Івано-Франківськ буде припинений на підставі п.2.ст.36 КЗпП України та підпункту «а» пункту 17 зазначеного контракту від 09.07.2021 року (після закінчення строку дії контракту. /а.с. 40/.

Відповідно до Наказу від 27.09.2021 № 81/ОС про припинення трудового договору (контракту), підставою припинення трудових правовідносин між ОСОБА_1 та відповідачем є п. 2 ст.36 КЗпП України, а саме: «закінчення строку трудового договору». Ця підстава (п. 2 ст. 36 КЗпП України) також визначена у підпункті «а» пункту 17 Контракту від 09.07.2021 № 3, підписаному позивачем особисто. /а.с. 6-8, 39/.
Проте, позивач вважає, що на його думку, він був звільнений відповідачем незаконно, а саме в період його перебування на лікарняному та на самоізоляції, у зв`язку із хворобою COVID-19, надавши довідку КНП «Міська поліклініка №2» від 26.11.2021 року. /а.с. 11/.
Однак, суд не бере до уваги вищезазначений документ (довідку) оскільки:

Згідно п.п. 1.1, 1.2 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України №455 від 13.11.2001 року, (надалі Інструкція), тимчасова непрацездатність працівників засвідчується листком непрацездатності. Видача інших документів про тимчасову непрацездатність забороняється, крім випадків, обумовлених п.1.13, 2.7, 2.16, 2.17, 2.18, 2.19, 2.20, 3.4, 3.16, 6.6.

Пунктом 1.13 Інструкції зазначено, що у разі втрати листка непрацездатності за рішенням ЛКК лікувально-профілактичного закладу, в якому його видано, видається новий листок непрацездатності з позначкою "дублікат" на підставі довідки з місця роботи про те, що за період тимчасової непрацездатності виплата допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю не здійснювалась.

Пунктом 2.7 Інструкції зазначено, що особам, направленим фельдшером здоровпункту під час робочої зміни до лікувально-профілактичного закладу, листок непрацездатності видається з моменту звернення у здоровпункт у разі визнання їх тимчасово непрацездатними.

Пунктом 2.16 Інструкції зазначено, що захворювання студентів вищих навчальних закладів І-ІV рівнів акредитації та учнів професійно-технічних навчальних закладів засвідчується довідкою форми № 095/о (vb369282-00) "Довідка про тимчасову непрацездатність студента, учня технікуму, професійно-технічного училища, про хворобу, карантин і інші причини відсутності дитини, яка відвідує школу, дитячий дошкільний заклад", затвердженою наказом МОЗ України від 29.12.2000 N 369 .

Пунктом 2.17 Інструкції зазначено, що довідка довільної форми, засвідчена підписом головного лікаря і печаткою лікувально-профілактичного закладу, видається особам, які проходять обстеження: з приводу встановлення причинного зв`язку захворювання з умовами праці, перелік яких затверджується Кабінетом Міністрів України; за направленням слідчих органів, прокуратури і суду .

Пунктом 2.18 Інструкції зазначено, що довідка довільної форми, засвідчена підписом завідувача відділення та печаткою лікувально-профілактичного закладу, видається: у разі тимчасової непрацездатності громадян, які шукають роботу, і безробітних, враховуючи період їх професійної підготовки та перепідготовки; особам, які проходять обстеження в лікувально-профілактичних закладах за направленням військових комісаріатів; особам, які проходятьдодаткове наркологічне обстеження в умовах стаціонару відповідно до пункту 11 Інструкції про профілактичний наркологічний огляд та його обов`язкові обсяги, затвердженої наказом МОЗ України від 28.11.97 № 339 (z0586-97), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.12.97 за N 586/2390; особам, які проходять діагностичне обстеження в закладах охорони здоров`я незалежно від форми власності, за відсутності ознак тимчасової непрацездатності.

Пунктом 2.19 Інструкції зазначено, що особам, які самостійно звернулись по консультативну допомогу, видається довідка довільної форми за підписом лікуючого лікаря, засвідченим печаткою лікувально-профілактичного закладу, з обов`язковим зазначенням часу проведеної консультації .

Пунктом 2.20 Інструкції зазначено, що особам, які перебувають під арештом та проходять судово-медичну експертизу, листок непрацездатності не видається.

Пунктом 3.4 Інструкції зазначено, що якщо дитина продовжує хворіти, то особі, яка здійснює догляд за хворою дитиною, після закінчення максимального терміну листка непрацездатності, передбаченого законодавством України, видається довідка за формою, встановленою МОЗ України (ф. N 138/0) . Довідка про догляд за хворою дитиною видається до одужання дитини від гострого захворювання або досягнення ремісії у разі загострення хронічного захворювання, з продовженням у порядку, передбаченому п.2.2 цієї Інструкції.

Пунктом 3.16 Інструкції зазначено, що для догляду за хворим старше 14 років, який знаходиться на стаціонарному лікуванні, згідно з висновком ЛКК про необхідність індивідуального догляду, видається довідка довільної форми, засвідчена підписом головного лікаря та печаткою лікувально-профілактичного закладу.

Пунктом 6.6 Інструкції зазначено, що жінкам, які не підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, видається довідка форми № 147/о (z0346-02) "Довідка для призначення і виплати державної допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами жінкам, які не застраховані в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування", затвердженої наказом МОЗ України від 18.03.2002 № 93, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 09.04.2002 за № 346/6634.)

Крім того, згідно п. 5.2 вищевказаної Інструкції, на період перебування застрахованої особи в самоізоляції, обсервації, в тимчасових закладах охорони здоров`я (спеціалізованих шпиталях), у закладах охорони здоров`я, а також на самоізоляції під медичним наглядом у зв`язку з проведенням заходів, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), а також локалізацію та ліквідацію її спалахів та епідемій, відповідно до вимог, встановлених Кабінетом Міністрів України, окрім хворих осіб, листок непрацездатності видається лікуючим лікарем на строк, визначений законодавством та галузевими стандартами у сфері охорони здоров`я.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що довідка КНП «Міська поліклініка №2» від 26.11.2021 року, видана позивачу ОСОБА_1 не підтверджує факт перебування останнього на лікарняному та самоізоляції, оскільки вона не є листком непрацездатності та суперечить вимогам Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, тимчасова непрацездатність працівників засвідчується листком непрацездатності.
Так, однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 51 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає, або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
При цьому, положеннями ч. 1 ст. 233 КЗпП України визначено, що працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.
Зокрема, відповідно до роз`яснень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з`ясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевіряти їх відповідність законові.
Таким чином, суд вважає, що позивача ОСОБА_1 звільнено із займаної посади на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України, у зв`язку із закінчення строку трудового договору (контракту).
За таких обставин, звільнення позивача з займаної посади за п.2 ст.36 КЗпП України відбулося з дотриманням трудового законодавства, а тому вимога позивача про визнання наказу незаконним та його скасування задоволенню не підлягає.
Крім того, оскільки в ході судового розгляду встановлено, що звільнення позивача відбулося законно, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог про поновлення позивача на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 233 КЗпП України, ст.ст. 2, 10, 12, 76, 77, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову відмовити в повному об`ємі.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Першотравневий районний суд м. Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Першотравневого
районного суду м.Чернівці І. А. Скуляк