Ухвала

27січня 2022 року

м. Київ

справа № 756/12099/19

провадження № 61-473ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Ткачука О. С. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В.,Петрова Є. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 26 серпня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 07 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна між власниками та виплату грошової компенсації вартості майна,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про поділ майна та виплату грошової компенсації вартості майна.

Позов мотивований тим, що він є власником 1/4 частки гаражного боксу

АДРЕСА_1, та власником 1/4 частини автомобіля марки «ВАЗ», номерний знак НОМЕР_2 . Власником інших 3/4 як гаражного боксу, так і автомобіля є відповідачка.

Зазначав, що спірним майном користується лише відповідачка та не надає йому, як співвласнику, доступу до майна, чим обмежує його право володіння, користування та розпорядження власним майном. Зауважив, що згідно звітів про оцінку майна, вартість 1/4 частини гаражного боксу становить 49 981 грн 50 коп., а вартість автомобіля «ВАЗ» складає 5 801 грн.

Враховуючи викладене ОСОБА_3 просив припинити його право власності на частку у спільному майні шляхом стягнення з ОСОБА_1 грошової компенсації вартості належних йому часток у гаражному боксі та автомобілі, виділ яких є неможливим, у розмірі 55 782 грн 50 коп.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 26 серпня 2021 року позов ОСОБА_3 задоволено. Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_3 у спільному майні з ОСОБА_1 , яке складається із 1/4 частки гаражу АДРЕСА_1. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 компенсацію за 1/4 частку вказаного гаражу у розмірі 49 981 грн. 51 коп. Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_3 у спільному з ОСОБА_1 майні, яке складається із 1/4 частки автомобіля марки «ВАЗ», 1988 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 . Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 компенсацію за 1/4 частку вказаного автомобіля у розмірі 5 801 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Київського апеляційного суду від 07 грудня 2021 року рішення Оболонського районного суду м. Києва від 26 серпня 2021 року змінено в частині розподілу судових витрат. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У січні 2022 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Оболонського районного суду м. Києва від 26 серпня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 07 грудня 2021 року і ухвалити нове судове рішення, яким позов ОСОБА_3 задовольнити частково. Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_3 у спільному з ОСОБА_1 майні, яке складається з 1/4 частки гаражу АДРЕСА_1 та стягнути з ОСОБА_1 на коритсь ОСОБА_3 компенсацію за 1/4 частку вказаного гаражу у розмірі 37 823 грн 75 коп. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 щодо автомобіля марки «ВАЗ», 1988 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 , відмовити.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

У вказаній справі ціна позову становить 55 782 грн 50 коп., яка станом

на 01 січня 202ц року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 481 грн х 100 = 248 100 грн).

Отже, справа, на судові рішення у якій подана касаційна скарга, належить до категорії малозначних.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того, визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

При цьому Верховним Судом також перевірено, чи мають місце обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, та зазначених обставин не встановлено.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України

суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Верховний Суд зауважує, що застосування критерію малозначності справи в цій справі було передбачуваним, справу розглянули суди двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявник не продемонстрував наявності інших виключних обставин, які за положеннями Кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.

Вказівка в резолютивній частині постанови Київського апеляційного суду

від 07 грудня 2021 року про можливість її оскарження до Верховного Суду не є підставою для відкриття касаційного провадження судом касаційної інстанції, оскільки оскаржене рішення ухвалено у малозначній справі.

Враховуючи викладене, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, тому у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, частиною четвертою статті 274, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на рішення Оболонського районного суду м. Києва

від 26 серпня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду

від 07 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна між власниками та виплату грошової компенсації вартості майна.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. С. Ткачук

І. В. Литвиненко

Є. В. Петров