Справа № 466/700/21 Головуючий у 1 інстанції: Донченко Ю.В.
Провадження № 22-ц/811/2240/21 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Савуляка Р.В., Шандри М.М.,

секретарка: Іванова О.О.,

за участі в судовому засіданні представниці відповідача ТзОВ «Тримоб» - Романяк Н.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м.Львова в складі судді Донченка Ю.В. від 26 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тримоб» про визнання незаконними дій та бездіяльності, зобов`язання до вчинення дій та відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 26 квітня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тримоб» про визнання незаконними дії та бездіяльності, зобов`язання до вчинення дій та відшкодування моральної шкоди - відмовлено.

Вказане рішення оскаржив ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі просить скасувати рішення і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Вважає, що рішення ухвалено при неправильному застосуванні норм матеріального права, а висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи, що є підставою для його повного скасування. Вказує, що в даній справі визначальним є надання вірної юридичної оцінки п.55 «Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг», в якому необхідною передумовою припинення надання послуг, має бути попередження. Відповідач вказує, що свій обов`язок він виконав шляхом надсилання повідомлення, які недоставлені з незалежних від нього причин. В свою чергу, суд першої інстанції дійшов хибного висновку, що Позивач ігнорував повідомлення, які йому навіть не були доставлені. На переконання Позивача належним попередженням могло бути таке, що б підтверджувало його доставку Позивачу. Відносини між ТОВ "ТРИМОБ" та абонентами регулюються, зокрема Законом України «Про телекомунікації», Постановою КМУ №295 від 11.04.2012 року «Про затвердження правил надання та отримання телекомунікаційних послуг» (далі - Постанова). На своєму офіційному сайті Відповідач розмістив «Правила надання та отримання послуг рухомого (мобільного) зв`язку». У п.1.3. вищезазначених Правил зазначається, що Положення цих Правил є складовою частиною укладеного між ТриМоб та Споживачем Договору, незалежно від його форми (письмової або усної), виду та порядку укладення. Підпис Споживача в Договорі, або укладання Договору в інший спосіб, не заборонений чинним законодавством України, свідчить про ознайомлення та надання згоди Споживача з цими Правилами, Тарифами на Послуги, про взяття Споживачем зобов`язань щодо виконання умов укладеного Договору та цих Правил. Згідно п.5.2.13. вищезазначених Правил Відповідач зобов`язаний попереджати абонента про тимчасове обмеження або Припинення надання Послуг, із зазначенням відповідних підстав, відключення його Кінцевого обладнання у випадках і порядку, передбачених Договором, Додатками, Додатковими угодами до нього, цими Правилами та нормами чинного законодавства України. В той же час, п.2 розділу II Порядку реєстрації абонентів, які отримують телекомунікаційні послуги без укладення договору в письмовій формі, затвердженого рішенням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації 28.11.2017 № 607 заява про реєстрацію абонента, який отримує телекомунікаційні послуги без укладення договору в письмовій формі, повинна містити, зокрема інформацію щодо реєстрації місця проживання абонента. Отже, враховуючи принцип «доставки (одержання)» повідомлень, Відповідач повинен був забезпечити ознайомлення і отримання Позивачем повідомлення (попередження). Зокрема, Відповідач, розуміючи, що текстове повідомлення недоставлене, міг надіслати повідомлення (попередження) на адресу реєстрації місця проживання абонента у якому зазначити строк на погашення заборгованості. Вищезазначене повідомлення (попередження) Позивач не отримував у будь якому вигляді, а саме намагання доставити повідомлення, достовірно знаючи, що таке не було доставлено, не може бути підставою для одностороннього припинення надання послуг. Таким чином, відключення без повідомлення (попередження) телефонного номеру Позивача є безпідставним та таким, що суперечить п. 55 Постанови КМУ №295 від 11.04.2012 року «Про затвердження правил надання та отримання телекомунікаційних послуг» та принципу «доставки (одержання)» юридично - значимих повідомлень.

В судове засідання позивачне з`явився, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи у його відсутності зважаючи на те, що такий повідомлявся про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило, доказів поважності причин неявки представлено не було, зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України та те, а також викладену позицію по суті розгляду позивачем у позовній заяві та апеляційній скарзі.

Клопотання представника ОСОБА_2 - ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи з підстав захворювання на коронавірусну хворобу COVID-19 колегія суддів вважала необґрунтованим, оскільки будь-яких доводів з приводу того, що позивач не міг забезпечити явку іншого представника у судове засідання, зважаючи на належне його повідомлення про час та місце розгляду справи суду не надано, а також виявлення у його представника позитивного результату тесту на COVID-19 за тиждень до судового засідання. Окрім цього, будь-яких доводів, а також доказів поважності причин неявки самого позивача наведено не було.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представниці відповідача в заперечення скарги, дослідивши матеріали справи, оцінивши мотиви учасників справи в межах доводів позовної заяви, відзиву на позовну заяву, апеляційної скарги, відзиву на неї, - колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.ст. 11, ч.1 ст.626 ЦК України ст.ст. 4,12,13, 81, 89, 258,259, 263-265, 268 ЦПК України, ст. 1 Закону України «Про телекомунікації» № 1280-IV від 18.11.2003, ст. 1, п.5 ч.1 ст.4, ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 року № 1023-XII, Порядок реєстрації абонентів, які отримують телекомунікаційні послуги без укладання договору в письмовій формі, затвердженого рішенням НКРЗІ №607 від 28.11.2017, п.1.3., п.5.2.13., п. 11.3.2., пп.2 п.55, «Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг» затверджених постановою КМУ №295 від 11.04.2012 року №295, п.п. 49,55 Постанови Кабінету Міністрів України № 295 від 11.04.2012 року «Про затвердження Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг» та відмовляючи у задоволенні позову, виходив з того, що позивач отримував послуги рухомого мобільного зв`язку, як абонент, зареєстрований відповідно до порядку реєстрації абонентів, які отримують телекомунікаційні послуги без укладання договору в письмовій формі, затвердженого рішенням НКРЗІ №607 від 28.11.2017, надалі «порядок реєстрації абонентів». Згідно із вимогами порядку реєстрації абонентів позивач за власним бажанням звернувся із відповідною заявою про реєстрацію до відповідача, після чого його було зареєстровано у якості користувача абонентського номеру НОМЕР_1 . У відповідності до пп.2 п.55 «Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг» затверджених постановою КМУ №295 від 11.04.2012 року №295, телекомунікаційні послуги за абонентським номером НОМЕР_1 було припинено. 17.10.2019 року відповідачем було сформовано та направлено позивачу коротке текстове повідомлення щодо закінчення дії номеру через сім днів, у випадку відсутності оплати. Окрім того відповідачем повторно 23.10.2019 року було направлено коротке текстове повідомлення про закінчення терміну дії договору 24.10.2019 року у разі не поповнення рахунку. Зазначені короткі повідомлення були направлені позивачу 26 разів. У відповідності до стандарту 3 qpp 29.002 причина недоставляння повідомлень, зазначена в службових сигнальних повідомленнях, як «absent subscriber SM», тобто «відсутність реакції абонента на запит». На підтвердження викладеного надано дані щодо спроб доставки службових коротких текстових повідомлень ТОВ «Тримоб» на абонентський номер НОМЕР_1 в період з 17.10.2019 по 28.10.2019 року. В судовому засіданні доведений факт, що телекомунікаційні послуги ТОВ «Тримоб» за абонентським номером НОМЕР_1 припинено відповідно до пп.2 п.55 Правил через відсутність коштів на рахунку для продовження строку дії. Також підтверджено той факт, що за інформацією служби сервісного обслуговування абонентів ТОВ «Тримоб» звернення ОСОБА_2 з номеру НОМЕР_1 в період з 12.07.2020 до 26.07.2020 не зафіксовано. На своєму офіційному сайті Відповідач розмістив «Правила надання та отримання послуг рухомого (мобільного) зв`язку» (електронний доступ,- http://3mob.ua/application/index/information). У п.1.3. вищезазначених Правил зазначається, що Положення цих Правил є складовою частиною укладеного між «Тримоб» та Споживачем Договору, незалежно від його форми (письмової або усної), виду та порядку укладення. Підпис Споживача в Договорі, або укладання Договору в інший спосіб, не заборонений чинним законодавством України, свідчить про ознайомлення та надання згоди Споживача з цими Правилами, Тарифами на Послуги, про взяття Споживачем зобов`язань щодо виконання умов укладеного Договору та цих Правил. Згідно п.5.2.13. вищезазначених Правил Відповідач зобов`язаний попереджати абонента про тимчасове обмеження або Припинення надання Послуг, із зазначенням відповідних підстав, відключення його Кінцевого обладнання у випадках і порядку, передбачених Договором, Додатками, Додатковими угодами до нього, цими правилами та нормами чинного законодавства України. Відповідно до п. 11.3.2. вищезазначених Правил Відповідач має право відмовити в подальшому наданні Послуг за Договором, Додатками та/або Додатковими угодами та припинити в односторонньому порядку дію Договору якщо протягом десяти днів після закінчення кінцевого строку для сплати заборгованості за надані телекомунікаційні Послуги, зазначеного в повідомленні про кінцевий строк оплати не надійшло підтвердження про оплату заборгованості Абонентом. Згідно п. 49 Постанови Кабінету Міністрів України № 295 від 11.04.2012 року «Про затвердження Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг» оператор, провайдер зобов`язаний безоплатно доводити до відома абонента вичерпну інформацію про надання та отримання замовлених ним послуг, зокрема про припинення надання послуг із зазначенням відповідних підстав. Відповідно п. 55 Постанови Кабінету Міністрів України № 295 від 11.04.2012року «Про затвердження Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг» припинення надання послуг (послуги) може здійснюватися: оператором, провайдером у разі припинення відповідно до законодавства дії договору, в тому - числі його дострокового розірвання, або внесення до договору змін щодо припинення надання однієї чи кількох послуг, замовлених абонентом за ініціативою оператора, провайдера у разі непогашення заборгованості з оплати послуг у строк, зазначений у попередженні оператора, провайдера. Із представлених суду доказів вбачається, що позивачем проігноровано короткі повідомлення, які були направлені йому 26 разів ( кожні 13 разів), що зазначено в службових сигнальних повідомленнях, як « absent subscriber SM», тобто «відсутність реакції абонента на запит», у зв`язку з чим було проведено відключення телефонного номеру позивача, тобто одностороннє припинення надання послуг відповідачем. Позивач належним чином був повідомлений про закінчення терміну дії картки, а покликання позивача на безпідставне і без належного попередження відключення телефонного номера від мережі мобільного зв`язку є голослівними, жодним доказом не підтверджено. Таким чином, приймаючи до уваги те, що позивачем не надано суду будь-яких доказів на підтвердження того факту, що йому безпідставно і без належного попередження відключено телефонний номер від мережі мобільного зв`язку, суд приходить до переконання про відсутність у позивача будь-яких правових підстав для відновлення надання послуг мобільного зв`язку ОСОБА_2 за абонентським номером НОМЕР_1 . За таких обставин, суд на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, приходить до переконання про недоведеність позовної вимоги позивача. При цьому суд зазначив, що підстави для стягнення моральної шкоди, вказані позивачем та його представником в позовній заяві, в Законі України «Про захист прав споживачів» не передбачені, в той час як встановлення порушення прав позивача як споживача із зобов`язанням відповідача відновити надання послуг, саме по собі становить достатню справедливу сатисфакцію, у зв`язку з чим із врахуванням судової практики ЄСПЛ, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди.

Колегія суддів вважає, що такі висновки відповідають обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону.

У лютому 2021 року представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 звернувся в Шевченківський районний суд м.Львова з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тримоб», у якому просив:

- визнати незаконними дії та бездіяльність ТзОВ «Тримоб», які виразились у припиненні та не відновленні послуг мобільного зв`язку за абонентським номером НОМЕР_1 ;

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Тримоб» відновити надання послуг мобільного зв`язку ОСОБА_2 за абонентським номером телефону НОМЕР_1 ;

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Тримоб» на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 10000 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що ОСОБА_2 отримував послуги рухомого (мобільного) зв`язку у ТОВ "Тримоб" як абонент, зареєстрований відповідно до Порядку реєстрації абонентів, які отримують телекомунікаційні послуги без укладення договору в письмовій формі. Згідно вимогами вказаного порядку ОСОБА_2 звернувся з відповідною заявою про реєстрацію, після чого його було зареєстровано у якості користувача абонентського номеру: НОМЕР_1 . У червні 2020 року відповідач безпідставно і без належного попередження відключив зазначений вище телефонний номер позивача від мережі мобільного зв`язку. У липні 2020 року ОСОБА_2 звертався на гарячу лінію ТОВ «Тримоб» з метою відновлення надання послуг мобільного зв`язку, проте, відповідач не відновив надання таких послуг. Як зазначає позивач, в усній розмові з відповідачем, він заявляв про можливість придбати, так би мовити, втрачений абонентський номер орієнтовно за 240 000 грн. 03.08.2020 року представник ОСОБА_2 звернувся із адвокатським запитом до відповідача. У відповіді на адвокатський запит ТОВ «Тримоб» зазначив, що телекомунікаційні послуги за абонентським номером НОМЕР_1 припинено відповідно до пп.2 п.55 «Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг» затверджених постановою КМУ №295 від 11.04.2012 року. Враховуючи вищенаведене, позивач вважає, що перед тим як припинити договір, у разі непогашення заборгованості з оплати послуг абонентом, відповідач зобов`язаний був надіслати повідомлення (попередження) на адресу реєстрації місця проживання абонента у якому зазначений строк на погашення заборгованості, однак вищезазначене повідомлення (попередження) позивач не отримував. Таким чином, відключення без повідомлення (попередження) телефонного номеру Позивача є безпідставним та таким, що суперечить п. 55 Постанови КМУ №295 від 11.04.2012 року «Про затвердження правил надання та отримання телекомунікаційних послуг». Обгрунтовуючи свої позовні вимоги ОСОБА_2 також посилається на те, що між позивачем та відповідачем виникли зобов`язально-договірні відносини з приводу оплатного надання послуг з телекомунікаційного зв`язку, які неналежним чином не надавались виконавцем таких послуг, тому вони регулюються положеннями Закону України «Про захист прав споживачів», що також відповідає п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12.04.1996 року «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів». Вважає, що за таких умов, відключення без належного попередження телефонного номеру позивача є безпідставним, несправедливим та таким, що суперечить Закону України «Про захист прав споживачів». Враховуючи судову практику з розгляду цивільних справ про захист прав споживачів, тягар доказування обставин, які звільняють від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов`язання, у тому числі й за спричинену шкоду лежить на продавцеві.

Як вбачається з матеріалів справи, правильно встановлено судом першої інстанції та сторонами не оспорено та не спростовано, - позивач отримував від відповідача послуги рухомого мобільного зв`язку, як абонент, зареєстрований відповідно до порядку реєстрації абонентів, які отримують телекомунікаційні послуги без укладання договору в письмовій формі, затвердженого рішенням НКРЗІ №607 від 28.11.2017, надалі «порядок реєстрації абонентів».

Згідно із вимогами порядку реєстрації абонентів позивач за власним бажанням звернувся із відповідною заявою про реєстрацію до відповідача, після чого його було зареєстровано як користувача абонентського номеру НОМЕР_1 .

У відповідності до пп.2 п.55 «Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг» затверджених постановою КМУ №295 від 11.04.2012 року №295, телекомунікаційні послуги за абонентським номером НОМЕР_1 було припинено.

До цього, 17.10.2019 року відповідачем було сформовано та направлено позивачу коротке текстове повідомлення щодо закінчення дії номеру через сім днів, у випадку відсутності оплати. Окрім того відповідачем повторно 23.10.2019 року було направлено коротке текстове повідомлення про закінчення терміну дії договору 24.10.2019 року у разі не поповнення рахунку. Зазначені короткі повідомлення були направлені позивачу 26 разів. У відповідності до стандарту 3 qpp 29.002 причина недоставляння повідомлень, зазначена в службових сигнальних повідомленнях, як «absent subscriber SM», тобто «відсутність реакції абонента на запит» (вказане додатково підтверджено і відповіддю відповідача на запит представника позивача а.с. 8-9).

Також, на підтвердження факту надіслання до закінчення строку дії договору та відключення номеру 26 коротких повідомлень про закінчення терміну дії договору та можливе закінчення дії номеру (припинення обслуговування номеру, припинення надання послуг рухомого мобільного зв`язку) відповідачем надано дані щодо спроб доставки службових коротких текстових повідомлень ТОВ «Тримоб» на абонентський номер НОМЕР_1 в період з 17.10.2019 по 28.10.2019 року (а.с.10, 57).

Судом першої інстанції, також, правильно встановлено, що телекомунікаційні послуги ТОВ «Тримоб» за абонентським номером НОМЕР_1 припинено відповідно до пп.2 п.55 Правил через відсутність коштів на рахунку для продовження строку дії. Вказаного не спростовано позивачем. Також, судом встановлено той факт, що за інформацією служби сервісного обслуговування абонентів ТОВ «Тримоб» звернення ОСОБА_2 з номеру НОМЕР_1 в період з 12.07.2020 до 26.07.2020 не зафіксовано. Вказаного знову ж позивач не спростував та аргументів, які б можна було перевірити не навів та доказів на спростування вказаного факту не надав та про витребування таких не просив.

На офіційному сайті Відповідача, також, розміщено «Правила надання та отримання послуг рухомого (мобільного) зв`язку» (електронний доступ, - http://3mob.ua/application/index/information).

У п.1.3. вищезазначених Правил зазначається, що Положення цих Правил є складовою частиною укладеного між «Тримоб» та Споживачем Договору, незалежно від його форми (письмової або усної), виду та порядку укладення. Підпис Споживача в Договорі, або укладання Договору в інший спосіб, не заборонений чинним законодавством України, свідчить про ознайомлення та надання згоди Споживача з цими Правилами, Тарифами на Послуги, про взяття Споживачем зобов`язань щодо виконання умов укладеного Договору та цих Правил.

Дійсно згідно п.5.2.13 вищезазначених Правил Відповідач зобов`язаний попереджати абонента про тимчасове обмеження або Припинення надання Послуг, із зазначенням відповідних підстав, відключення його Кінцевого обладнання у випадках і порядку, передбачених Договором, Додатками, Додатковими угодами до нього, цими правилами та нормами чинного законодавства України.

Також, відповідно до п. 11.3.2 вищезазначених Правил Відповідач має право відмовити в подальшому наданні Послуг за Договором, Додатками та/або Додатковими угодами та припинити в односторонньому порядку дію Договору якщо протягом десяти днів після закінчення кінцевого строку для сплати заборгованості за надані телекомунікаційні Послуги, зазначеного в повідомленні про кінцевий строк оплати не надійшло підтвердження про оплату заборгованості Абонентом .

Крім цього, згідно п. 49 Постанови Кабінету Міністрів України № 295 від 11.04.2012 року «Про затвердження Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг» оператор, провайдер зобов`язаний безоплатно доводити до відома абонента вичерпну інформацію про надання та отримання замовлених ним послуг, зокрема про припинення надання послуг із зазначенням відповідних підстав.

Відповідно ж до п. 55 Постанови Кабінету Міністрів України № 295 від 11.04.2012року «Про затвердження Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг» припинення надання послуг (послуги) може здійснюватися: оператором, провайдером у разі припинення відповідно до законодавства дії договору, в тому - числі його дострокового розірвання, або внесення до договору змін щодо припинення надання однієї чи кількох послуг, замовлених абонентом за ініціативою оператора, провайдера у разі непогашення заборгованості з оплати послуг у строк, зазначений у попередженні оператора, провайдера.

Відповідно до п.2 розділу ІІ Порядку реєстрації абонентів, які отримують телекомунікаційні послуги без укладення договору в письмовій формі, затвердженого рішенням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації 28.11.2017 № 607, заява про реєстрацію може бути подана за вибором абонента як в електронній, так і паперовій формі. Такі заяви (за умови їх повної відповідності вимогам цього Порядку) мають однакову юридичну силу. Оператор, провайдер телекомунікацій відповідно до частини другої статті 12 Закону України «Про захист персональних даних» повідомляє абонента про володільця персональних даних, склад та зміст зібраних персональних даних, права, визначені статтею 8 цього Закону, мету збору персональних даних та осіб, яким передаються його персональні дані. Заява про реєстрацію повинна містити такі відомості:

для фізичних осіб - прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), інформацію щодо реєстрації місця проживання, серію (за наявності) та номер документа, що посвідчує особу, підтверджує громадянство України чи спеціальний статус особи, що передбачений частиною першою статті 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», або за наявності реєстраційний номер облікової картки платника податків та абонентський номер чи інший мережевий ідентифікатор кінцевого обладнання, за яким отримуються послуги, або особовий рахунок абонента;

для юридичних осіб - найменування, місцезнаходження, ідентифікаційний код юридичної особи згідно з ЄДРПОУ, абонентський номер чи мережевий ідентифікатор кінцевого обладнання, за яким отримуються послуги, або особовий рахунок абонента.

Жодних доказів того, що позивачем при поданні заяви про реєстрацію абонента було надано його персональні дані, дані про реєстрацію його місця проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків, тощо матеріали справи не містять та позивач про це не вказав, а відповідач отримання таких даних заперечує та вказує про те, що абонентський номер позивачем був отриманих шляхом придбання картки для отримання послуг, без надання будь-яких даних, що його б ідентифікували.

Відповідно, відповідач, без надання позивачем будь-яких даних, що його б ідентифікували, окрім його абонентського номеру, номеру телефону, яким він користувався та якого стосується спір, - не міг повідомляти позивача у інший спосіб, аніж надіслання СМС повідомлень (в тому числі і письмовий) про закінчення строку дії договору та номеру відповідно.

Відтак, відповідачем було вжиті належні заходи (у відповідності до вимог договору та закону) щодо повідомлення позивача про закінчення терміну дії договору (його телефонної картки)в єдиний можливий спосіб за номером телефону, за яким він реєструвався 26 разів протягом згаданого вище періоду до відключення такого номеру від обслуговування.

Окрім цього, судом першої інстанції вірно встановлено, що позивачем проігноровано короткі повідомлення, які були направлені йому 26 разів (кожні 13 разів), що зазначено в службових сигнальних повідомленнях, як « absent subscriber SM», тобто «відсутність реакції абонента на запит», у зв`язку з чим було проведено відключення телефонного номеру позивача, тобто одностороннє припинення надання послуг відповідачем. Отже, позивач належним чином був повідомлений про закінчення терміну дії картки, а тому покликання позивача на безпідставне і без належного попередження відключення телефонного номера від мережі мобільного зв?язку є голослівними, жодним доказом не підтверджено.

Враховуючи те, що позивачем не надано суду будь-яких доказів на підтвердження того факту, що йому безпідставно і без належного попередження відключено телефонний номер від мережі мобільного зв?язку, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відсутність у позивача будь-яких правових підстав для відновлення надання послуг мобільного зв?язку ОСОБА_2 за абонентським номером НОМЕР_1 та відповідно безпідставність перших двох позовних вимог.

Що стосується вимоги про відшкодування моральної шкоди, то судом першої інстанції правильно відмовлено в задоволенні такої, зважаючи на безпідставність перших двох вимог, оскільки така є похідною від перших та могла б бути задоволеною у випадку встановлення неправомірних дій (бездіяльності) відповідача, чого у дані справі встановлено не було.

Враховуючи вказане доводи апеляційної скарги слід визнати вцілому безпідставними та саму скаргу слід відхилити. Рішення ж суду першої інстанції слід залишити без змін як таке, що відповідає обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 26 квітня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 28 січня 2022 року.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Р.В. Савуляк

М.М. Шандра