Справа № 2-3334/11
Провадження № 4-с/752/103/22
У Х В А Л А

24.01.2022 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Колдіної О.О.,

з участю секретаря Потапенко Д.І.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Лановенко Людмили Олегівни; стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Форт»,

в с т а н о в и в:

в провадженні Голосіївського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Лановенко Людмили Олегівни в ході виконання рішення суду в справі за позовом Акціонерного банку «Київська Русь» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до поданої скарги, заявник просить суд визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О. при складанні постанови про опис та арешт майна боржника від 18.11.2021 р. у виконавчому провадженні №62767537; визнати неправомірною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Лановенко Л.О. про опис та арешт майна боржника від 18.11.2021 р. у виконавчому провадженні №62767537; визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Лановенко Л.О. при складанні постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності- суб`єкта господарювання для участі у ВП №62767537 та визнати неправомірною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Лановенко Л.О. від 18.11.2021 р. про призначення суб`єкта оціночної діяльності- суб`єкта господарювання для участі у ВП №62767537.

Заявником подано заяву про забезпечення скарги шляхом зупинення стягнення за виконавчим листом №2-3334/11, виданим 13 березня 2012 р. Голосіївським районним судом м.Києва про стягнення заборгованості в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк «Київська Русь», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Форт» в сумі 5 713 662,78 гривень, до завершення розгляду скарги.

Свою заяву заявник обґрунтовує тим, що після звернення до суду із даною скаргою їй стало відомо про те, що Державним підприємством «СЕТАМ» призначено електронний аукціон з реалізації домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 310,80 кв.м., та земельної ділянки площею 0,2321 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , незважаючи на оскарження результатів проведеної оцінки майна, що безпосередньо може порушити права заявника в разі задоволення її скарги.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Заявник звернулась до суду зі скаргою на дії приватного виконавця під час здійснення оцінки та арешту майна, а саме домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 310,80 кв.м., та земельної ділянки площею 0,2321 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

З метою забезпечення розгляду скарги заявник просить зупинити стягнення за виконавчим листом №2-3334/11, виданим 13 березня 2012 р. Голосіївським районним судом м.Києва, про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк «Київська Русь», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Форт», суми заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до положень ст..447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

Заходи, які просить застосувати заявник, а саме зупинити стягнення за виконавчим листом №2-3334/11, виданим 13 березня 2012 р. Голосіївським районним судом м.Києва про стягнення заборгованості в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк «Київська Русь», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Форт» в сумі 5 713 662,78 гривень, до завершення розгляду скарги, є одним із ходів забезпечення позову.

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову - це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо існує ймовірність невиконання судового рішення у майбутньому або виникнення складнощів під час його виконання.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову є заходом забезпечення в майбутньому виконання судового рішення.

Положення розділу VІІ ЦПК України щодо здійснення судового контролю за виконанням рішення суду не містять норм, які передбачають можливість забезпечення розгляду скарги у спосіб, аналогічний забезпеченню позову.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Разом із тим, згідно зі статтею 14 Конституції України та статтею 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (стаття 447 ЦПК України).

Отже, положення статей 149-153 ЦПК України, які регламентують забезпечення позову, не можуть застосовуватися при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, державного чи приватного виконавця (статті 447-451 ЦПК України), поданої у порядку здійснення судового контролю за виконанням рішення суду, яке набрало законної сили (стягнення за яким не зупинялось) і підлягає примусовому виконанню в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Пунктом 15 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» судам роз`яснено, що при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду.

Чинний ЦПК України не містить правових норм, які б надавали суду повноваження у порядку, передбаченому статтями 149, 150 ЦПК України, вживати заходи забезпечення скарги на дії державного виконавця шляхом зупинення реалізації майна.

Аналогічна позиція міститься і у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2020 року по справі №752/26606/18, провадження №61-21640сво19.

Заявниця звернулась до суду з заявою про зупинення стягнення за виконавчим листом до розгляду скарги на дії приватного виконавця з метою зупинення проведення торгів арештованого майна.

Однак, згідно позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.11.2021 р. у справі № 910/11552/20, вжиття судом заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа безпосередньо не полягає та не має наслідком зупинення конкурсу, аукціону, торгів, що проводяться від імені держави або за участю призначеного державним органом суб`єкта.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення скарги.

Керуючись ст.ст. 149-152, 447 ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження»,

у х в а л и в:

у задоволенні заяви про забезпечення скарги у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Лановенко Людмили Олегівни; стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Форт» відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: