ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/28/22 Справа № 210/6325/21 Суддя у 1-й інстанції - Літвіненко Н.А. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2022 року м.Кривий Ріг

справа № 210/6325/21

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Барильської А.П.

суддів - Бондар Я.М., Зубакової В.П.

сторони:

позивач ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, в порядку ч.13 ст. 7, ч.2 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 листопада 2021 року, яка постановлена суддею Літвіненко Н.А. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, відомостей щодо дати складання повного тексту ухвали суду матеріали справи не містять, -

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 19.06.2010 року. За час шлюбу у них народилися двоє дітей. Відносини з відповідачем з часом згасли, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин.

Шлюбні відносини між сторонами були припинені з 25.10.2021 року у зв`язку з конфліктами, які виникали між сторонами під час ведення сумісного побуту а також з різними поглядами на життя.

Позивач просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем не надаючи сторонам строк для примирення.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 листопада 2021 року надано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 строк для примирення терміном на 6 місяців. Провадження по справі зупинено.

Не погодившись з вищевказаною ухвалою ОСОБА_1 оскаржила її у апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вказує, що, надаючи сторонам строк на примирення, суд першої інстанції не врахував, що шлюбні відносини між сторонами були припинені з 25.10.2021 року у зв`язку з конфліктами, які виникали між сторонами під час ведення сумісного побуту а також з різними поглядами на життя, відповідач по справі не забезпечує сім`ю, не приймає участі в її утриманні та погано ставиться до дітей, а збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача.

Зауважує на тому, що сторони проживають окремо, не ведуть спільного побуту, бюджету, не підтримують шлюбні відносини, не реалізують права та обов`язки, передбачені Сімейним Кодексом України. Діти проживають разом з позивачем та знаходяться на повному її утриманні.

Позивач вважає, грубим порушенням норм процесуального законодавства той факт, що вона не отримувала ухвали суду про відкриття провадження у справі, в той час як заява відповідача про надання строку на примирення була розглянута судом суд першої інстанції на наступний же день.

Крім того позивача зауважує на тому, що відповідач свідомо затягує розгляд справи задля спричинення їй моральних страждань.

Тому позивач просить суд скасувати ухвалу суду про зупинення провадження у справі та направити справу для подальшого розгляду, оскільки надання строку на примирення нерозривно пов`язане з питанням про зупинення провадження.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 19 червня 2010 року Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 215.

Сторони мають неповнолітних дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу 29 жовтня 2021 року.

Відповідач ОСОБА_2 16 листопада 2021 року звернувся до суду з заявою, в якій просив надати суд шість місяців строку для примирення, оскільки сторони знаходяться в шлюбу тривалий час, не проживають разом останні кілька тижнів та він бажає зберегти сім`ю.

Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з відсутності згоди чоловіка на розірвання шлюбу та його намірами на збереження сім`ї, що відповідає нормі ст. 111 СК України та ч.7 ст. 240 ЦПК України. Строк для примирення є обов`язковою підставою для зупинення провадження у справі, відповідно до п.4 ч.1 ст. 251 ЦПК України.

Згідно п.14 ч.1 ст. 353 ЦПК України до ухвал, на які можуть бути подані скарги окремо від рішення суду, відносяться ухвали про зупинення провадження у справі.

Відповідно до ч.2 ст. 353 ЦПК України, заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Згідно п.14 ч.1 ст. 353 ЦПК України, оскаржувана ухвала переглядається в апеляційному порядку в частині зупинення провадження.

Відповідно до ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 240 ЦПК України, у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Пунктом 4 частини 1статті 251 ЦПК України передбачено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення.

Згідно з п. 3 ч. 1ст. 253 ЦПК України, провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 4 ч.1 ст. 251 цього Кодексу,- до закінчення строку для примирення, визначеного судом.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час розгляду справи з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому її розгляду.

Отже, у разі, якщо суд приходить до висновку про необхідність надання подружжю строку для примирення, він відповідно до імперативної вказівки п.4 ч.1 ст.251 ЦПК України зобов`язаний зупинити провадження у справі. Строк, на який зупинене провадження судом першої інстанції, не перевищує загальний строк, встановлений ч.7 ст.240 ЦПК України.

Таким чином, при вирішенні питання щодо зупинення провадження у справі, суд першої інстанції дотримався вимог цивільного процесуального законодавства.

Відповідно до положень статті 111 СК України, суд має вживати заходи щодо примирення подружжя, та одним з заходів є надання подружжю строку для примирення.

Питання про визначення строку для примирення законодавчо не врегульовано певними критеріями, якими слід керуватись суду.

А тому сторони, у випадку необхідності, можуть просити суд збільшити цей строк, надавши відповідні докази, що примирення є можливим, або застосувати новий строк для примирення в межах максимального, передбаченого законом, з урахуванням вже наданого.

Виходячи з наведеного вище колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність зупинити провадження на період наданого сторонам строку на примирення.

Доводи апеляційної скарги про те, що при наданні сторонам строку для примирення суд першої інстанції не врахував обставини, якими позивач обґрунтовувала позов, а саме те, що шлюбні відносини між сторонами були припинені з 25.10.2021 року у зв`язку з конфліктами, які виникали між сторонами під час ведення сумісного побуту а також з різними поглядами на життя, відповідач по справі не забезпечує сім`ю, не приймає участі в її утриманні та погано ставиться до дітей, а збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Не врахував те, що те що сторони проживають окремо, не ведуть спільного побуту, бюджету, не підтримують шлюбні відносини, не реалізують права та обов`язки, передбачені Сімейним Кодексом України та те, що відповідач свідомо затягує розгляд справи задля спричинення їй моральних страждань не заслуговують на увагу, оскільки оскаржувана ухвала, згідно положень ст. 353 ЦПК України, підлягає оскарженню тільки в межах перевірки дотримання судом правил зупинення провадження у справі, а не з будь - яких інших підстав.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на грубе порушенням судом норм процесуального законодавства, а саме на той факт, що вона не отримувала ухвали суду про відкриття провадження у справі, в той час як заява відповідача про надання строку на примирення була розглянута судом першої інстанції на наступний же день колегія суддів не приймає до уваги, оскільки наведені позивачем підстави не є порушенням з боку суду першої інстанції норм процесуального права та не є підставою для скасування ухвали суду.

Ухвала суду в частині надання сторонам строку для примирення як така, що не передбачена ст. 353 ЦПК України, не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, тому не згода позивача з ухвалою суду в цій частині, може бути включена позивачем в апеляційну скаргу на рішення суду, якщо вона буде з ним не згодна.

Отже, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги її не спростовують, тому, в силу ст. 375 ЦПК України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 382-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складений 03 лютого 2022 року.

Головуючий:

Судді: