Справа № 615/1885/21
Провадження № 2/615/43/22
20 січня 2022 року м. Валки
Валківський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді - Токмакової А.П.,
секретаря судового засідання - Дутко В.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Валки Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Валківської міської ради Харківської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,
09.12.2021 року представник позивача ОСОБА_2 за допомогою системи «Електронний суд» звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за позивачем право на земельну частку (пай) із земель агрофірми «Колос» за рахунок невитребуваних/нерозподілених земельних часток (паїв) в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_3 .
В обґрунтування позовних вимог вказує, що після смерті матері позивач прийняла спадщину, так як на день смерті спадкодавця була зареєстрована та проживала з нею за однією адресою. Інших дітей та чоловіка померла ОСОБА_3 не мала. Спадкова справа після її смерті не відкривалась.
Повідомила, що ОСОБА_3 з 19.01.1996 року по 30.04.1999 року працювала в агрофірмі «Колос», якій 19.02.1996 року видано державний акт на право колективної власності на землю серії ХР №06-00-000548, тобто мати позивача набула право на земельну частку (пай), однак за життя належним чином його не оформила.
Після звернення до відділу №2 управління у Богодухівському районі ГУ Держгеокадастру в Харківській області позивач дізналася, що сертифікат на ім`я померлої ОСОБА_3 в Книзі реєстрації сертифікатів по агрофірмі «Колос» з невідомих причин не зареєстровано, а в списку додатку до державного акту на право колективної власності відсутнє прізвище ОСОБА_3 .
Через відсутність правовстановлюючого документу - сертифікату на право на земельну частку (пай), позивач наразі позбавлена можливості оформити право на спадкове майно - земельну частку (пай), в зв`язку з чим змушена звернутися до суду з даним позовом, оскільки вирішити дане питання в позасудовому порядку неможливо.
Після виконання вимог ст.187 ЦПК України на підставі ухвали суду від 16.12.2021 року відкрито провадження у цивільній справі, з урахуванням вимог ст.274 ЦПК України судовий розгляд вирішено проводити в порядку загального позовного провадження та роз`яснено сторонам про порядок та строки виконання ними вимог цього Кодексу.
Представник позивача надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити.
Копію позовної заяви та доданих до неї документів вручено відповідачу 16.12.2021 року, але правом надання відзиву останній не скористався.
Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про судовий розгляд справи, будь-яких клопотань та відзив на позовну заяву не подав, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів в порядку, передбаченому ст.ст.279,280 ЦПК України.
Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися.
Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Судом встановлено, що батьками позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 30.11.1963 року сільським ЗАГС с. Ков`яги Валківського району Харківської області, актовий запис №72.
19.09.1981 року ОСОБА_6 зареєстрував шлюб із ОСОБА_1 , після чого їй присвоєно прізвище ОСОБА_1 , що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого повторно 19.06.2019 року відділом ДРАЦС по Валківському та Коломацькому районах ГТУЮ у Харківській області, актовий запис №27.
Згідно даних трудової книжки, виданої на ім`я ОСОБА_3 , остання 19.01.1996 року прийнята в члени агрофірми «Колос», звільнена за власним бажанням 30.04.1999 року.
ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 07.06.2019 року Ков`язькою селищною радою Валківського району Харківської області, актовий запис №32.
За інформацією відділу №2 управління у Богодухівському районі ГУ Держгеокадастру в Харківській області від 26.10.2021 року, відповідно до Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по агрофірмі «Колос» на території Ков`язької селищної ради сертифікат на право на земельну частку (пай) на ім`я ОСОБА_3 не зареєстрований. Прізвище ОСОБА_3 в додатку №1 до державного акту на право колективної власності ХР №06-00-000548 список громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства агрофірми «Колос» Ков`язької селищної ради Валківського району не значиться.
Відповідно до довідки Валківської міської ради Харківської області №03.06-47/419 від 03.12.2021 року, ОСОБА_3 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , разом із дочкою ОСОБА_1 та внуком ОСОБА_8 .
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК України).
Ст.41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, яке є непорушним.
Ч.2 ст.14 Конституції України та ч.2 ст.1 ЗК України гарантується право власності на землю, яке набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону.
Згідно ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Об`єктом відносин спадкування виступають права та обов`язки спадкодавця у їх сукупності, що належали йому на момент смерті.
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).
Право власності на земельну ділянку, згідно положень ст.1225 ЦК України, переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.
Відповідно до ст.125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.
Відповідно до ст.2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.
П.17 Перехідних положень ЗК України передбачає, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.
Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.
Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.
При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до п.7 Указу Президента України від 08.08.1995 р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.
Слід зазначити, що ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні», який згідно п.1 розділу II Прикінцевих положень набрав чинності з 1 січня 2019 року, внесені зміни до законодавчих актів України, зокрема у ЗУ "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)".
Згідно ч.2 ст.13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» (в нинішній редакції) невитребуваною є земельна частка (пай), на яку не отримано документа, що посвідчує право на неї, або земельна частка (пай), право на яку посвідчено відповідно до законодавства, але яка не була виділена в натурі (на місцевості).
Відповідно до ст.3 Закону підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради.
Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).
За положеннями ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також втрати ним документа, який посвідчує право власності.
Згідно роз`яснень Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. В даному випадку звернутися з заявою про реєстрацію прав власності на нерухоме майно за померлою особою мають право її спадкоємці.
Оцінивши надані докази в їх сукупності, враховуючи, що незаконність набуття померлою права на спадкове майно судом не встановлено, позивач, як спадкоємець за законом прийняла спадщину у відповідності до положень ст.549 ЦПК України, інші спадкоємці відсутні, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо визнання права на земельну частку (пай), що входить до спадщини, яка залишилася після смерті ОСОБА_3 , оскільки оформити спадкові права в нотаріальній конторі не можливо через відсутність оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , право на земельну частку (пай) із земель колективної власності агрофірми «Колос» Ков`язької селищної ради Валківського району Харківської області за рахунок невитребуваних/нерозподілених земельних часток (паїв) в порядку спадкування за законом після смерті матері ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 31.01.2022 року.

Суддя А.П. Токмакова