Справа №265/7949/21
Провадження №2/265/313/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2022 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Адамової Т. С.,

за участю секретаря судового засідання Онищука О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів наутримання неповнолітніх дітей, -

В С Т А Н О В И В :

11 жовтня 2021 року позивачка звернулася до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області із зазначеним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 04 червня 2004 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, ОСОБА_3 , 2004 року народження ( який має статус дитини - інваліда) та ОСОБА_4 , 2010 року народження. Неповнолітні сини проживають разом із нею та знаходиться на її утриманні. Зазначає, що батьки мають певний перелік зобов`язань по вихованню дітей, які їй важко забезпечити самій. Відповідач по справі працездатного віку, працює, отримує дохід, має нерухоме майно, транспортний засіб, тому має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку та доходів відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття.

У судове засідання позивачка не з`явилася, надала заяву, про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити.

Відповідач до судового засідання не з`явився надав заяву з проханням провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення, до заяви долучив документи підтверджуючі, що відповідач має кредитні зобов`язання.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи та проведенням розгляду справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження, виданого 14 грудня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського району управління юстиції міста Маріуполя Донецької області, ОСОБА_3 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 14 грудня 2004 року складено відповідний актовий запис № 984, в графі «батьки» зазначено: батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_1 ( а.с. 11).

Відповідно посвідчення серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 має статус дитини інваліда з дитинства та його законним представником є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 9).

Відповідно до копії свідоцтва про народження, виданого 17 вересня 2010 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_4 , народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що 17 вересня 2010 року складено відповідний актовий запис № 850, в графі «батьки» зазначено: батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_1 ( а.с. 10).

Відповідно інформаційної довідки управління з оформлення паспортних документів та реєстрації місця проживання Департаменту адміністративних послуг ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 разом з синами ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.4).

Суд зазначає, що за змістом ст. 18 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини кожна дитина має право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

На підставі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, до того ж обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. При цьому обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. При ухиленні від цього обов`язку, відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до п. 2 ч.1 та ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Отже, зважаючи на перелічені норми, суд вважає за необхідним задовольнити заявлені позовні вимоги, стягнувши з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх синів, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , аліменти у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення старшою дитиною повноліття.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

З урахуванням викладеного, зважаючи на те, що позивач була звільнена від сплати судового збору, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд дійшов висновку про необхідність стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Керуючись ст. ст. 141, 258,259,263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 , на утримання неповнолітніх синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , аліменти у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11 жовтня 2021 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено та підписано 27 січня 2022 року.

Суддя Адамова Т.С.