Провадження № 2/235/451/22
Справа № 235/9124/21
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
27 січня 2022 року м. Покровськ
Красноармійський міськрайонний суд Донецької області
у складі: головуючого судді Назаренко Г.В.
за участю секретаря судового засідання Овчаренко В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Малькевич Наталія Володимирівна, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на частину житлового будинку, -
У грудні 2021 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Малькевич Н.В., звернулася до суду із зазначеним позовом.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що є власником ј частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого державним нотаріусом Першої красноармійської державної нотаріальної контори 29.09.1995 року, реєстр № 1664. Право власності зареєстровано в БТІ 11.10.1995р. в кн. 27 реєстр 6685. Ѕ частина житлового будинку належить ОСОБА_2 на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку, посвідченого державним нотаріусом Красноармійської державної нотаріальної контори 02.02.1956 року, зареєстрованого в БТІ 02.08.1963 в кн.27 реєстр 6685, а 1/4 його частина - ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого державним нотаріусом Першої красноармійської державної нотаріальної контори 29.09.1995 року, реєстр № 1664. Право власності зареєстровано в БТІ 11.10.1995 в кн. 27 реєстр 6685.
Однак на даний час нею було втрачено оригінал правовстановлюючого документу.
З метою отримання дублікату вона звернулася до Донецького обласного державного нотаріального архіву, яким у видачі дублікату було відмовлено, так як всі документи, прийняті на зберігання архівом, залишилися в архівосховищі нотаріального архіву в м. Донецьку, доступ до яких відсутній.
За цих обставин вона змушена звернутися до суду за захистом свого порушеного права.
На підставі наведеного просила визнати за нею право власності на 1/4 частки житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивач в судове засідання не з`явилась, надала клопотання, в якому позов підтримала, просила справу розглянути за її відсутності.
Представник позивача ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, надала клопотання, в якому позов підтримала, просила справу розглянути за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідачі про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належним чином, в судове засідання не з`явилися, не повідомили про причини неявки, відзив не подавали.
Згідно ст.281 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів.
Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю.
Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідна суть спірних правовідносини.
Відповідно до ч.2 ст.41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.
Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Положеннями ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Визнання права власності на житловий будинок в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди в користуванні, володінні та розпорядженні власністю.
Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК)
Згідно копії довідки КП «Бюро технічної інвентаризації» від 17.11.2021 № 1473/0102 до 1 січня 2013 року будинок АДРЕСА_1 належав: 1/2 частина - ОСОБА_2 на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку, посвідченого державним нотаріусом Красноармійської державної нотаріальної контори 02.02.1956 року реєстр 1897, зареєстрованого в КП «БТІ» 02.08.1963 в кн.27 реєстр 6685 та по 1/4 частині - ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , на підставі свідоцтва про право на спадщину, нотаріально посвідченого державним нотаріусом Першої красноармійської державної нотаріальної контори 29.09.1995 року, реєстр № 1664. Право власності зареєстровано в КП «БТІ» 11.10.1995 в кн. 27 реєстр 6685 (а.с.6).
Згідно копії відповіді Донецького обласного державного нотаріального архіву від 19.11.2021 № 992/01-12 щодо дублікату свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_1 документи Першої красноармійської державної нотаріальної контори за 1944-2001 року були передані на зберігання в Донецький обласний державний нотаріальний архів м. Донецьк, доступ до яких відсутній (а.с.7).
Замовником технічного паспорту на будинок АДРЕСА_1 , виготовленого станом на 3 грудня 2021 року, є ОСОБА_1 (а.с.9-12).
Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна з 01.01.2013 року право власності у інших осіб на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав (а.с.8.)
Проаналізувавши докази по справі, суд приходить до висновку про наявність законних підстав та доказів для визнання за позивачем права власності на спірне житло.
Відповідно до ст.41 Конституції України, ст.ст.328, 392 ЦК України, керуючись ст.ст.13, 19, 81, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), в інтересах якої діє адвокат Малькевич Наталія Володимирівна, до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) про визнання права власності на житловий будинок задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/4 частку житлового будинку (А-1) загальною площею 67,9 кв.м, житловою площею 30,0 кв.м та господарські будівлі та споруди: а-1 веранда, Б-1 літня кухня, бп погріб, Ж-1 вбиральня, Е-1 гараж, Д-1 сарай, І колодязь, № 1 паркан, № 2 ворота, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, повністю або частково безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте Красноармійським міськрайонним судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складання.

Учасник справи, якому заочне рішення суду не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Згідно п.3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 731-ІХ від 18.06.2020 року під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Г.В. Назаренко