Ухвала

25 січня 2022 року

м. Київ

справа № 520/2154/19

провадження № 61-18974ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Карпенко С. О.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 26 серпня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Київського районного у місті Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Балтського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, треті особи: ОСОБА_2 , приватний нотаріус Лиманського районного нотаріального округу Одеської області Чос Оксана Павлівна, про визнання незаконним висновку, визнання незаконними дій, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, в якому, з урахуванням уточнених вимог, просив: визнати незаконним висновок Київського районного у місті Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 30 серпня 2018 року про можливість внесення змін до актового запису від 23 березня 1955 року № 152 про народження ОСОБА_3 , складеного Балтським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, а саме про зміну імені « ОСОБА_4 » в графі «матір» на ім`я « ОСОБА_5 »; визнати незаконними дії Балтського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області щодо внесення змін до актового запису від 23 березня 1955 року № 152 про народження ОСОБА_3 та зазначення в графі «матір» імені « ОСОБА_5 » замість « ОСОБА_4 »; зобов`язати Балтський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області внести зміни до актового запису від 23 березня 1955 року № 152 про народження ОСОБА_3 , вказати в графі «матір» ім`я « ОСОБА_4 ».

Рішенням Київського районного суду міста Одеси від 23 травня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 26 серпня 2021 року (повний текст якої складено 18 жовтня 2021 року) апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_6 залишено без задоволення, а рішення Київського районного суду міста Одеси від 23 травня 2019 року - без змін.

18 листопада 2021 року, тобто з пропуском встановленого законом строку на касаційне оскарження, ОСОБА_7 подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на постанову Одеського апеляційного суду від 26 серпня 2021 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 30 листопада 2021 року поновлено ОСОБА_7 строк на касаційне оскарження постанови Одеського апеляційного суду від 26 серпня 2021 року, касаційну скаргу залишено без руху та надано строк десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків, а саме - заявнику необхідно було подати до Верховного Суду уточнену касаційну скаргу із наведенням в ній належного обґрунтування підстави касаційного оскарження судового рішення, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). При цьому заявнику було роз`яснено про наслідки невиконання вимог ухвали суду.

Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, за ідентифікатором поштового відділення 866, заявник отримав зазначену ухвалу 14 грудня 2021 року.

21 грудня 2021 року ОСОБА_7 подав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду уточнену касаційну скаргу на постанову Одеського апеляційного суду від 26 серпня 2021 року, в якій наведено передбачену пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставу касаційного оскарження судового рішення. Вимоги ухвали заявником виконано.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Згідно з абзацом 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Пунктом 3 частини третьої статті 411 ЦПК України передбачено, що підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні. У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Касаційна скарга подана на підставі пунктів 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

ОСОБА_7 вказав, що апеляційний суд не врахував правових висновків, викладених в постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Касаційного цивільного суду від 02 вересня 2020 року у справі № 366/474/19, від 15 жовтня 2020 року у справі № 641/1398/18, від 22 грудня 2020 року у справі № 278/1412/19 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Крім цього, ОСОБА_7 зазначив, що апеляційний суд необґрунтовано відхилив його клопотання (заяву) про допит свідків (пункт 4 частини другої статті 389, пункт 3 частини третьої статті 411 ЦПК України).

Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, оплачена судовим збором.

Згідно з частиною першою статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Оскільки наведені доводи касаційної скарги викликають необхідність їх перевірки, то слід відкрити касаційне провадження в цій справі та витребувати матеріали справи.

Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 26 серпня 2021 року.

Витребувати з Київського районного суду міста Одеси цивільну справу № 520/2154/19 за позовом ОСОБА_1 до Київського районного у місті Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Балтського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, треті особи: ОСОБА_2 , приватний нотаріус Лиманського районного нотаріального округу Одеської області Чос Оксана Павлівна, про визнання незаконним висновку, визнання незаконними дій, зобов`язання вчинити дії.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 25 лютого 2022 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко