Номер рядка звіту 22
Справа № 156/796/21
Номер провадження: 2/156/22/22
Іменем України
26 січня 2022 р. смт. Іваничі
Іваничівський районний суд Волинської області
в складі: головуючого судді Федечко М.О.
за участю: секретаря судового засідання Салатюк Г.В.
позивача ОСОБА_1
представника відповідача ОСОБА_2
розглянувши при підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Іваничі цивільну справу № 156/796/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ДП «Агрофірма Луга Нова» ПП «Універсам» про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним
Ухвалою суду від 23 вересня 2021 року виділено в самостійне провадження позовну вимогу ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ДП «Агрофірма Луга Нова» ПП «Універсам» про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним. Оскільки оспорюваний договір у позивача відсутній просила такий витребувати суд.
02 листопада 2021 року відкрите провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.
22 листопада 2021 року від відповідача ОСОБА_3 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень стосовно позовних вимог, в задоволенні позову просить відмовити повністю.
25 листопада 2021 року від позивача ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив.
10 січня 2022 року від представника ДП «Агрофірма Луга-Нова ПП «Універсам» Куницького І.Я. надійшов лист згідно якого зазначають, що розірвання договору оренди землі від 10 травня 2014 року укладеного між ДП АФ «Луга-Нова» ПП «Універсам» та ОСОБА_4 в односторонньому порядку не допускається та посилається на ст. 32 ЗУ «Про оренду землі» згідно якої, перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, в тому числі в порядку спадкування, реорганізація юридичної особи орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору. Договір оренди землі від 10 травня 2014 року розірвано не було, він залишається чинним і по сьогоднішній день та право оренди земельної ділянки перейшло до спадкоємців, а тому вважає позов безпідставним.
Після з`ясування обставин справи та встановлення предмету спору, судом поставлено питання щодо закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору.
Позивач в підготовчому судовому засіданні не заперечила щодо закриття провадження у справі за вказаних обставин.
Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_2 в підготовчому судовому засіданні вирішення вказаного питання залишила на розсуд суду.
Представник відповідача ДП «Агрофірма Луга Нова» ПП «Універсам» в підготовче судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце його проведення.
Заслухавши думку позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи та всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ДП «Агрофірма Луга Нова» ПП «Універсам» про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним слід закрити, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.
За вимогами ст. ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Позивач ОСОБА_1 просить визнати недійсним договір оренди землі укладений між ОСОБА_3 та ДП «Агрофірма Луга-Нова» ПП «Універсам» як стверджує у вересні 2020 року.
При підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 неодноразово зверталася до ДП «Агрофірма Луга-Нова» ПП «Універсам» про надання їй копії договору оренди земельної ділянки площею 1,4525 га укладеної між підприємством та ОСОБА_3 , однак по день звернення до суду відомостей про укладення договору їй надано не було. Також у грудні 2020 року письмово зверталася до представників ДП «Агрофірма Луга-Нова ПП «Універсам», а у березні 2021 року їй повідомили, що копію договору нададуть лише на вимогу суду. Про те, що договір не укладався їй повідомлено не було, а тому звернулася до суду із позовом про визнання договору оренди земельної ділянки укладеного у вересні 2020 року між ОСОБА_3 та ДП «Агрофірма «Луга Нова» ПП «Універсам» недійсним, так як він порушує її право на земельну ділянку. На підтвердження звернення до директора Агрофірми «Луга-Нова» ПП «Універсам» із заявою про надання їй копії договору оренди земельної ділянки до матеріалів справи долучено копії заяв та копії фіскальних чеків про їх надіслання адресату. (а.с.43-45).
При підготовчому судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_2 також стверджувала про наявність у неї інформації щодо укладення договору оренди земельної ділянки між ОСОБА_3 та ДП «Агрофірма «Луга-Нова» ПП «Універсам».
Таким чином, наявними у справі доказами стверджується, що договір оренди землі у вересні 2020 року між ОСОБА_3 та ДП «Агрофірма Луга-Нова ПП «Універсам», який є предметом даного позову не укладався, за таких обставин суд приходить до висновку про відсутність предмету спору.
Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.
Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.
Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.
Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.
Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.
Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.
З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.
Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.
Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 20 вересня 2021 року по справі №638/3792/20.
Таким чином, враховуючи, що на даний час відсутній предмет спору, договір оренди землі у вересні 2020 року між ОСОБА_3 та ДП «Агрофірма Луга-Нова ПП «Універсам» не укладався, який просить визнати недійсним позивач, то суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України у зв`язку з відсутністю предмету спору.
Представником відповідача ОСОБА_2 подано клопотання про стягнення з позивача ОСОБА_1 судових витрат за надану професійну правничу допомогу в розмірі 2300 грн. На підтвердження понесення таких витрат до матеріалів справи долучено договір про надання професійної правничої допомоги адвокатом від 03 листопада 2021 року; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю; розрахунок витрат на надання професійної правничої допомоги адвокатом від 17 листопада 2021 року та квитанції до прибуткового касового ордера № 62 від 17 листопада 2021 року на суму 1600 грн. та № 2 від 26 січня 2022 року на суму 700 грн.
В обґрунтування поданого клопотання вказала, що відповідач ОСОБА_3 понесла витрати за надану їй професійну правничу допомогу, зокрема адвокат ознайомлювався з позовною заявою ОСОБА_1 про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, матеріалами цивільної справи № 156/796/21, підготував відзив на позовну заяву та приймав участь в судових засіданнях з розгляду вказаної справи.
Відповідно до ч.5 ст.142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необгрунтованих дій позивача.
Згідно з ч.9 ст.141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Однак вказане не знайшло свого підтвердження в підготовчому судовому засіданні, оскільки як ствердила сама представник відповідача в підготовчому судовому засіданні володіє інформацією, що такий договір між ОСОБА_3 та ДП Агрофірма «Луга-Нова» ПП «Універсам» укладався.
Крім того, надані позивачем на підтвердження змісту позовних вимог письмові докази дають суду обґрунтовані підстави вважати, що позивач на момент звернення до суду із вказаним позовом об`єктивно вважала укладеним договір оренди земельної ділянки від вересня 2020 року , що слугувало підставою для звернення до суду із вказаним позовом.
Для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідач має довести, а суд має встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи під час розгляду справи по суті є необгрунтованими, чи є недобросовісними, чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.
Необгрунтовані дії позивача як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до ч.5 ст.142 ЦПК України передбачають свідомі недобросовісні дії позивача, які свідчать про зловживання процесуальними правами.
В залежності від конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема подання завідомо безпідставного позову, позову за відсуності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер (п.3 ч.2 ст.44 ЦПК України).
Саме по собі пред`явлення позову не може свідчити про необгрунтовані дії позивача. Звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим ст.55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обгрунтованості позову. Добросовісні дії позивача, спрямовані на захист його порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, не можна вважати необгрунтованими, оскільки вони вчинені при здійсненні конституційного права на судовий захист.
При цьому, законом не визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору, що виник між сторонами.
Наявність порушених, не визнаних або оспорених прав позивача, за захистом яких мало місце звернення до суду, та визначення осіб, якими такі права були порушені, встановлюється судом за наслідками розгляду справи по суті на підставі наданих сторонами доказів.
Відсутність доказів порушення прав позивача при існуванні договору оренди земельної ділянки укладеного між ДП «Агрофірма Луга-Нова ПП «Універсам» та ОСОБА_3 може слугувати підставою для відмови в позові ОСОБА_1 , однак не свідчить про відсутність предмета спору на момент пред`явлення позову.
Оскільки на дату подання позову до суду ОСОБА_1 вважала порушеним своє право на частину земельної ділянки (пай), суд не розцінює звернення позивача до суду за захистом своїх прав як необгрунтовані дії останньої, а тому підстави для покладення на позивача обов`язку компенсувати витрати, здійснені відповідачем, відсутні.
Суд також вважає, що витрати на професійну правничу допомогу виникли у відповідача не внаслідок необгрунтованих дій позивача, а в порядку реалізації відповідачем своїх процесуальних прав, зокрема права на подання відзиву на позовну заяву та представництво адвокатом її інтересів у суді.
За таких обставин в задоволенні клопотання відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу належить відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.255,256,353,354 ЦПК України,ст.7 Закону України «Про судовий збір», суд
Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ДП «Агрофірма Луга Нова» ПП «Універсам» про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним - закрити.
Роз`яснити позивачу, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.
В задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 судових витрат за надану професійну правничу допомогу відмовити.
Повний текст ухвали складено 31 січня 2022 року.
Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання її тексту, шляхом подання апеляційної скарга безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення їм відповідної ухвали суду.

Суддя М. О. Федечко