Справа №295/4716/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2022 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду міста Житомира Семенцова Л.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договорів недійсними та за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання спадкових договорів недійсними,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2021 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_4 на свою користь 40000 доларів США суму основного боргу за договором позики від 26.04.2012 року, визнати недійсними договори дарування житлового будинку та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , укладені між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 26.06.2013 року.

У жовтні 2021 року також позивачем подано позов із вимогами про визнання недійсними спадкових договорів від 23.01.2014 року щодо житлового будинку та земельної ділянки кадастровий номер :07:026:0022, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , укладених між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Ухвалою Богунського районного суду міста Житомира від 22.12.2021 року за клопотанням представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_7 про об`єднання справ справу № 295/4716/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_8 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики та визнання недійсними договорів дарування об`єднано в одне провадження зі справою № 295/13598/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання спадкових договорів недійсними.

27.01.2022 року позивач подав заяву про забезпечення позову, на обгрунтування якої вказав на можливе відчуження ОСОБА_9 зазначеної нерухомості, який на даний час є власником спірного майна, що може зробити неможливим виконання рішення суду про стягнення з нього як боржника 40000,00 дол. США, враховуючи фраудаторність оскаржуваних позивачем правочинів. У заяві стверджує, що відповідач вже вчинив дії стосовно відчуження цієї нерухомості. Так, на інтернет ресурсі ОЛХ розташоване оголошення про продаж спірної нерухомості.

Тому позивач просить накласти арешт на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку кадастровий номер :07:026:0022 за адресою: АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_10 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Дослідивши заяву та додані до неї документи, суддя дійшов до висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 ст. 149 ЦПК України визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За положеннями ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Види забезпечення позову передбачені ч. 1 ст. 150 ЦПК України, згідно якої позов забезпечується, зокрема, накладеннм арешту на майно.

Як роз`яснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року за № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, необхідно враховувати, що прийняття такого рішення доцільне лише в разі достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Не може бути задоволено клопотання про забезпечення позову, якщо заявник не надав докази, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, зазначених в ч. 2 ст. 149 ЦПК України.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову, заявник просить накласти арешт на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку кадастровий номер :07:026:0022 за цією ж адресою, які належать ОСОБА_10 , мотивуючи свої вимоги вчиненням відповідачем дій, направлених на відчуження нерухомого майна.

Однак зазначене припущення позивача не є достатньо обґрунтованим для забезпечення позову та наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову, не підтверджене відповідними переконливими доказами. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість відчуження спірного нерухомого майна відповідачем та можливість утрудненого виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Аналогічна правова позиція міститься в Постанові Верховного Суду від 17.10.2018 року по справі № 183/5864/17-ц.

У долученій до заяви копії роздруківки із сайту ОЛХ відсутні відомості про особу, якою розміщено оголошення про продаж спірного майна, її контактні дані та дату поширення такої інформації.

За таких обставин заява не ґрунтується на положеннях закону й не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 149-153, 260, 353 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Богунський районний суд міста Житомира протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л.М. Семенцова