Справа № 199/481/22
УХВАЛА

іменем України

25.01.2022 Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі: судді Спаї В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, подану до подання позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , де третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Максим Олексійовича, про визнання договору купівлі-продажу недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із вказаною заявою, в якій просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , зареєстровану на ім`я ОСОБА_2 , до виконання рішення суду.

Заява обґрунтована тим, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 03 листопада 1993 року, виданого виконкомом Дніпропетровської міської ради народних депутатів, квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2 , належала на праві спільної власності гр. ОСОБА_3 та членам її сім`ї: ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 .

Після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , 1/4 частину квартири АДРЕСА_3 успадкувала її донька (гр. ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 13 грудня 2012 року, виданого державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори Коцар І.В., зареєстровано в реєстрі за № 1-1997).

Наступного року батьки позивача подарували йому свої 3/4 частини вказаної квартири за договором дарування від 26 липня 2013 року, посвідченого державним нотаріусом Четвертої ДДНК Коцар І.В., зареєстровано в реєстрі за № 1-839. Право власності ОСОБА_1 на подаровані йому 3/4 частини цієї квартири було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 26.07.2013 р.

Як зазначається у заяві про забезпечення позову, від народження позивач має психічні вади здоров`я, через які він навіть не проходив військову службу в армії. Через ці помітні вади він привернув до себе увагу шахраїв, які вислідкували його та, скориставшись його довірливістю, завітали до нього додому і деякий час своїми діями присипляли його пильність та обережність: приносили їжу та напої, пропонували працевлаштування, цікавились станом його здоров`я, возили на машині. Трохи пізніше позивач помітив, що двоє молодиків циганської національності, які часто бували у нього вдома, ретельно цікавляться його документами. Одного разу Дубровський О.І. виявив зникнення 19000,00 гривень зі схованки та оригіналів документів на свою трикімнатну квартиру загальною площею 70,1 кв.м і власного паспорту з кодом.

Невдовзі після зникнення вказаних документів молодики запропонували позивачу нескладну роботу (охороняти чиєсь майно) та запросили його проїхати з ними в так званий офіс для підписання якихось документів про працевлаштування. Заявник є дуже навіюваною людиною і тому без зайвих питань підкорився чужій волі та пішов за чоловіками.Втрьох вони поїхали до нотаріуса на АДРЕСА_4 , заявникові дали випити якоїсь рідини для вгамування спраги і залишили надворі чекати запрошення до нотаріуса.У ОСОБА_1 запаморочилася голова та він трохи заспокоївся. Через певний час його запросили до кабінету і вказали де ставити свій підпис в декількох документах.

Чоловіки дуже поспішали і не дали навіть схаменутися після підписання паперів. До своєї квартири ОСОБА_1 потрапити не зміг через викрадення у нього ключів.

Ці події відбувалися 26 листопада 2021 року (в п ятницю), а в понеділок, 29 листопада 2021 року ОСОБА_1 у супроводі свого керівника на роботі ( ОСОБА_1 працює двірником на дільниці № 5 на підприємстві ТОВ «Екологія-Д») звернувся до чергової частини ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області із заявою про скоєння злочину відносно його власності.

Посилаючись у заяві на те, що у зв`язку з тим, що свою квартиру ОСОБА_1 нікому не відчужував і за цими обставинами подано дві заяви до ВП № 1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області про скоєння злочину, для запобігання утруднення чи неможливості виконання рішення суду, заявник вважає за необхідне вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, у заяві й заявлено відповідну вимогу.

Розглянув заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Частиною 1 статті 150 ЦПК України визначено види забезпечення позову, які можуть бути застосовані судом.

Зокрема, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Прийняття рішення про забезпечення позову доцільне лише в разі достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Так, заявник у своїй заяві зазначає, що для запобігання утруднення чи неможливості виконання рішення суду, необхідно накласти арешт на вказане нерухоме майно.

Разом з тим, суд за поданою заявою на даний час позбавлений можливості визначитися, яким чином саме цей захід забезпечення позову фактично реалізує мету його вжиття, оскільки арешт майна полягає у проведенні виконавцем його опису, оголошенні заборони розпоряджатися ним, а у разі потреби - в обмеженні права користування майном або його вилученні у боржника та передачі на зберігання іншим особам (ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження»), що може призвести до безпідставної заборони користуватися майном та передачу його іншим особам, що є обмеженням права власності.

Відтак, підстави для задоволення заяви про забезпечення позову у виді накладення арешту на нерухоме майно відсутні.

Керуючись ст.ст. 149-153, п. 1 ч. 1 ст. 258, ст.ст. 259-261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, поданої до подання позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , де третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Максим Олексійовича, про визнання договору купівлі-продажу недійсним, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала підписана 25 січня 2022 року.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання. Апеляційна скарга може бути подана до Дніпровського апеляційного суду..

Суддя В.В.Спаї