Провадження № 2/761/1538/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Фролової І.В.,

секретаря судового засідання - Таратінова Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві у порядку загального позовного провадження в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

25 липня 2019 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява.

26 липня 2019 року протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями матеріали позову передані на розгляд судді Кондратенко О.О.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 04 листопада 2019 року у справі відкрито провадження.

На підставі розпорядження щодо повторного автоматичного розподілу справи № 01-08-765 від 24 вересня 2020 року за підписом керівника апарату Шевченківського районного суду м. Києва Зборщік А.О., протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями матеріали позову передані на розгляд судді Фролової І.В., у зв`язку із наданням судді Кондратенко О.О. відпустки по вагітності та пологам.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 28 вересня 2020 року справу було прийнято у провадження судді Шевченківського районного суду м. Києва Фролової І.В.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 27 квітня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя було задоволено у повному обсязі.

Було вирішено: «Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 квартири АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 квартири АДРЕСА_1 .

Право спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 припинити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 9 605,00 грн.».

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16 липня 2021 року заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 27 квітня 2021 року було скасовано, справу призначено до розгляду.

Протокольної ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 25 листопада 2021 року було вирішено справу розглядати в порядку загального позовного провадження, було призначено підготовче судове засідання.

13 січня 2022 року на адресу суду надійшла заява про відмову від позову від ОСОБА_1 , що посвідчена нотаріусом міста Москви Плотніковою Анфісою Володимирівною, зареєстровано в реєстрі №31/126-н/77-2021-25-103.

Тобто, до судового засідання позивач подав заяву про відмову від позову, в якій просила закрити провадження у справі.

Сторони в судове засідання не заявились, про дату, час і місце судового засідання повідомлялись належним чином.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У відповідності до п.4 ч.1 ст.255, ч. 2 ст. 256 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом. У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Частиною 3 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

При цьому, ч. 2 ст. 206 ЦПК України передбачено, що до ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

В заяві позивач зазначив, що наслідки закриття провадження у справі, передбачені ст. 206 ЦПК України йому відомі.

Підстав для неприйняття відмови від позовних вимог судом не встановлено.

За таких підстав суд вважає, що клопотання позивача про відмову від позовних вимог підлягає задоволенню, а провадження підлягає закриттю.

Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З матеріалів справи встановлено, що позивачем при подачі позову було сплачено 9 605,00 грн.

Наведене підтверджується копією квитанції №127D451BF0 від 25 липня 2019 року на суму 5 763,00 грн.

Також підтверджується копією квитанції про сплату №87069 від 16 вересня 2019 року на суму 3 842,00 грн.

За таких обставин, 50 відсотків сплаченого судового збору, а саме 4 802,50 грн. (9 605,00 грн. - 50%) підлягає поверненню позивачу.

Керуючись ст. ст. ст. ст. 206, 255, 256, 261, 353-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву позивача про відмову від позову та закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя- задовольнити.

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя- закрити.

Повернути ОСОБА_1 (адреса місця проживання - АДРЕСА_2 ) 50 відсотків сплаченого судового збору, сплаченого згідно квитанції №127D451BF0 від 25 липня 2019 року та квитанції про сплату №87069 від 16 вересня 2019 року у розмірі 4 802,50 грн. (9 605,00 грн. - 50%).

Роз`яснити позивачу, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: