Справа №242/2633/21
Провадження №2/242/197/22
РІШЕННЯ

Іменем України

27 січня 2022 року Селидівський міський суд Донецької області в складі головуючого судді: Хацько Н.О., за участю секретаря судового засідання Носаль А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Селидове в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до територіальної громади Селидівської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог зазначила. що вона є дочкою ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після її смерті залишилась спадщина, а саме квартира АДРЕСА_1 . Маючи намір прийняти спадщину, позивачка звернулася до приватного нотаріуса Селидівського міського нотаріального округу Нечипоренко Т. І. із заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачу було відмовлено в зв`язку з пропуском шестимісячного строку, встановленого законом для прийняття спадщини. Зазначає, що вказаний строк був пропущений нею з поважних причин, оскільки є особою з інвалідністю другої групи, та не мала фізичної можливості звернутися до нотаріуса.

Просить суд встановити їй додатковий строк тривалістю три місяці для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 25 травня 2021 року цивільну справу прийнято до провадження та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 01 вересня 2021 року справу за даним позовом прийнято до провадження судді Хацько Н. О.

Ухвалою від 20 жовтня 2021 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до розгляду по суті.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 07 грудня 2021 року витребувано від приватного нотаріуса Селидівського міського нотаріального округу Нечипоренко Т. І. копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про слухання справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що просить ухвалити рішення на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з копією свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 26 січня 2007 року, виданого Селидівською біржею нерухомості, квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 09 листопада 2020 року Селидівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків).

Відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У відповідності до копії свідоцтва про народження НОМЕР_3 , виданого 28 червня 1977 року районним ЗАГС м. Ленськ, ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , її матір`ю зазначена ОСОБА_2 .

Згідно з копією свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_4 , виданого 26 червня 1993 року відділом ЗАГС м. Селидове Донецької області, після укладення шлюбу ОСОБА_3 присвоєно прізвище ОСОБА_4 .

Частиною 1 статті 1268 ЦК України, передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

У відповідності ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи.

За матеріалами спадкової справи позивачем подано заяву про прийняття спадщини після смерті матері ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто після спливу шестимісячного строку, встановленого для прийняття спадщини.

Постановою приватного нотаріуса Селидівського міського нотаріального округу Нечипоренко Т. І. від 12 травня 2021 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 в зв`язку із пропуском встановленого строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Крім того, суд враховує ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» згідно з якою практика ЄСПЛ застосовується українськими судами як джерело права.

Так, право на захист власності викладено у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Конвенція в ст. 1 Першого протоколу, практично в єдиному приписі, що стосується майна, об`єднує всі права фізичної або юридичної особи, які містять у собі майнову цінність. На відміну від традиційного розуміння інституту права власності, ЄСПЛ тлумачить поняття «майно» (possessions) набагато ширше й у контексті ст. 1 Першого протоколу під «майном» розуміє не тільки «наявне майно» (existing possessions).

Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика ЄСПЛ розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення ст. 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Матеріали справи містять копію довідки МСЕК серії 12 ААБ № 051592 від 04 жовтня 2018 року, у відповідності до якої ОСОБА_1 є особою з інвалідністю другої групи за загальним захворювання.

Зазначені обставини свідчать про поважність причин пропуску ОСОБА_1 строку для прийняття спадщини, а тому, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги та визначити ОСОБА_1 додатковий строк у три місяці з дня набрання чинності судовим рішенням для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1221, 1270, 1272, 1277 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76, 81, 89, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до територіальної громади Селидівської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю три місяці після набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті її матері - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а після початку її функціонування, безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач: територіальна громада Селидівської міської ради, , Донецька область, м. Селидове, вул. К. Маркса, 8.

Суддя Н.О. Хацько