Справа № 643/435/22
Провадження № 2/643/3096/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2022 року м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Харченко А.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Закритого акціонерного товариства «Автомагістраль», Управління державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців Департаменту реєстрації Харківської міської ради про визнання трудових відносин припиненими та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

17.01.2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати ОСОБА_1 , звільненим із посади Голови Правління ЗАТ «Автомагістраль» на підставі ст. 38 КЗпП України (з ініціативи працівника) у дату набрання чинності рішення по справі; зобов`язати Управління державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців Департаменту реєстрації Харківської міської ради виключити з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців запис про ОСОБА_1 в графі «ПІБ керівника юридичної особи» та в графі «ПІБ осіб, які мають право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори та наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи» ЗАТ «Автомагістраль».

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суддя повинен перевірити належність справи до юрисдикції суду та підсудності, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. 186 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя, розглянувши матеріали справи приходить до висновку, що є передбачені законом підстави для відмови у відкритті цивільного провадження у справі, виходячи з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 19 § 1. Предметна та суб`єктна юрисдикція Глави 2 Цивільна юрисдикція Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Відповідно до ст. 80 ГК України, до господарських товариств належать: акціонерні товариства, товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю, повні товариства, командитні товариства. Акціонерним товариством є господарське товариство, яке має статутний капітал, поділений на визначену кількість акцій однакової номінальної вартості, і несе відповідальність за зобов`язаннями тільки майном товариства, а акціонери несуть ризик збитків, пов`язаних із діяльністю товариства, в межах вартості належних їм акцій, крім випадків, визначених законом.

Згідно зі ст. 89 ГК України, управління діяльністю господарського товариства здійснюють його органи та посадові особи, склад і порядок обрання (призначення) яких визначається залежно від виду товариства, а у визначених законом випадках - учасники товариства. Особливості управління господарським товариством, у статутному капіталі якого є корпоративні права держави, визначаються законами України.

Статтею 159 ЦК України визначено, що вищим органом акціонерного товариства є загальні збори акціонерів. У загальних зборах мають право брати участь усі його акціонери незалежно від кількості і виду акцій, що їм належать. Акціонери (їхні представники), які беруть участь у загальних зборах, реєструються із зазначенням кількості голосів, що їх має кожний акціонер, який бере участь у зборах. До виключної компетенції загальних зборів акціонерів належить: 1) внесення змін до статуту товариства, у тому числі зміна розміру його статутного капіталу; 2) утворення та ліквідація наглядової ради та інших органів товариства, обрання та відкликання членів наглядової ради; 3) затвердження річного звіту Московський районний суд м. Харкова; 4) рішення про ліквідацію товариства. До виключної компетенції загальних зборів статутом товариства і законом може бути також віднесене вирішення інших питань. Питання, віднесені законом до виключної компетенції загальних зборів акціонерів, не можуть бути передані ними для вирішення іншим органам товариства. Порядок голосування на загальних зборах акціонерів встановлюється законом. Акціонер має право призначити свого представника для участі у зборах. Представник може бути постійним чи призначеним на певний строк. Акціонер має право у будь-який момент замінити свого представника у вищому органі товариства, повідомивши про це виконавчий орган акціонерного товариства.

Відповідно до ч.4 ст. 159 ЦК України, рішення загальних зборів акціонерів приймаються більшістю не менш як у 3/4 голосів акціонерів, які беруть участь у зборах, щодо: 1) внесення змін до статуту товариства; 2) ліквідації товариства, крім випадків, встановлених законом; 3) питань, передбачених законом, що регулює питання створення, діяльності та припинення акціонерних товариств. З інших питань рішення приймаються простою більшістю голосів акціонерів, які беруть участь у зборах.

Згідно з ч.5 ст. 159 ЦК України, загальні збори акціонерів скликаються не рідше одного разу на рік. Позачергові збори акціонерів скликаються у разі неплатоспроможності товариства, а також за наявності обставин, визначених у статуті товариства, та в будь-якому іншому випадку, якщо цього вимагають інтереси акціонерного товариства в цілому. Порядок скликання і проведення загальних зборів, а також умови скликання і проведення позачергових зборів та повідомлення акціонерів встановлюються статутом товариства і законом.

Згідно з ч.1 ст. 161 ЦК України, виконавчим органом акціонерного товариства, який здійснює керівництво його поточною діяльністю, є правління або інший орган, визначений статутом. Виконавчий орган вирішує всі питання діяльності акціонерного товариства, крім тих, що віднесені до компетенції загальних зборів і наглядової ради товариства. Виконавчий орган є підзвітним загальним зборам акціонерів і наглядовій раді акціонерного товариства та організовує виконання їхніх рішень. Виконавчий орган діє від імені акціонерного товариства у межах, встановлених статутом акціонерного товариства і законом.

У частині першій статті 98 ЦК України передбачено, що загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі тих, що належать до компетенції інших органів товариства.

Відповідно до частини першої статті 99 ЦКУ країни загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад. У частині третій статті 99ЦКУкраїни передбачено, що повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.

Із частини першої статті 3 КЗпП України вбачається, що до трудових відносин належать відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Припинення повноважень члена виконавчого органу товариства за своєю правовою природою, предметом регулювання правовідносин і правовими наслідками відрізняється від звільнення працівника з роботи (тобто розірвання з ним трудового договору) на підставі положень КЗпП України. Саме тому можливість уповноваженого органу товариства припинити повноваження члена виконавчого органу міститься не в приписах КЗпП України, а у статті 99 ЦК України, тобто не є предметом регулювання трудового права.

Реалізація учасниками товариства корпоративних прав на участь у його управлінні шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, звільнення, відкликання членів виконавчого органу стосується також наділення їх повноваженнями на управління товариством або позбавлення таких повноважень на управління товариством. Хоч такі рішення уповноваженого на це органу можуть мати наслідки і в межах трудових правовідносин, але визначальними за таких обставин є корпоративні правовідносини.

Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 р. у справі №145/166/18.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово розглядала питання щодо юрисдикційності спору про звільнення чи відсторонення від виконання обов`язків керівника чи члена виконавчого органу юридичної особи приватного права та керувалася такими критеріями щодо розмежування підсудності у вказаних справах.

У постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 510/456/17 (провадження№ 14-1цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припинення повноважень члена виконавчого органу товариства за своєю правовою природою, предметом регулювання правовідносин і правовими наслідками відрізняється від звільнення працівника з роботи (розірвання з ним трудового договору) на підставі положень КЗпП України. Саме тому можливість уповноваженого органу товариства припинити повноваження члена виконавчого органу міститься не в приписах КЗпП України, а у статті 99 ЦК України, тобто не є предметом регулювання трудового права.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів. Тобто незалежно від суб`єктного складу, якщо учасник (акціонер) господарського товариства обґрунтовує відповідні позовні вимоги порушенням його корпоративних прав, то такий спір підвідомчий господарським судам.

В даному випадку позивач, як голова правління, звернувся до суду із позовом про визнання його звільненим із посади на підставі ст. 38 КЗпП України. Таким чином, даний спір має розглядатися не в межах трудових, а саме корпоративних правовідносин, що виникають між товариством та особою, якій довірено повноваження з управління ним.

З урахування вимог статті 20 ГПК України, розгляд вказаного позову належить до компетенції господарського суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, суддя прийшов до висновку, про необхідність відмовити у відкритті провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ЗАТ «Автомагістраль», Управління державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців Департаменту реєстрації Харківської міської ради про визнання трудових відносин припиненими та зобов`язання вчинити певні дії.

При цьому суд зазначає, що позивач не позбавлений можливості звернутись з господарським позовом до господарського суду в порядку, передбаченому Кодексом господарського судочинства України.

Відповідно до положень ч. 5ст. 186 ЦПК України суд роз`яснює заявнику, що розгляд даної справи, враховуючи визначений позивачем суб`єктний склад сторін та предмет спору, віднесено до юрисдикції господарського суду.

Керуючись ст. ст. 186, 259 261, 353, 354 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

У відкриті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Закритого акціонерного товариства «Автомагістраль», Управління державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців Департаменту реєстрації Харківської міської ради про визнання трудових відносин припиненими та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Роз`яснити позивачу, що даний позов належить до юрисдикції господарського суду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суд через Московський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня оголошення ухвали.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя Харченко А.М.