Провадження № 6/522/26/22
УХВАЛА

11 січня 2022 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Федчишеної Т. Ю.,

за участі секретаря судового засідання Гаркуші Є. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Проксима» про заміну сторони у справі шляхом заміни стягувача його правонаступником (стягувач Публічне акціонерне товариство «МТБ Банк», боржники: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ), -

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси звернулося Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Проксима» (надалі ТОВ «ФК «Проксима») із заявою про заміну сторони у справі шляхом заміни стягувача його правонаступником.

Заява обґрунтована тим, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 27 травня 2013 року задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» (надалі ПАТ «Марфін Банк») до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 78/F від 24.06.2004. 08 липня 2010 року ВАТ «Морський транспортний банк» змінив назву та тип на ПАТ «Марфін Банк». 05 березня 2018 року ПАТ «Марфін Банк» змінило найменування без зміни коду ЄДРПОУ на Публічне акціонерне товариство «Морський транспортний банк» (надалі ПАТ «МТБ Банк»).

28 травня 2020 року між ТОВ «ФК « Проксима» та ПАТ «МТБ Банк» укладено договір про відступлення права вимоги, згідно з яким право вимоги за кредитним договором № 78/F від 24.06.2004 перейшло до ТОВ «ФК «Проксима». Також 28 травня 2020 року між ТОВ «ФК «Проксима» та ПАТ «МТБ Банк» було укладено договір про відступлення прав за договором поруки № 2374-С від 21.06.2004, відповідно до якого до ТОВ «ФК «Проксима» перейшли всі майнові права вимагати від поручителя ОСОБА_2 виконання зобов`язань в забезпечення виконання позичальником ОСОБА_1 зобов`язань перед кредитором. За наведених обставин заявник просить замінити стягувача у виконанні заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 травня 2013 року у справі № 1522/29907/12 з ПАТ «Марфін Банк» на ТОВ «ФК «Проксима».

У судове засідання учасники справи не з`явилися.

Представник ТОВ «ФК «Проксима» Боєру В. С. у поданій заяві просив провести розгляд заяви без участі представника заявника.

Представник ПАТ «МТБ Банк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями, про причини неявки суду не повідомили.

Згідно з ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Враховуючи вищевикладене та положення ст. 223, ч. 3 ст. 442 ЦПК України, суд ухвалив провести розгляд справи у відсутність заявника та учасників справи.

Дослідивши заяву, суд дійшов висновку, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що у грудні 2012 року ПАТ «Марфін Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 78/F.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 27 травня 2013 року позов ПАТ «Марфін Банк» задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» заборгованість за кредитним договором № 78/F від 21.06.2004 у загальному розмірі 328 963,14 доларів США у гривнях за офіційним курсом НБУ на день ухвалення рішення та 1 218 826,48 гривень. Вирішено питання про судові витрати.

28 травня 2020 року між ПАТ «МТБ Банк» та ТОВ «ФК «Проксима» укладено договір відступлення права вимоги № 78/F, відповідно до умов якого, а саме: п. 2.1. кредитор відступає за плату новому кредитору належні йому права вимоги за кредитним договором № 78/F від 21.06.2004, а новий кредитор заміняє кредитора як сторону кредитора у кредитному договорі, та приймає на себе всі його права та обов`язки за кредитним договором в межах прав вимоги. Новий кредитор сплачує кредитору вартість прав вимоги, що відступаються (відчужуються), в порядку та на умовах, передбачених договором.

28 травня 2020 року між ТОВ «ФК «Проксима» та ПАТ «МТБ Банк» було укладено договір про відступлення прав вимоги за договором поруки № 2374-С від 25.04.2006, відповідно до якого до ТОВ «ФК «Проксима» перейшло право вимоги до поручителя ОСОБА_2 .

На підставі даних договорів заявник набув права грошової вимоги до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за кредитним договором № 78/F від 21.06.2004.

На підтвердження вимог заяви про заміну сторони у справі шляхом заміни стягувача його правонаступником ТОВ «ФК «Проксима» надало суду, зокрема, копії: договору відступлення права вимоги № 78/F від 28.05.2020, укладеного між ПАТ «МТБ Банк» та ТОВ «ФК «Проксима», розрахунку заборгованості за кредитним договором від 28.05.2020; договору про відступлення прав вимоги за договором поруки № 2374-С від 28.05.2020 року, укладеного між ПАТ «МТБ Банк» та ТОВ «ФК «Проксима».

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

За вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче продовження» передбачено, що виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи з положень цих норм, зокрема, п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, а отже, припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 6-1355/10 (провадження № 61-12076св18).

За таких обставин може мати місце звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження, що відповідатиме змісту ст. ст. 512, 514 ЦК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Відтак, виходячи зі змісту ст. ст. 512, 514 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія, факторинг), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Згідно зі ст. 18 ЦПК України та Конституції України, судове рішення, що набрало законної сили є обов`язковим на всій території України.

За таких обставин, оскільки сторона виконавчого провадження в особі стягувача ПАТ «Марфін Банк» вибула з правовідносин за вищезазначеними договорами, тому суд вважає, що заява ТОВ «ФК «Проксима» про заміну сторони виконавчого провадження підлягає задоволенню.

Ураховуючи наведене та керуючись ст. 18, 259, 260, 353, 354, 442 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Проксима» задовольнити.

Провести заміну сторони стягувача по виконанню заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 травня 2013 року у справі № 1522/29907/12 за позовом Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 78/F від 21.06.2004, замінивши стягувача з Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Проксима» (, місцезнаходження: 01032, м. Київ, вулиця Саксаганського, буд. 120, офіс 17)

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Т. Ю. Федчишена