Справа № 206/3911/21
Провадження № 2/206/62/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

26 січня 2022 року м. Дніпро

Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої-судді Плінської А.В.

при секретарі Крижко О.А.

з участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі справу за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа: Департамент адміністративних послуг і дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

встановив:

У вересні 2021 року ОСОБА_3 , ОСОБА_1 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання останньої такою, що втратила право на користування житловим будинком АДРЕСА_1 . На обґрунтування своїх вимог позивачі зазначили, що є власниками будинку АДРЕСА_1 . Відповідачка є їх онукою, яка в 2015 році попросила її тимчасово зареєструвати за адресою їх житлового будинку для можливості отримання паспорта. Після чого пообіцяла знятися з реєстраційного обліку. Однак на теперішній час відповідачка свою обіцянку не виконала, хоча фактично за адресою їх домоволодіння не живе з 2002 року, коли їх син розлучився із матір`ю відповідача. Жодних перешкод відповідачу у користуванні житловим приміщенням ніколи не чинилось, вона у добровільному порядку не має бажання мешкати в їх будинку. Враховуючи, що відповідачка за адресою реєстрації не проживає більше ніж рік вона є такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Ухвалою від 15 вересня 2021 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду в підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 13 січня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивачів ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали, наполягали на їх задоволенні та не заперечували проти ухвалення по справі заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлялася у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не надала.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутності та просив прийняти рішення згідно чинного законодавства.

Зі згоди позивача та представників позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що позивачі її сусіди, а відповідачка їх онука, яку востаннє вона бачила ще в дитинстві.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що відповідачка його донька. Із донькою востаннє він бачився п`ять років назад. Ніяких відносин із донькою він не підтримує. Донька проживала у будинку позивачів до того часу, як він не розлучився із її матір`ю, тобто до початку 2000 років.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що позивачі її сусіди, а відповідачка їх онука, яку востаннє вона бачила коли та була маленькою.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що відповідачка донька її чоловіка від першого шлюбу, яку востаннє вона бачила п`ять років назад. Їй відомо, що ОСОБА_4 зареєструвалась у будинку позивачів, щоб оформити паспорт, однак у будинку так і не жила.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що позивачі ОСОБА_3 , ОСОБА_1 є власниками будинку АДРЕСА_1 (а.с.10-11).

За вказаною адресою зареєстрована однак не проживає понад рік їх онука ОСОБА_4 , витрати на утримання будинку не несе, порушуючи тим самим права позивачів (а.с.14).

Обставини не проживання відповідача за адресою вищевказаного домоволодіння підтверджуються: актом про не проживання відповідача за місцем реєстрації від 14 липня 2021 року; показами свідків допитаних у судовому засіданні, які будучи під присягою підтвердили, що відповідачка не проживає за адресою житлового будинку позивачів вже багато років.

Частинами 1 і 4 статті 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Положення цього конституційного принципу закріплені у ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

В силу ст. 383 ч. 1 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Частиною 1 статті 405 ЦК України встановлено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником.

З огляду на викладене та враховуючи, що ОСОБА_4 не проживає без поважних причин понад один рік в будинку АДРЕСА_1 , за таких обставин суд рахує за необхідне визнати останню такою, що втратила право на користування вказаним будинком.

Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 908,00 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 81, 141, 223, 264-265 ЦПК України , ст. ст. 319 , 383 , 391, 405 ч. 2 ЦК України, суд -

вирішив:

Позов - задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути ОСОБА_4 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст судового рішення виготовлено 27 січня 2022 року.

Суддя: А.В. Плінська