Шаргородський районний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2022 року

м. Шаргород

Справа № 152/1547/21

Провадження № 2/152/54/22

м. Шаргород

Cправа № 152/1547/21

провадження №2/152/54/22

Шаргородський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Соколовської Т.О.,

з участю

секретаря судового засідання Здищук А.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Залокоцька Вікторія Дживанівна до Шаргородської міської ради Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

учасники справи - не прибули,

встановив:

I.Виклад позицій позивача та відповідача.

17.12.2021 ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Залокоцька В.Д. звернулася до суду з позовом до Шаргородської міської ради Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

У обґрунтування позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 , яка постійно проживала і була зареєстрована в м. Шаргород Вінницької області. Після її смерті залишилось спадкове майно, на яке вона має право як спадкоємець за законом. Інших спадкоємців немає. До складу спадщини, в тому числі входить і земельна частка (пай) площею 2,27 умовних кадастрових гектари на території Шаргородської міської ради Вінницької області. Спадщину після смерті матері вона прийняла шляхом вступу в фактичне володіння та управління спадковим майном. Сертифікат на право на земельну частку (пай) ОСОБА_2 видавався, але був втрачений.

29.11.2021 державним нотаріусом Шаргородської державної нотаріальної контори Вінницької області Хлапоніним О.О. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказану земельну частку (пай).

Позивач просить визнати за нею право на земельну частку (пай) площею 2,27 умовних кадастрових гектари на території Шаргородської міської ради Вінницької області, в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , яка належала їй на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0086407, зареєстрованого 17.07.1997 за № 34.

Представник відповідача Шаргородської міської ради Вінницької області - адвокат Країло С.В. позовні вимоги визнав у повному обсязі.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

У підготовче засідання сторони не з`явилися, до суду надійшли заяви про розгляд справи в їх відсутності.

Представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримує, представник відповідача Шаргородської міської ради Вінницької області - адвокат Країло С.В. визнає позовні вимоги в повному обсязі. Сторони просили ухвалити рішення у підготовчому засіданні (а.с.25 - 28).

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 20.12.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку загального позовного провадження і відкрито підготовче провадження. Підготовче засідання призначено на 26 січня 2022 року, з викликом сторін.

Відповідачеві - Шаргородський міській раді Вінницької області запропоновано надати в 15-денний строк з дня отримання даної ухвали відзив на позовну заяву (а.с. 20-21).

Ухвалу суду від 20.12.2021 направлено на адресу відповідача, яку Шаргородська міська рада отримала 21.12.2021 (а.с.22).

Відповідач - Шаргородська міська рада Вінницької області відзив на позовну заяву не подала.

За змістом частини четвертої статті 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином, ЦПК України допускає ухвалення рішення в підготовчому засіданні в правовідносинах, що виникли між сторонами.

Представник відповідача позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, отже у суду наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні.

Перешкод для здійснення розгляду справи у підготовчому засіданні за відсутності учасників справи та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами, судом не встановлено.

За вказаних обставин, за приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в підготовче засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

У підготовчому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка постійно проживала і була зареєстрована в м. Шаргород Вінницької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Шаргородського районного управління юстиції Вінницької області 01.12.2006 та довідкою Шаргородської міської ради №2438 від 04.11.2021 (а.с. 10, 11).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, що складається, в тому числі, з права на земельну частку (пай) площею 2,27 га, яка знаходиться на території Шаргородської міської ради Вінницької області.

Із довідки Відділу №2 Управління у Жмеринському районі ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області від 23.09.2021 № б/н вбачається, що відповідно запису Книги реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) №34 від 17.07.1997 на ім`я ОСОБА_2 зареєстровано сертифікат на земельну частку (пай) серії ВН № 0086407 площею 2,27 умовних кадастрових гектарів, виданого на підставі рішення Шаргородської райдержадміністрації від 18.09.1996 №255 (а.с.12).

Зазначений вище сертифікат на земельну частку (пай) був втрачений, у зв`язку з чим у газеті "Шаргородщина" було поміщено оголошення про втрату сертифікату та визнання його недійсним (а.с. 15).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла (а.с.10).

Із довідки виконавчого комітету Шаргородської міської ради Вінницької області №2438 від 04.11.2021 вбачається, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 постійно проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 . Згідно запису в погосподарській книзі разом із спадкодавцем на день її смерті проживала та була зареєстрована дочка ОСОБА_1 (а.с.11).

Спадкоємцем за законом померлої ОСОБА_2 є її дочка ОСОБА_1 (а.с.4-5).

29.11.2021 державним нотаріусом Шаргородської державної нотаріальної контори Вінницької області Хлапоніним О.О. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказану земельну частку (пай) (а.с.14).

V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування.

Відповідно до ст.13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.

Згідно зі ст.ст. 41, 55 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються законом. Кожен має право будь - якими не забороненими законом способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

В силу ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права.

Основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном.

При цьому, в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення у справі "Спорронг і Льоннрот проти Швеції" від 23 вересня 1982 року, "Новоселецький проти України" від 11 березня 2003 року, "Федоренко проти України" від 1 червня 2006 року).

В силу ст. 116 ЗК України громадяни набувають право власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом (ст.126 ЗК України).

Статті 81, 131 ЗК України передбачають, що громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі прийняття спадщини, міни, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку.

Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та не переходить до спадкоємців у порядку спадкування.

Приписами ст.ст. 1217, 1218 ЦК України та ст. З Указу Президента України "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва" від 10 листопада 1994 року № 666/94 право на земельну частку успадковується спадкоємцями, оскільки спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Згідно ст. 1220 ЦК України внаслідок смерті громадянина відкривається спадщина.

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року N7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" визначено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України …

Право на земельну частку (пай), що отримують працівники, набувається ними на період з моменту прийняття рішення про виділення земельних часток (паїв) до завершення землевпорядних робіт, необхідних для виділення земельних часток (паїв) у натурі у вигляді земельних ділянок та видачі громадянам державних актів про право власності на землю.

VІ. Висновки суду.

Судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_2 у визначений законом спосіб набула право на земельну частку (пай), що належала їй на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0086407, зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) 17.07.1997 за № 34 згідно рішення Шаргородської райдержадміністрації №255 від 18.09.1996.

Вказаний сертифікат втрачений, що є перешкодою для видачі нотаріусом спадкоємцеві свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай).

Згідно з п.3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013, у разі відсутності сертифіката про право на земельну частку (пай) видача нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачена. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Відтак, оскільки ОСОБА_2 було видано сертифікат на земельну частку (пай), то і позивач ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 вправі порушувати питання про успадкування цієї земельної частки (паю) з послідуючим проведенням землевпорядних робіт, необхідних для виділення земельної частки (паю) у натурі у вигляді земельної ділянки та отриманням свідоцтва про право власності на землю.

Визнання за позивачем ОСОБА_1 права на земельну частку (пай) не порушує права, свободи чи охоронювані законом інтереси інших осіб.

Враховуючи, що відповідачем Шаргородською міською радою Вінницької області визнано позовні вимоги ОСОБА_1 , про що подано до суду відповідну заяву, то суд вважає, що в даному випадку наявні всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки право ОСОБА_1 порушено і підлягає судовому захисту шляхом задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 13, 41, 55 Конституції України, статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції" і є частиною національного законодавства України, ст.ст. 328, 331, 1216, 1217, 1218, 1220, 1225, 1223, 1268 ЦК України, ст.ст. 81, 116, 125, 131 ЗК України, ст. 7, 10, 76 - 81, 89, 200, 206, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Залокоцька Вікторія Дживанівна до Шаргородської міської ради Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 право на земельну частку (пай) площею 2,27 умовних кадастрових гектарах, яка знаходиться на території Шаргородської міської ради Вінницької області і належала ОСОБА_2 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0086407, зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) 17 липня 1997 року за № 34 згідно рішення Шаргородської райдержадміністрації № 255 від 18 вересня 1996 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Ім`я (найменування) сторін:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителька АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт громадянина України НОМЕР_3 , виданий Гніванським МС УДМС України у Вінницькій області 03.03.2016;

відповідач -Шаргородська міська рада Вінницької області, м. Шаргород Вінницької області, вул. Героїв Майдану,224, Код .

Рішення ухвалено та підписано суддею 26.01.2022.

Головуючий суддя: Т.О. Соколовська