Єдиний унікальний номер 448/7/22
Провадження № 6/448/3/22
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и
24.01.2022 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Кічака Ю.В.,
при секретарі судового засідання Мриц Н.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мостиська подання державного виконавця Мостиського відділу державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів) Кузьм?як Іванни Олегівни, погоджене з начальником Мостиського відділу державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів) Маланичем М.М. про розшук боржника ОСОБА_1 ,-
Державний виконавець Мостиського відділу державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів) Кузьм?як І.О. звернулася до суду із даним поданням про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування подання заявниця зазначає, що на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження №51929973 з примусового виконання виконавчого документа: виконавчого листа №465/659/14-ц від 24.04.2017р. про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття.
Зазначає, що по вищевказаному виконавчому документу 02.05.2014р. відкрито виконавче провадження, а 10.08.2020р. таке передане на виконання саме їй (державному виконавцю ОСОБА_6 ). Стверджує, що в межах згаданого виконавчого провадження неодноразово скеровувались запити в реєструючі майно органи, однак майна, на яке можна звернути стягнення для погашення заборгованості, за боржником не виявлено. Боржник офіційно не працює, не отримує пенсії, такий не має відкритих рахунків в банку та за ним не числяться транспортні засоби.
Вказує, що боржнику 10.02.2021р., 23.02.2021р. та 01.04.2021р. скеровувалися виклики за місцем його проживання, що зареєстроване у встановленому законом порядку, зокрема за адресою: АДРЕСА_1 , після чого такий з`явився та надав квитанції про часткову сплату аліментів, однак, в подальшому на неодноразові виклики державного виконавця, в тому числі на виклик на 26.10.2021р. боржник не являвся. При виїзді на за місцем проживання боржника ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , державним виконавцем складено акт про те, що останній за вказаною адресою не проживає та вжитими заходами не вдалося встановити фактичне місце його проживання.
З огляду на наведене просить суд оголосити розшук ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на підставі вищевказаного виконавчого листа зобов`язаний сплатити заборгованість по аліментах на загальну суму 121 472,89грн.
Заявник державний виконавець Кузьм?як І.О. в судове засідання не з`явилася, однак від начальника Мостиського ВДВС у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів) Маланич М. надійшло клопотання, в якому такий просить суд розглянути дане подання у відсутності представника ДВС з вказівкою на те, що при розгляді справи сторона заявника покладається на розсуд суду. Будь-які інші матеріали виконавчого провадження, крім тих, які додані до подання, стороною заявника не подано.
Неприбуття державного виконавця не перешкоджає розгляду подання.
Дослідивши матеріали подання та додані матеріали, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що у Мостиському відділі державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів) на виконанні перебуває виконавче провадження №51929973 з примусового виконання виконавчого листа №465/659/14-ц від 05.05.2014р., виданого Франківським районним судом м.Львова про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття;
15.08.2016р. державним виконавцем органу державної виконавчої служби Мостиського районного управління юстиції на підставі вказаного виконавчого листа винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.
Боржником у даному виконавчому провадженні є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно розрахунку заборгованості по аліментах, що міститься в матеріалах подання, загальна сума заборгованості по виконавчому листу станом на 12.11.2021р. становила 121472,89 грн. При цьому, з даного ж розрахунку відомо, що боржником частково сплачувались аліменти на користь стягувача, в тому числі у березні-травні 2021р., у липні 2021р.
Згідно листа адресно-довідкового відділу ГУ ДМС у Львівській області встановлено, що боржник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, згідно матеріалів подання відомо про можливе перебування боржника за адресою: АДРЕСА_2 .
Зі змісту подання слідує, що на неодноразові виклики, що були направлені державним виконавцем за місцем реєстрації боржника за адресою: АДРЕСА_1 , - боржник не з`являється. При цьому суд звертає увагу на те, що в матеріалах подання наявний виклик боржника на 01.04.2021р., після чого ним були проведені платежі по сплаті аліментів, а також виклик на 26.10.2021р., однак без доказів скерування такого виклику боржнику ОСОБА_1 чи доказів неможливості вручення такого боржнику у зв`язку з відсутністю адресата, відмовою в одержанні і т.і. Наявність в матеріалах подання викликів не свідчить про їх направлення боржнику та отримання ним вказаних документів за відсутності підтверджуючих про це даних з поштовою відміткою (про вручення чи причини невручення поштового відправлення).
За умовами ч.1 ст.36 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.
Згідно з ч.1 ст.438 ЦПК України розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.
Відповідно до п.4 розділу ІХ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 року №512/5 за неможливості з`ясування місцезнаходження боржника чи дитини державний виконавець звертається з поданням до суду про розшук дитини або боржника.
У порядку ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вжити всіх заходів для встановлення місцезнаходження боржника.
Тобто, перш, ніж звертатися до суду з поданням про оголошення розшуку боржника, державний виконавець самостійно вживає заходів щодо встановлення місця проживання /перебування/ боржника.
Отже, суд може прийняти рішення про розшук боржника тільки в разі, якщо особі, що здійснює виконавче провадження, невідоме місце проживання (перебування), боржника, зокрема, вжитими державним виконавцем заходами не виявлено таку особу за місцем її реєстрації, проживання.
Відповідно до п.14 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.
Здійснивши аналіз вищезазначених правових норм, суд прийшов до висновку, що у разі неприбуття боржника без поважних причин за викликом виконавця, останній звертається до суду із поданням про привід боржника. Якщо такі заходи не дають результатів тоді державний виконавець звертається із поданням про оголошення розшуку боржника.
Матеріали подання не містять жодного підтвердження, що державний виконавець у порядку, передбаченому ст.438 ЦПК України звертався з поданням про привід боржника і не містять відповідних матеріалів органів поліції, які б стверджували наявність чи відсутність боржника ОСОБА_1 за місцем реєстрації в с.Гориславичі Яворівського району Львівської області, а також відсутні дані про те, чи вживались усі необхідні дії щодо встановлення фактичного місця проживання боржника. Зрештою, як вбачається із матеріалів справи, державний виконавець у своєму поданні не посилається на докази з приводу вжиття ним всіх необхідних заходів щодо встановлення місця знаходження боржника та достатніх і достовірних доказів, які б підтверджували вичерпність заходів, вжитих державним виконавцем щодо встановлення місця знаходження боржника, у тому числі здійснення запиту в органи Національної Поліції щодо витребування інформації про те, чи перебуває боржник ОСОБА_1 на обліку в органах поліції; чи не оголошувався він у розшук, а також відомості з приводу перебування його в місцях позбавлення волі; запиту до Державної прикордонної служби України для з`ясування перетину кордону України боржником; витребування з актів цивільного стану інформації щодо внесення змін у будь-які актові записи боржника (одруження, зміна прізвища, тощо), витребування інших відомостей щодо встановлення місцезнаходження боржника.
Водночас державний виконавець здійснювала заходи щодо встановлення майна боржника, однак такі не мають правового значення для вирішення питання розшуку самого боржника як фізичної особи, оскільки розшук боржника та його майна це різні поняття. Розшук майна боржника врегульовано ч.2 ст. ст.36 Закону України «Про виконавче провадження», а розшук боржника - ч.1 ст.36 даного Закону.
Акт державного виконавця від 10.11.2021р. про відсутність боржника ОСОБА_1 за місцем його реєстрації за відсутності інших доказів, не може слугувати вагомою підставою для оголошення розшуку. Покликання на те, що при виході за адресою проживання боржника зі слів сестри ОСОБА_7 встановлено, що ОСОБА_1 за вказаною адресою не проживає і місце його перебування з лютого 2021 року невідоме, жодними документами не підтверджено. Також судом враховано відсутність відібраних письмових пояснень у відповідної особи та документів, підтверджуючих родинні відносини з боржником.
Згідно вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частиною 1 ст.76 ЦПК України зазначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
У ч.1 ст.81 ЦПК України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З урахуванням того, що державним виконавцем не вчинено дій, спрямованих на встановлення місця проживання боржника ОСОБА_1 , а тому підстави для розшуку боржника всупереч вимогам ст.ст.13, 81 ЦПК України, як вважає суд, - не доведені.
Відмовляючи у задоволенні подання, суд зазначає, що розшук боржника є суттєвим втручанням у приватне життя особи у розумінні ст.8 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, і тому має бути легітимним, виправданим та пропорційним цілям, які мають бути досягнуті.
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у п.33 рішення ЄСПЛ у справі "Фельдман проти України", за яким будь-яке втручання у право особи на повагу до її приватного та сімейного життя становитиме порушення статті 8 Конвенції, якщо воно не здійснювалося «згідно із законом», не переслідувало легітимну ціль та було «необхідним у демократичному суспільстві» у тому сенсі, що воно було пропорційним цілям, які мали бути досягнуті.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що подання про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1 є передчасним, а тому у задоволенні такого слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст.258-260, 438 ЦПК України, суд -
У задоволенні подання державного виконавця Мостиського відділу державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів) Кузьм?як Іванни Олегівни, погодженого з начальником Мостиського відділу державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів) Маланичем М.М. про розшук боржника ОСОБА_1 - відмовити.
На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Повний текст ухвали складено 28.01.2022р.
Суддя Ю.В. Кічак