ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/2205/21 Номер провадження 22-ц/814/249/22Головуючий у 1-й інстанції Дядечко І.І. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справа Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Чумак О.В.

суддів: Дряниці Ю.В., Кривчун Т.О.

за участю секретаря Гречка Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03 листопада 2021 року, постановлену суддею Дядечко І.І., повний текст ухвали складено 04.11.2021 р. у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового наказу № 537/2205/21 за нововиявленими обставинами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2021 р. ОСОБА_2 звернулася до Крюківського райсуду м. Кременчука Полтавської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів зі ОСОБА_1 на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини щомісячно, починаючи з 20.05.2021 р. до повноліття дитини.

01.07.2021 р. Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області видано судовий наказ, яким стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20.05.2021 і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 227,00 грн.

Судовий наказ в частині стягнення аліментів за один місяць допущено до негайного виконання.

Повідомлено учасників справи про те, що під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

Судовий наказ видано стягувачу.

Роз`яснено, що наказ може бути пред`явлений до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі та до виконання в частині стягнення судового збору - протягом трьох місяців.

15.07.2021 р. ОСОБА_1 звернувся до місцевого суду з заявою, у якій просить суд скасувати судовий наказ Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01.07.2021 по справі №537/2205/21 за заявою ОСОБА_2 до нього про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_3 у зв`язку із нововиявленими обставинами.

В обґрунтування заяви боржник зазначив, що з 01.08.2020 р. ОСОБА_2 перебуває з ним у зареєстрованому шлюбі, в якому ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3 .

Протягом серпня 2020 - квітня 2021 року вони з дружиною та сином проживали за адресою його зареєстрованого місця проживання у м. Полтаві.

У травні 2021 року за ініціативою сімейні відносини були припинені та разом із сином вона переїхала проживати до батьків у м. Кременчук.

Наприкінці травня 2021 року він дізнався, що його дружиною було подано до Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області заяву про видачу судового наказу про стягнення з нього аліментів на у тримання сина.

01.07.2021 суддею Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області було задоволено заяву ОСОБА_2 та видано судовий наказ про стягнення з нього аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 20.05.2021 і до досягнення дитиною повноліття.

Вважає, що наказ підлягає скасуванню, оскільки судом при видачі судового наказу №537/2205/21 не було враховано відповідно до ст. 182 СК України стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів та інші обставини, що мають істотне значення.

Він має значні проблеми із здоров`ям, що підтверджується випискою із медичної картки стаціонарного хворого №3148 від 05.03.2021.

При цьому, протягом травня-липня 2021 року ряд хронічних захворювань перебувають у загостреному стані та вимагають постійного медикаментозного підтримання, що значно впливає на фізичний стан заявника та можливість заробляти грошові кошти.

Також заявник вказує на те, що між ним та ОСОБА_2 існує спір щодо утримання дитини, який мав місце також і на день звернення стягувача до суду із заявою про видачу судового наказу.

При цьому, на момент видачі судового наказу він повністю утримував спільну дитину.

З травня 2021 року він перераховує ОСОБА_2 аліменти на дитину у сумі 3 500 грн., приймає участь у додаткових витратах на дитину купуючи їй одяг, іграшки, ліки та різні засоби гігієни.

З наведеного вбачається, що на час звернення заявниці із заявою про видачу судового наказу, по суті вже існував спір щодо утримання спільної малолітньої дитини.

Зазначені обставини ставлять під сумнів безспірність доводів стягувача, наведених в заяві про видачу судового наказу про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини, на час звернення до суду із заявою про видачу судового наказу.

Вважає, що вище вказані факти є суттєвою обставиною для задоволення його заяви про перегляд судового наказу у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 03 листопада 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового наказу № 537/2205/21 за нововиявленими обставинами відмовлено.

З вказаною ухвалою не погодився боржник ОСОБА_1 , оскарживши її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 прохає скасувати ухвалу суду та постановити нову про задоволення його заяви.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, вважаючи, що наведені ним у заяві обставини, зокрема щодо стану його здоров`я, надання добровільної допомоги на утримання дитини та перерахування грошових коштів у період з травня 2021 р. по листопад 2021 р., є нововиявленими, на підставі яких його заява про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами підлягає задоволенню, а у задоволенні заяви ОСОБА_2 про видачу судового наказу слід відмовити.

Вважає, що заявниця не мала права заявляти вимогу про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів боржника, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, а суд, відповідно, задовольняти таку заяву, та зобов`язаний був відмовити у видачі судового наказу на підставі п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України.

Також зазначає, що між ними існує спір, у зв`язку з чим суд першої інстанції, переглядаючи судовий наказ за нововиявленими обставинами, мав його скасувати з підстав невірного застосування положень п.п. 4,5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 прохає залишити без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 та без змін ухвалу місцевого суду від 03.11.2021 р., яку вважає законною та обґрунтованою.

У судове засідання в режимі відеоконференції з`явилися боржник ОСОБА_1 , його представник адвокат Федосєєв Д.О.

Стягувач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, про день, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. У відзиві на апеляційну скаргу стягувач ОСОБА_2 прохає розглянути справу у її відсутність та відсутність представника.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ст. 374 ч. 1 п. 1 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення боржника ОСОБА_1 та його представника адвоката Федосєєва Д.О., перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Суд першої інстанції правильно встановив, і це вбачається з матеріалів справи, що 01 липня 2021 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області по справі №537/2205/21, провадження №2-н/537/1064/2021 за заявою ОСОБА_2 видано судовий наказ, яким стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20.05.2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Судовий наказ набрав законної сили 01.07.2021 р. та 09.07.2021 р. направлений судом до Полтавського РВ ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністертсва юстиції (м. Суми) для виконання (а.с. 21).

Як вказувалося вище, 15.07.2021 р. ОСОБА_1 звернувся до місцевого суду з заявою, у якій просить суд скасувати судовий наказ Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01.07.2021 по справі №537/2205/21 за заявою ОСОБА_2 до нього про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_3 у зв`язку із нововиявленими обставинами.

Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 03 листопада 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового наказу № 537/2205/21 за нововиявленими обставинами відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із того, що наведені заявником обставини не є нововиявленими.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України передбачено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Тобто перешкодою для видання наказу про стягнення аліментів закон визначає пов`язаність цієї вимоги із встановленням батьківства та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно ч. 8 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Згідно ч. 1ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Як встановлено ч. 2 ст. 423 ЦПК України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (ч. 4, 5 ст. 423 ЦПК України).

Отже, перегляд судових рішень, що набрали законної сили, у зв`язку з нововиявленими обставинами є самостійною стадією цивільного процесу, в якому судом перевіряється наявність чи відсутність правових підстав для цього - юридичних фактів, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, хоча їх подання до суду могло потягти ухвалення іншого за змістом судового рішення.

Відповідно до роз`яснень, що викладені у п. 3, п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» судам роз`яснено, що нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухвалені судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів).

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

У пункті 7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» роз`яснено, що обставини, які є підставою для перегляду судового рішення це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Неподання стороною або особою, яка бере участь у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду (рішення Європейського Суду з прав людини від 18 листопада 2004 року у справі "Правєдная проти Росії" (Pravednaya v. Russia), заява N 69529/01, п. п. 27-28, рішення Європейського Суду з прав людини від 6 грудня 2005 року у справі "Попов проти Молдови" N 2 (Popov v.Moldova N 2), заява N 19960/04, п. 46).

У справі «Желтяков проти України», заява №4994/04 від 09.09.2011 Європейський суд з прав людини наголосив, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який вимагає, щоб коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла переглядати остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі «Рябих проти Росії», заява 352854/99 від 24.07.2003).

За змістом ч. 2, ч. 3 та ч. 7 ст. 429 ЦПК України справа розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження, у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд.

За результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Звертаючись до суду з заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, ОСОБА_1 зазначає, що підставою для його перегляду є те, що на момент постановлення судового наказу існували істотні для справи обставини, що не були дослідженні судом при розгляді вказаної заяви, а саме, по суті існував спір щодо утримання спільної малолітньої дитини.

На момент видання судового наказу заявник утримував повністю спільну дитину, придбавав їжу, одяг, медикаменти.

Окрім того, судом на момент видання судового наказу не було враховано, що заявник має хронічні захворювання, які потребують значних матеріальних затрат.

Суд першої інстанції надав правильну правову оцінку наведеним заявником обставинам та дійшов правильного висновку про те, що наявність у нього значних проблем зі здоров`ям, загострення ряду хронічних захворювань, які вимагають постійного медикаментозного підтримання, що значно впливають на його фізичний стан та неможливість заробляти грошові кошти, не є нововиявленими у розумінні ч. 2 ст. 423 ЦПК України.

Також колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що факт надання заявником добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини (придбання їжі, одягу, медикаментів), не є нововиявленою обставиною для перегляду судового наказу, а також вказана обставина не є перешкодою для видачі судового наказу в розумінні п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України.

При цьому, місцевий суд правильно зазначив, що батьки зобов`язані утримувати дитину незалежно від надання їй добровільно матеріальної допомоги, що узгоджується з висновками, наданими Верховним Судом у постанові від 27 травня 2020 року у справі № 712/4702/19.

Посилання заявника на те, що між сторонами існував спір щодо утримання дитини також не є підставами для перегляду судового наказу за нововиявленими обставинами.

При цьому, суд першої інстанції правильно вказав на те, що відповідно до ч. 7 ст. 170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

В разі зміни дійсних обставин справи, які можуть вплинути на порядок і спосіб стягнення аліментів та встановлення обов`язку по їх сплаті, заявник не позбавлений права звернутися до суду із позовними вимогами про звільнення від сплати аліментів на утримання дитини відповідно до положень Сімейного кодексу України, або визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню згідно ст. 173 ЦПК України.

Враховуючи те, що наведені ОСОБА_1 у заяві підстави не можуть вважатися нововиявленими обставинами у розумінні ст. 423 ЦПК України, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні його заяви.

Доводи апеляційної скарги заявника, які переважно дублюють обґрунтування його заяви, зводяться до незгоди з постановленою місцевим судом ухвалою та не спростовують правильних висновків суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 .

Ухвала місцевого суду відповідає нормам матеріального і процесуального права. Підстав для її скасування з наведених в апеляційній скарзі мотивів колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, апеляційна скарга залишається апеляційним судом без задоволення, а ухвала суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 28.01.2022 р.

Головуючий суддя О.В.Чумак

Судді Ю.В.Дряниця

Т.О.Кривчун