РІШЕННЯ

Іменем України

27.01.2022 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючої - судді Марків Ю.С.

з участю секретаря судового засідання Чапля В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, -

в с т а н о в и в:

Позов мотивує тим, що він є студентом та навчається в Національному університеті «Львівська політехніка» на першому курсі, на денному відділенні та закінчує навчання 30.06.2024 року. Працювати змоги він не має, своїх доходів не має, перебуває на утриманні матері. Зазначає, що його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Оскільки він досяг повноліття, стягнення аліментів, які присуджувались рішенням Франківського районного суду м.Львова по справі №2-2971 від 21.11.2011 року припинилось, добровільно відповідач матеріальної допомоги не надає, хоча є працездатного віку та має змогу таку надавати. Виходячи із принципів справедливості, добросовісності та розумності, вважає, що розмір аліментів на час його навчання має складати ј частини усіх видів доходів платника аліментів.

Не погоджуючись з позовом, від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить зобов`язати позивача надавати щомісячний звіт про використання ним коштів, отриманих від нього у вигляді сплачуваних аліментів; зобов`язати позивача в триденний термін, з дня вступу рішення суду в законну силу, письмово надати йому банківські реквізити для забезпечення своєчасного виконання ним рішення суду шляхом надіслання їх рекомендованим листом на адресу його реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ; зобов`язати позивача в триденний термін, з дня зміни банківських реквізитів, письмово повідомляти йому нові банківські реквізити шляхом надіслання їх рекомендованим листом на адресу його реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 . У відзиві зазначається, що твердження позивача, що він не має змоги працювати, так як навчається на денному відділенні є, на його думку, абсурдними, оскільки у Львові є необмежені можливості для працевлаштування саме студентів денної форми навчання. Вказує, що він дійсно є бенефіціарним власником декількох підприємств, однак такі вже більше 10-ти років не здійснюють жодної фінансово-господарської діяльності, а також він являється інвалідом 3-ї групи з порушенням опорно-рухового апарату, а єдиним його доходом є пенсія по інвалідності.

Разом з тим, відповідачем у відзиві зазначається, що він не заперечує проти стягнення з нього аліментів в розмірі 25% від усіх видів доходів.

Сторони в судове засідання не з`явились, хоча й були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення такого, від відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до переконання про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст..79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч.1 ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 25.06.2003 року. Батьками вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Рішенням Франківського районного суду м.Львова від 21.12.2011 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 задоволено, ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_1 в розмірі 1/3 частини від усіх видів доходів, починаючи з 05.09.2011 і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно.

Відповідно до довідки Національного університету «Львівська політехніка» №1431 від.01.06.2021 року ОСОБА_1 є студентом 1 курсу денного відділення Інституту комп`ютерних наук та інформаційних технологій Національного університету «Львівська політехніка», закінчує навчання 30 червня 2024 року.

Постановою старшого державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Голіян Д.Г. від 03.06.2021 року в межах виконавчого провадження №32168966 закінчено вказане виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-2971/11, виданого Франківським районним судом 03.01.2012 року.

З інформації про юридичну особу, наданої позивачем, відповідач ОСОБА_2 є кінцевим бенефіціарним власником Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська бітумна компанія», директором Приватного підприємства «Експертльвівмаркетбуд», Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська щебенева компанія», керівником Приватного підприємства «Експресмаркетбуд».

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріально ї допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умов, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Вказана норма закону розповсюджує обов`язок батьків надавати утримання повнолітнім дітям у випадках, коли дитина продовжує навчання та вимагає у зв`язку з цим матеріальної допомоги.

Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів (п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»): 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Навчання дитини має бути її основним заняттям, відтак, якщо дитина навчається на денному відділенні - вона не має можливості працювати та заробляти собі на життя, а отже у батьків виникає обов`язок утримувати таку дитину.

Із системного аналізу зазначених норм закону слідує висновок, що участь батька у вихованні дитини є його (батька) обов`язком, який реалізується з метою нормального розвитку дитини.

Як вбачається з матеріалів справи, такий є студентом денної форми навчання Інституту комп`ютерних наук та інформаційних технологій Національного університету «Львівська політехніка», відтак такої можливості не має.

Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Ураховуючи наведене та визнання позовних вимог відповідачем, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову, а отже про його задоволення.

Таким чином, дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, з врахуванням положень ст. 182 СК України, а також засад розумності і справедливості, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, та з відповідача підлягають стягненню аліменти на навчання позивачки у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, що будуть достатніми для належного утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання та відповідатимуть реаліям сьогодення.

На думку суду такий розмір аліментів буде достатнім для забезпечення фізичного та гармонійного розвитку дитини, підтримки його життєдіяльності на достатньому рівні. Розмір аліментів, визначений судом не є надмірним, і є достатнім для забезпечення розумних потреб відповідача.

Разом з тим, суд не бере до уваги твердження відповідача, наведені у відзиві на позовну заяву, щодо зобов`язання позивача вчинити певні дії, оскільки нормами цивільно-процесуального законодавства це не передбачено. Суд розглядає цивільну справу в межах заявлених позовних вимог позивачем, відтак відповідач у відзиві на позовну заяву відповідно до вимог ст..43, 49 ЦПК України має право навести свої заперечення щодо позовних вимог позивача, однак не заявляти свої вимоги до позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Позивач звернувся до суду з даним позовом 16 червня 2021 року, що підтверджується штемпелем вхідної кореспонденції суду.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 908,00 гривень.

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на його утримання у зв`язку з продовженням навчання в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частки заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту пред`явлення позову - 16.06.2021 року до припинення навчання, або до досягнення 23 (двадцяти трьох) років.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя Марків Ю.С.