Справа № 390/496/21
Провадження №4-с/390/1/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" січня 2022 р. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючої - судді Бойко І.А.,

при секретарі Пікущій І.М.,

за участю скаржника ОСОБА_1 ,

державного виконавця Каребіна І.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за скаргами ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Кропивницького Південно-Східного МУ МЮ (м. Дніпро) Каребіна Ігоря Геннадійовича, в.о.начальника Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Кропивницького Південно-Східного МУ МЮ (м. Дніпро) Єсько Світлани Василівни, боржник: ОСОБА_2 , у виконавчому провадженні № 60637767,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргами, в яких вона просить визнати незаконними дії і бездіяльність державного виконавця Каребіна І.Г. щодо закриття виконавчого провадження № 57429159, № 57429045, скасувати постанови державного виконавця про закриття вказаних виконавчих проваджень. Зазначені скарги обґрунтовує тим, що виконавчі провадження № 57429159, № 57429045 відкриті на примусове виконання рішення суду по справі № 390/2308/15-к в частині відшкодування шкоди на користь ОСОБА_1 . Закриття виконавчих проваджень і бездіяльність державного виконавця є незаконними, оскільки шкоду їй не відшкодовано.

Крім того, ОСОБА_1 подано скаргу, в якій вона просить поновити строк оскарження та визнати незаконною відповідь №15136/1912-24/11 від 13.04.2021 року підготовлену державним виконавцем Каребіним І.Г. та підписану в.о.начальника Подільського ВДВС - Єсько С.В., в якому ОСОБА_1 повідомлено, що під час примусового виконання виконавчого листа №390/1360/17 від 08.10.2018 року про стягнення грошових коштів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування шкоди, державним виконавцем вжито ряд заходів, спрямованих на примусове виконання вказаного виконавчого листа, однак не виявлено майна та коштів, за рахунок яких можливе виконання виконавчого листа. В ході виконавчого провадження державним виконавцем встановлено, що ОСОБА_2 перебуває в установі відбування покарання без залучення до оплачуваних робіт, тому відрахування з його доходів не проводилось. Заявлене стягувачем ОСОБА_1 клопотання про ініціювання державним виконавцем перед судом питання щодо обов`язкового залучення боржника ОСОБА_2 до примусової праці, державним виконавцем розглянуто та у відповіді № 15136/1912-24/11 повідомлено про відсутність у нього таких повноважень та рекомендовано звернутись до установи виконання покарань, оскільки зобов`язання засуджених працювати до погашення заборгованості визначається адміністрацією колонії.

В судовому засідання скаржник ОСОБА_1 подані нею скарги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, пояснила, що державний виконавець мав можливість зобов`язати боржника ОСОБА_2 працею частково відшкодувати завдану їй шкоду, однак державним виконавцем таких дій не зроблено. Вину у відсутності навіть часткового відшкодування завданих їй збитків вона покладає на державного виконавця. Вона вважає, що примусове виконання на її користь стягнення з ОСОБА_2 повинно здійснюватись державною виконавчою службою, а не установою виконання покарань. Рекомендації, які зазначені у листі, яким її направили до установи виконання покарань для сприяння виконання стягнення на свою користь, вона вважає порушенням своїх законних прав, як сторони виконавчого провадження. В частині скарг стосовно закриття виконавчих проваджень №57429159, №57429045, скаржник пояснила, що їх наявність вона припустила, скарги стосовно закриття виконавчих проваджень вона подала через необізнаність стану їх виконання, з урахуванням незадовільного провадження виконавчих дій.

Державний виконавець Подільського районного відділу державної виконавчої служби м.Кропивницького Південно-Східного МУ МЮ (м. Дніпро) Каребін І.Г. в письмовому запереченні зазначив, що у вказаному відділу державної виконавчої служби перебуває зведене виконавче провадження АСВП 60637767 за виконавчими листами №390/1360/17, виданих 08.10.2018 року Кіровоградським районним судом Кіровоградської області, про солідарне стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10000 грн в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, а також про солідарне стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 20000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди. За вказаними виконавчими документами винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Згідно виконавчих документів та заяви стягувача від 12.10.2017 року боржник ОСОБА_2 перебуває в установі виконання покарань. Державним виконавцем в рамках зазначених виконавчих проваджень вжито ряд заходів примусового виконання рішення суду, зокрема направлені запити до відповідних державних реєструючих органів і банківських установ з метою встановлення можливих доходів, коштів, рухомого та нерухомого майна боржника. З отриманих відповідей державним виконавцем не виявлено коштів та будь-якого майна, належного боржнику, за рахунок якого можливе примусове виконання рішення суду. В листопаді 2019 року встановлено, що ОСОБА_2 перебував в слідчому ізоляторі, до оплачуваних робіт не залучався. 18.11.2019 року ОСОБА_1 письмово звернулась до відділу державної виконавчої служби з письмовим клопотанням про звернення до суду стосовно залучення боржника до праці. За відсутності у державного виконавця повноважень ініціювати перед судом питання щодо залучення боржника, якого засуджено до позбавлення волі, до примусової праці, стягувачу в письмовій відповіді роз`яснено можливість звернення з даним питанням до установи за місцем відбування покарання боржником. У виконавчих провадженнях про стягнення відшкодування з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 не виносились постанови про їх закриття і вони перебувають на примусовому виконанні.

В судовому засіданні державний виконавець вимоги скарги ОСОБА_1 заперечив, суду пояснив, що виконавчі провадження № №57429159, №57429045 перебувають на виконанні у вказаному відділі державної виконавчої служби. Постанови про їх закриття не виносились, виконавчі дії тривають. Стосовно відповіді № №15136/1912-24/11 від 13.04.2021 року зазначив, що державний виконавець не має повноважень примусити боржника працювати в установі відбування покарань для відшкодування боргу перед стягувачем або звертатись до суду з подібним клопотанням. На даний час боржник ОСОБА_2 залучений до праці в установі відбування покарань, проте таке відпрацювання не постійне. З отриманих боржником доходів відраховується частка коштів на депозитний рахунок Подільського РВ ДВС, розподіл яких відбувається згідно черговості, визначеної ст.45 Закону України «Про виконавче провадження». Загальний розмір доходів боржника, отриманих ним після відкриття виконавчих проваджень, становить 506 грн, які йому нараховані за примусове залучення до праці в установі відбування покарань. Із зазначеної суми частина коштів відрахована та звернута в рахунок забезпечення витрат на безпосереднє здійснення виконавчих дій, за обома виконавчими провадженнями, в тому числі придбання витратних матеріалів, користування АСВП. Державний виконавець вважає, що порушень закону при здійсненні ним заходів з примусового виконання виконавчого документу на користь ОСОБА_1 не допущено, просив повністю відмовити в задоволенні скарг.

Суд, заслухавши пояснення стягувача, державного виконавця, дослідивши письмові докази, вважає, що в задоволенні скарг слід відмовити з наступних підстав.

З постанови державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Кропивницького Південно-Східного МУ МЮ (м. Дніпро) Каребіна І.Г. від 12.07.2021 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника вбачається, що на примусовому виконанні вищевказаного відділу державної виконавчої служби перебуває виконавчий лист № 390/1360/17 № 1-кп/390/5/18, виданий 08.10.2018 Кіровоградським районним судом Кіровоградської області про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 20000 грн солідарно. Даний виконавчий лист пред`явлено до боржника ОСОБА_2 та відкрито виконавче провадження № 57429159.

Відповідно до зазначеної постанови державного виконавця Каребіна І.Г. від 12.07.2021 року в рамках виконавчого провадження № 57429159 на доходи боржника ОСОБА_2 , які він отримує в ДУ «Кропивницька виправна колонія №6», звернуто стягнення на користь стягувача. Утримання з усіх видів заробітку (доходу), що належить боржнику, постановлено проводити щомісячно після відрахування податків, одноразово стягнути витрати на проведення виконавчих дій в сумі 250 грн, а в подальшому по 20 %, з яких 10 % виконавчого збору в сумі 2000 грн та 10 % боргу в сумі 20000 грн.

З постанови державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Кропивницького Південно-Східного МУ МЮ (м. Дніпро) Каребіна І.Г. від 12.07.2021 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника вбачається, що на примусовому виконанні вищевказаного відділу державної виконавчої служби перебуває виконавчий лист № 390/1360/17 № 1-кп/390/5/18, виданий 08.10.2018 Кіровоградським районним судом Кіровоградської області про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 10000 грн солідарно. Даний виконавчий лист пред`явлено до боржника ОСОБА_2 та відкрито виконавче провадження № 57429045.

Відповідно до зазначеної постанови державного виконавця Каребіна І.Г. від 12.07.2021 року в рамках виконавчого провадження № 57429045 на доходи боржника ОСОБА_2 , які він отримує в ДУ «Кропивницька виправна колонія №6», звернуто стягнення на користь стягувача. Утримання з усіх видів заробітку (доходу), що належить боржнику постановлено проводити щомісячно після відрахування податків, одноразово стягнути витрати на проведення виконавчих дій в сумі 250 грн, а в подальшому по 20 %, з яких 10 % виконавчого збору в сумі 1000 грн та 10 % боргу в сумі 10000 грн.

Відомості про ОСОБА_2 , як боржника у виконавчих провадженнях № 57429045, № 57429159 внесено державним виконавцем до Єдиного реєстру боржників.

Постановою державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби м.Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Каребіна І.Г. про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження від 18.11.2019 року виконавчі провадження № 57429045, № 57429159 об`єднані в одне провадження № 606637767.

З клопотання ОСОБА_1 від 08.04.2021 року вбачається, що вона звернулась до Подільського ВДВС та просила звернутись до ДУ «Кропивницька установа виконання покарань(№6)» про зобов`язання боржника ОСОБА_2 залучити його до праці з метою виконання виконавчого листа №57429045.

У відповідь на вказане вище клопотання державним виконавцем Каребіним І.Г. за підписом в.о.начальника відділу ДВС Єсько С.В. надано відповідь № 15136/1912-24/11 від 13.04.2021 року, в якому ОСОБА_1 повідомлено заходи, які вжиті державним виконавцем у виконавчому провадженні АСВП 60637767 та результати таких виконавчих дій. В частині клопотання стягувача щодо необхідності звернення державного виконавця до суду з клопотанням про примусове залучення боржника ОСОБА_2 до праці роз`яснено, що вирішення даного питання виходить за межі повноважень державного виконавця, а розгляд цього питання віднесено до компетенції установи, в якій боржник відбуває покарання ДУ «Кропивницька колонія (№6)».

З відповіді начальника ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» № 3/219 від 05.07.2021 року та довідки № 6/276 від 05.07.2021 року вбачається, що засуджений ОСОБА_2 відбуває покарання у зазначеній установі з 20.05.2020 року і залучається до праці. Загальний розмір заробітної плати ОСОБА_2 за період з січня по травень 2021 року становив 506,41 грн.

Пунктом 9 ч.3 ст.129 Конституції України визначено, що однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016.

Згідно ст.ст.1, 2 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Законом встановлено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням, зокрема таких засад: верховенства права, обов`язковості виконання рішень, законності.

Згідно п.1 ч.1 ст.3 Закону № 1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону № 1404-VIII під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Зважаючи, що клопотання стягувача ОСОБА_1 стосовно її законних інтересів державним виконавцем розглянуто по суті, за результатами розгляду їй надано відповідь в листі, тому така відповідь, незважаючи на форму її викладення є предметом судового контролю.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Права та обов`язки виконавця під час здійснення виконавчого провадження передбачені ч.3 ст.18 Закону № 1404-VIII, зокрема він зобов`язаний розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Відповідно до ч.3 ст.18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження, зокрема має право на звернення до суду з наступними заявами (поданням): про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням суду, а також здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Зі змісту вищевказаних вимог Законів вбачається, що державний виконавець наділений широким колом повноважень під час здійснення виконавчого провадження, їх реалізація не повинна виходити за межі повноважень, визначених Законом України «Про виконавче провадження», як спеціальним нормативно-правовим актом, який регламентує його діяльність.

Зі встановлених судом обставин вбачається, що боржник у зведеному виконавчому провадженні АСВП 60637767 ОСОБА_2 , з якого судовим рішенням стягнуто на користь скаржниці грошові кошти, на даний час відбуває покарання в ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)».

Порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань регламентується Кримінально-виконавчим кодексом України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.118 КВК України засуджені до позбавлення волі мають право працювати. Праця здійснюється на добровільній основі на підставі договору цивільно-правового характеру або трудового договору, який укладається між засудженим та фізичною особою - підприємцем або юридичною особою, для яких засуджені здійснюють виконання робіт чи надання послуг. Такі договори погоджуються адміністрацією колонії та повинні містити порядок їх виконання. Адміністрація зобов`язана створювати умови для праці засуджених за договорами цивільно-правового характеру та трудовими договорами. Засуджені до позбавлення волі, які мають заборгованість за виконавчими документами, зобов`язані працювати в місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією колонії, до погашення такої заборгованості.

Зважаючи на наведені положення Законів, питання про залучення засудженого до праці в умовах відбування покарання в установі виконання покарань, - не входить до визначеного законодавцем кола питань, які вирішуються судом під час виконання вироків в частині стягнення відшкодування із засуджених на користь потерпілих. Також і державний виконавець не наділений відповідними повноваженнями ініціювати перед судом питання залучення засудженого до примусової праці, оскільки, як те встановлено вимогами Закону, зобов`язання засуджених працювати до погашення заборгованості визначається адміністрацією колонії.

Згідно правової позиції, висловленої Верховним Судом в постанові від 15.12.2021 року по справі № 1840/2970/18 дискреція це не обов`язок, а повноваження адміністративного органу, оскільки юридична концепція дискреції передбачає можливість вибору між альтернативними способами дій та/або бездіяльністю. У разі, якщо законодавство передбачає прийняття лише певного конкретного рішення, то це не є реалізацією дискреції (повноважень), а є виконанням обов`язку. Дискреція не є довільною; вона завжди здійснюється відповідно до закону (права), - згідно з ч.2 ст.19 Конституції України. Дискреція - це елемент управлінської діяльності та пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями органами - державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискреція характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта владних повноважень. Під дискреційними повноваженнями слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тому, у разі настання визначених законодавством умов владний суб`єкт зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку. Дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

З вищезазначеного вбачається, що державний виконавець, під час вжиття заходів примусового виконання не наділений дискреційними повноваженнями, наданих йому Законом України «Про виконавче провадження», стосовно ініціювання питання про зобов`язання боржника до примусової праці, з метою погашення останнім заборгованості перед стягувачем за виконавчим документом.

Відповідь в.о. начальника Подільського районного відділу державної виконавчої служби м.Кропивницького Південно-Східного МУ МЮ (м. Дніпро) Єсько С.В. № 15136/1912-24/11 від 13.04.2021 року, якою стягувачу ОСОБА_1 повідомлено про неможливість звернення державного виконавця з клопотанням до суду щодо зобов`язання боржника до праці через відсутність таких повноважень, відповідає вимогам діючого законодавства, у відповіді наведені відповідні мотиви з посиланням на норми закону, тому скарга ОСОБА_1 щодо визнання незаконною вищевказаної відповіді задоволенню не підлягає. Так само не підлягає задоволенню і вимоги щодо поновлення строку звернення з даною скаргою, оскільки положеннями Закону України «Про виконавче провадження» та ЦПК України не унормовано строків оскарження відповіді державного виконавця, наданого державним виконавцем у формі листа.

Вирішуючи вимоги скарги щодо закриття виконавчих проваджень №57429045, №57429159, суд виходить з наступного.

Наказом Міністерства юстиції України № № 2432/5 від 05.08.2016 затверджено положення «Про затвердження Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження» та впроваджено діяльність автоматизованої системи виконавчого провадження - комп`ютерної програми, що забезпечує збирання, зберігання, облік, пошук, узагальнення, надання відомостей про виконавче провадження, формування Єдиного реєстру боржників та захист від несанкціонованого доступу. Вільний та безоплатний доступ до інформації АСВП у мережі Інтернет забезпечується на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України з можливістю перегляду, пошуку, копіювання та роздрукування інформації.

Згідно відомостей АСВП виконавчі провадження № 57429045, № 57429159, станом на 24.01.2022 року перебувають на примусовому виконанні та не завершені.

Зазначене спростовує вимоги скарг ОСОБА_1 щодо неправомірності дій державного виконавця щодо їх закриття та винесення відповідних постанов, оскільки такі дії державним виконавцем не вчинялись, тому зазначені скарги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 1, 18, 19, 74, Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.259, 260, 447-451 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарг ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Кропивницького Південно-Східного МУ МЮ (м. Дніпро) Каребіна Ігоря Геннадійовича, в.о.начальника Подільського районного відділу державної виконавчої служби м.Кропивницького Південно-Східного МУ МЮ (м. Дніпро) Єсько Світлани Василівни, боржник: ОСОБА_2 , у виконавчому провадженні № 60637767,- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Кіровоградський районний суд Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлений 28.01.2022 року.

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області І.А. Бойко

/підпис/

«Згідно з оригіналом»

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області І.А. Бойко

Дата засвідчення копії 28.01.2022 року.