Справа № 503/1489/21
Провадження № 2/503/73/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2022 року Кодимський районний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді Вороненка Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Вдовиченко В.О.,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в м. Кодима цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кодимської міської ради Подільського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вище вказаним позовом посилаючись на ті обставини, що його батькові ОСОБА_2 належала земельна ділянка кадастровий номер :01:001:0282, що розташована на території Сербівської сільської ради Кодимського району Одеської області, площею 1,0067 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку посвідчене державним актом на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 081458. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, а спадщину, яка відкрилась після нього прийняв позивач на підставі ч.3 ст. 1268 ЦК України, так як проживав зі спадкодавцем в одному житловому будинку. Однак, внаслідок відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно, яке увійшло до складу спадщини, позивач ОСОБА_1 не може отримати свідоцтва на відповідне майно. У зв`язку з чим на теперішній час позивач ОСОБА_1 для захисту свого права на спадщину змушений подати відповідний позов, в якому просить визнати за ним право власності на спадкове майно після смерті свого батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0282, що розташована на території Сербівської сільської ради Кодимського району Одеської області, площею 1,0067 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку посвідчене державним актом на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 081458 виданим Кодимською райдержадміністрацією 20.02.2004 року.

30.11.2021 року ухвалою суду (а.с.15-16) відкрито провадження за вказаним позовом та справу призначено до розгляду у загальному позовному провадженні, а також витребувано докази з Кодимської районної державної нотаріальної контори Одеської області і відділу у Кодимському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області.

В підготовче засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про дату, час і місце підготовчого засідання був своєчасно повідомлений належним чином. При цьому, представник позивача адвокат Покиньборода М.П. подав заяву від 26.01.2022 року про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача (а.с.33), в якій також зазначив про підтримання заявлених позовних вимог в повному обсязі.

Представник відповідача Кодимської міської ради Одеської області в підготовче засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце судового засідання відповідач був своєчасно повідомлений належним чином у порядку встановленому ч.2, 4-6 ст. 128 та ч.5 ст. 130 ЦПК України, про що свідчить відповідна розписка його представника від 29.12.2021 року (а.с.29). При цьому, відповідач надав до суду клопотання від 06.12.2021 року № 02-17/2020 (а.с.22) про розгляд справи за відсутності його представника, в якому також зазначив, що позовні вимоги позивача визнає в повному обсязі, а також подав до суду заяву від 11.01.2022 року № 03-17/48 (а.с.30) про розгляд справи за відсутності його представника. Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до положень ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Крім того, згідно ч.4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки судом не встановлено обставин, які б свідчили, що таке визнання суперечить вимогам закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є сином ОСОБА_2 , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Сербівською сільською радою Кодимського району Одеської області 15.04.1974 року (а.с.4).

На підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 081458, виданого Кодимською районною державною адміністрацією 20.02.2004 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 49 ОСОБА_2 належало право приватної власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,01 га, розташовану на території Сербівської сільської ради Кодимського району Одеської області, що підтверджується листом-повідомленням Відділу № 6 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру в Одеській області 9-15-0.116-146/340-22 від 14.01.2022 року (а.с.31), а також фотокопія самого згаданого державного акту (а.с.6).

Згідно інформації Державного земельного кадастру від 24.11.2021 року (а.с.7) зазначеній вище земельній ділянці було присвоєно кадастровий номер :01:001:0282.

При цьому, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 24.12.2021 року № 292505058 (а.с.26) та від 26.01.2022 року № 296318234 (а.с.32), державну реєстрацію права власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0282 не здійснено, а за ОСОБА_2 також не зареєстровано жодного права власності.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, про що свідчить копія свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_2 , видане Виконавчим комітетом Сербівської сільської ради Кодимського району Одеської області 27.04.2009 року, актовий запис № 11 (а.с.5).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця (ч.2 ст. 1220 ЦК України).

Згідно ч.1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. В свою чергу ст. 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У відповідності до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

З довідки Кодимської міської ради Одеської області від 22.11.2021 року № 895 (а.с.9) вбачається, що позивач ОСОБА_1 та померлий ОСОБА_2 , на день смерті останнього, проживали та були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, відповідно до положень ч.3 ст. 1268 ЦК України та пунктів 3.21.-3.22. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, позивач ОСОБА_1 є таким, що у передбаченому законом порядку прийняв спадщину померлого батька.

Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

23.11.2021 року позивач ОСОБА_2 звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, внаслідок чого була заведена спадкова справа № 353/2021, що підтверджується листом-повідомленням Кодимської районної державної нотаріальної контори Одеської області від 23.11.2021 року № 1020/02-14 (а.с.11) та від 15.12.2021 року № 1199/02-14 (а.с.23).

В свою чергу абзацом 2 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7 передбачено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Однак, при відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно, а саме акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 081458 від 20.02.2004 року, внаслідок його втрати, позивач ОСОБА_1 позбавлений можливості оформити своє право на прийняту спадщину шляхом одержання в нотаріальній конторі відповідного свідоцтва про право на спадщину, що також підтверджується змістом листів-повідомлень Кодимської районної державної нотаріальної контори від 15.12.2021 року № 1199/02-14 (а.с.23).

При наданні оцінки листам нотаріусів, у яких зазначено про причини невидачі спадкоємцям свідоцтв про право на спадщину, необхідно виходити із їх змісту та відповідно враховувати підстави зазначені нотаріусами, при цьому істотне значення мають підстави, які унеможливлюють у будь-якому випадку в майбутньому видачу таких свідоцтв нотаріусами, тому при наявності таких підстав незалежно від форми відповіді нотаріуса лист чи постанова про відмову у видачі свідоцтва, необхідно виходити з того, що у спадкодавця можливість оформити спадщину у нотаріуса відсутня (постанова Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 27 лютого 2019 року у справі № 369/8878/16-ц). Відмова в отриманні спадкових прав не постановою нотаріуса, а листом, не може бути перешкодою позивачці для захисту своїх прав у судовому порядку (постанова Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 04 травня 2020 року у справі № 707/1309/15-ц). В свою чергу сам відповідний лист нотаріальної контори є фактично відмовою у видачі свідоцтва про право на спадщину (постанова Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі № 613/1289/17).

Частина 1 ст. 392 ЦК України передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Ураховуючи вище викладене суд вважає, що заявлений позивачем позов обґрунтований, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 223, 258, 259, 264, 265 ЦПК України, ст. 392, 1258, 1261, 1268, 1269, 1270, 1297 ЦК України, пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 , до Кодимської міської ради Подільського району Одеської області; місцезнаходження: Одеська область, Подільський район, м. Кодима, вул. Соборна, 106; ідентифікаційний код юридичної особи в , про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер :01:001:0282, розташовану на території Сербівської сільської ради Кодимського району Одеської області, яка на підставі втраченого державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 081458 належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Д.В. Вороненко