28 січня 2022 року м.Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючого судді Алєксєєнка А.Б., за участю секретаря судового засідання Капто Д.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення майнової та моральної шкоди, -
28 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь завдану, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріальну шкоду у розмірі 2 500 грн., моральну шкоду у розмірі 1500 грн. та понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору при зверненні до суду у розмірі 908 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 03.08.2021 приблизно 16 год. 05 хв. у м.Запоріжжя по пр.Соборний, біля буд.145 сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено належний їй автомобіль марки «Hyundai Accent», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 . Внаслідок зазначеної ДТП позивачу було завдано матеріальних збитків. Згідно складеного на місці ДТП повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду вказана ДТП сталась з вини ОСОБА_2 , водія автомобіля Mazda 626, державний номерний знак НОМЕР_2 . На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ТДВ «СК «КРЕДО», поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР201869280. Страхова сума визначена полісом за шкоду завдану майну становить 130 000 грн., розмір франшизи - 2 500 грн. Позивач звернулась за відшкодуванням до страховика за посередництва Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС». Страховик виплатив позивачу 2 491 грн. 06 коп. Франшиза у розмірі 2 500 грн. 00 коп. до теперішнього часу відповідачем не виплачена. Позивач намагалась у досудовому порядку врегулювати спір звернувшись до відповідача з претензією та пропозицією в добровільному порядку здійснити виплату франшизи, проте розмір франшизи відповідачем сплачено не було. Також позивач вказує, що в результаті пошкодження її автомобіля та невиконання відповідачем свого обов`язку зі сплати франшизи їй були завдані душевні страждання, внаслідок зазначеного просить відшкодувати моральну шкоду у розмірі 1 500 грн.
Ухвалою Орджкідзевського районного суду м.Запоріжжя від 05.10.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) учасників справи в судове засідання, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.
Позивач в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду подала заяву у якій просить розгляд справи провести за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутність та відзиву на позов не надав.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
У зв`язку з чим, на підставі ст. 247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду.
Дослідивши та проаналізувавши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що 03.08.2021 року о 16 годині 05 хвилин в м.Запоріжжя по пр.Соборний, біля буд.145 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «Mazda 626», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 та «Hyundai Accent», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.
03.08.2021 позивачем та відповідачем було оформлено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. При цьому, у графі «Мої зауваження», зазначено про те, що ОСОБА_3 вину у скоєнні ДТП визнає.
На момент дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 03.08.2021 року цивільно-правова відповідальність власника автомобіля власника автомобіля «Hyundai Accent», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР202324991 від 27.12.2020 року у АТ «СК «АРКС». Цивільно-правова відповідальність власника транспортного «Mazda 626», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР201869280 у ТДВ «СК «КРЕДО». За зверненням позивача АТ «СК «АРКС» виплатило позивачу в рахунок відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП суму в розмірі 2 491 грн.06 коп., що підтверджується листом за вих. № 1097/ц-21 від 01.09.2021 року.
Статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», визначено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.
Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладені договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.
Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування майнової та моральної шкоди.
Статтею 526 ЦК України, визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ст.5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.
Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок виплати страхового відшкодування чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.
Згідно зі ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.
Згідно ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Згідно п. 36.6 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.
Разом з тим, відповідачем відповідно до норм чинного законодавства та умов полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не компенсовано позивачу франшизу у сумі 2 500, 00 грн., а тому остання підлягає стягненню з відповідача.
Вирішуючи спір в частині відшкодування моральної шкоди суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.
У відповідності до ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних чи душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Позивач в обґрунтування вимог в частині стягнення моральної шкоди зазначила, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди вона зазнала моральних страждань, оскільки була позбавлена можливості використовувати свій автомобіль за призначенням, що спричинило пригніченість та душевні страждання, порушився її звичайний спосіб життя, вимушена була в іншій спосіб впорядковувати своє життя, нести додаткові витрати. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушення нормальних життєвих зв`язків, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Протиправними діями відповідача пошкоджено майно позивача, а відтак є передбачені законом (ст.1167 та ст.23 ЦК України) підстави для відшкодування завданої позивачу моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, яких позивач зазнала у зв`язку із пошкодженням майна.
Суд вважає доведеним завдання позивачу моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, викликаних неможливістю користування своїм майном, необхідністю зміни звичного способу життя, а тому позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди у розмірі 1 500 грн. підлягають задоволенню.
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити та стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду у розмірі 2 500 грн. та моральну шкоду у розмірі 1500,00 грн.
Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 908 грн. 00 коп., який був сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 19, 23, 76-83, 89, 141, 247, 258-259, 263-265, 274, 279, 280-283 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення майнової та моральної шкоди задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 2 500 (дві тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок та моральну шкоду у розмірі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) гривень 00 копійок, а всього стягнути 4 000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.
Копію заочного рішення направити сторонам, які не з`явились в судове засідання, в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягомтридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя, який ухвалив оскаржуване рішення, шляхом подання апеляційної скарги протягомтридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення складено в повному обсязі 28 січня 2022 року.

Інформація про учасників справи відповідно до п.4 ч.5 ст.265 Цивільного процесуального кодексу України:

Позивач ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Відповідач ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ).

Суддя: А.Б.Алєксєєнко