Справа № 441/1845/21 Головуючий у 1 інстанції: Яворська Н.І.
Провадження № 22-ц/811/3330/21 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Савуляка Р.В., Шандри М.М.,

секретарка: Іванова О.О.,

за участі в судовому засіданні представниці позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Городоцького районного суду Львівської області в складі судді Яворської Н.І. від 25 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», Державного підприємства «Сетам», приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Баірової Наталії Михайлівни, приватного нотаріуса Городоцького міського нотаріального округу Львівської області Мухи Марії Теодозїївни, ОСОБА_4 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та визнання торгів недійсними, -

в с т а н о в и л а :

ухвалою Городоцького районного суду Львівської області від 25 серпня 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

Вказану ухвалу оскаржила ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати та задовольнити заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на житловий будинок, загальною площею 75,5 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , (номер об`єкту нерухомого майна 9), що належить на праві власності ОСОБА_4 згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Вважає, що висновки суду першої інстанції безпідставні та «надмірно формальні», так як суд обмежився лише відсутністю підстав для задоволення заяви у зв`язку з розбіжностями у заявах, що на думку апелянта є підставою для повернення заяви про забезпечення позову, а не відмови у забезпеченні позову. Вказує, що позовну заяву від 13.05.2021 року датовано травнем як і інші заяви подані разом з позовною заявою, а саме заяву про звільнення від сплати судового збору, заяву про витребування доказів, заяву про забезпечення позову. Водночас зазначає, що з незалежних від позивача ОСОБА_1 та представника позивачів причин, позовну заяву та інші заяви подано не у травні 2021 року, а у серпні 2021 року, що підтверджено відміткою штемпеля вхідної кореспонденції суду та датою отримання канцелярією суду заяви - 20.08.2021 року. Окрім того, у додатках до позовної заяви вказано заяву про забезпечення позову, згідно штемпеля вхідної кореспонденції і таку прийнято разом з позовною заявою 20.08.2021 року Городоцьким районним судом Львівської області і саме таку заяву про забезпечення позову, датовану травнем 2021 року Городоцький районний суд Львівської області 25.08.2021 року розглядав в порядку статті 153 ЦПК України. Отже, отримавши позовну заяву разом з вказаними у ній додатками, зокрема заяву про забезпечення позову, апелянт вважає, що суд безпідставно вказав, що у заяві про забезпечення позову позивач покликається на подання позову саме у травні 2021 року. Крім цього, апелянт зазначає, що суд вважаючи, що наявні розбіжності у позовній заяві та у заяві про забезпечення позову щодо предмету позову, а саме наявність чи відсутність аналогічного спору поданого як у травні так і у серпні, згідно вимог ЦПК України повинен був повернути таку заяву, а не відмовляти у задоволенні заяви про забезпечення позову. Вказує, що повернення надає можливість заявнику подати таку заяву повторно після усунення недоліків якщо вони існували і призвели до повернення. Відмова ж у забезпеченні позову з підстав, що повинні бути покладені в основу ухвали саме про повернення заяви не дає можливості подати повторно такої заяви. Вважає, що такі порушення норм процесуального права призвели до неправильних висновків суду щодо підстав для відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову та до ухвалення незаконної ухвали у зв`язку із порушенням норм процесуального права та неможливості повторно подати заяву про забезпечення позову. Невжиття заходів станом на день звернення до суду може унеможливити виконання рішення суду, а тим паче істотно ускладнити забезпечення ефективного захисту, поновлення порушених та оспорюваних прав та інтересів позивача ОСОБА_1 , за захистом яких вона звернулась. Оскільки суд інших підстав для відмови заявнику у задоволенні заяви про забезпечення позову не вказав, вважає, що суд повинен був повернути заяву, а не відмовляти у її задоволенні в порушення вимог норм процесуального права, а тому існують усі підстави для скасування оскаржуваної незаконної ухвали та забезпечення позову, способом викладеним у заяві ОСОБА_1 .

В судове засідання окрім представниці позивачки, учасники справи не з`явилися, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності зважаючи на те, що такі особи повідомлялися про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки представлено не було, зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представниці позивачки на підтримання апеляційної скарги, дослідивши виділені матеріали справи, оцінивши мотиви учасників справи в межах доводів позовної заяви, заяви про забезпечення позову, апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ч.ч.1,2 ст.149, ст.150, ч.1 с.153, ст.ст.157, 261, 353 ЦПК України, п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9 виходив з того, що заявник просить про забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок в АДРЕСА_1 , та що до суду звернулась у травні з позовом, однак рішення прийнятого судом за її позовом не долучила, крім того алогічний позов подано позивачем 20.08.2021 і вказано на відміну заяви про забезпечення позову, що іншого позову до цих же відповідачів не подано. Враховуючи те, що розбіжності в заявах надані заявником нічим не спростовані, тому у суду відсутні переконання в тому, що є підстави для задоволення заяви.

Колегія суддів, перевіряючи оскаржуване судове рішення в межах доводів апеляційної скарги вважає, що суд першої інстанції постановив судове рішення без повного та всебічного з`ясування всіх обставин, що мали значення; судом при постановленні такої ухвали не дотримано вимог закону; обставини ж, які суд вважав встановленими не доведені, а тому оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню.

Згідно ч.1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних правабо інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Не допускається забезпечення позову шляхом накладення арешту на заробітну плату, пенсію та стипендію, допомогу по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, яка виплачується у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю (включаючи догляд за хворою дитиною), вагітністю та пологами, по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, на допомогу, яка виплачується касами взаємодопомоги, благодійними організаціями, а також на вихідну допомогу, допомогу по безробіттю, на майно (активи) або грошові кошти неплатоспроможного банку, банку, щодо якого прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених статтею 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність" (крім ліквідації банку за рішенням його власників), а також на майно (активи) або грошові кошти Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Ця вимога не поширюється на позови про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, про відшкодування збитків, заподіянихкримінальним правопорушенням.

Не може бути накладено арешт на предмети, що швидко псуються.

Не допускається забезпечення позову шляхом зупинення тимчасової адміністрації або ліквідації банку, заборони або встановлення обов`язку вчиняти певні дії, обов`язку утримуватися від вчинення певних дій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, його посадовим особам, у тому числі уповноваженим особам Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, при здійсненні тимчасової адміністрації чи ліквідації банку, а також зупинення дії рішень Кабінету Міністрів України про участь держави у виведенні неплатоспроможного банку з ринку, індивідуальних актів Міністерства фінансів України, прийнятих на виконання таких рішень Кабінету Міністрів України, індивідуальних актів Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, прийнятих у процесі виведення неплатоспроможного банку з ринку, а також шляхом встановлення для Кабінету Міністрів України, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, їх посадових та службових осіб заборони або обов`язку вчиняти дії, обов`язку утримуватися від вчинення певних дій, що випливають з таких рішень/актів.

Не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів) Національного банку України, а також встановлення для Національного банку України, його посадових та службових осіб заборони або обов`язку вчиняти певні дії, обов`язку утримуватися від вчинення певних дій.

Не допускається забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти певні дії, обов`язку утримуватися від вчинення певних дій за позовами власників або кредиторів неплатоспроможного банку, банку, щодо якого прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених статтею 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність" (крім ліквідації банку за рішенням його власників), до такихбанків або Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Майно (активи) або грошові кошти клієнта неплатоспроможного банку або банку, щодо якого прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених статтею 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність" (крім ліквідації банку за рішенням його власників), на які судомнакладено арешт до дня віднесення банку до категорії неплатоспроможних або дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених статтею 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність" (крім ліквідації банку за рішенням його власників), можуть бути передані приймаючому або перехідному банку у встановленому законодавством про систему гарантування вкладів фізичних осіб порядку з письмовим повідомленням Фондом гарантування вкладів фізичних осіб особи, в інтересах якої накладено арешт. При цьому передані майно (активи) або грошові кошти залишаються обтяженими відповідно до ухвали суду про накладення арешту.

Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Зазначене обмеження не поширюється на забезпечення позову шляхом зупинення рішень, актів керівника або роботодавця про застосування негативних заходів впливу до позивача (звільнення, примушування до звільнення, притягнення до дисциплінарної відповідальності, переведення, атестація, зміна умов праці, відмова в призначенні на вищу посаду, відмова в наданні відпустки, відсторонення від роботи чи посади, будь-яка інша форма дискримінації позивача тощо) у зв`язку з повідомленням ним або його близькими особами про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень Закону України "Про запобігання корупції".

Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або маютьнаслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.

Відповідно до змісту п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч.4 ст.151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно змісту п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що:

-між сторонами дійсно виник спір та

-існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову;

-з`ясувати обсяг позовних вимог,

-дані про особу відповідача, а також

-відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Колегія суддів, відповідно до вказаних вище вимог закону та роз`яснень схожих за змістом правовідносин, перевіряючи: чи дійсно між сторонами виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; обсяг позовних вимог; дані про особу відповідача; відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам; а також беручи до уваги інтереси інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, вважає, що судом першої інстанції безпідставно не було вжито заходів забезпечення, про вжиття яких просив позивач.

Як вбачається із виділених матеріалів цивільної справи, що надійшли на розгляд до апеляційного суду, 20.08.2021 року ОСОБА_1 , ОСОБА_3 звернулися в суд з позовом до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», Державного підприємства «Сетам», приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Баірової Наталії Михайлівни, приватного нотаріуса Городоцького міського нотаріального округу Львівської області Мухи Марії Теодозїївни, ОСОБА_4 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича, у якому просили:

-визнати виконавчий напис зареєстрований у реєстрі за №10067 від 27 червня 2018 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. таким, що не підлягає виконанню;

-визнати недійсними прилюдні торги за лотом 428763 від 24.07.2020 року з реалізації житлового будинку, загальною площею 75,5 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 ;

-визнати недійсним протокол №492761 проведення електронних торгів від 24.07.2020 року виданий ДП «Сетам»;

-визнати недійсним акт приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Баірової Н.М. від 06.08.2020 року про реалізацію предмета іпотеки житлового будинку, загальною площею 75,5 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 ;

-визнати недійсним свідоцтво про право власності № НОМЕР_1 , видане приватним нотаріусом Городоцького районного нотаріального округу Львівської області 27.03.2021 року Мухою М.Т. на ім`я ОСОБА_4

-витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_4 житловий будинок, загальною площею 75,5 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , шляхом скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 57327532 від 27.03.2021, прийняте приватним нотаріусом Мухою М.Т. щодо об`єкту нерухомого майна житлового будинку, загальною площею 75,5 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 .

Позов обґрунтовано тим, що, на думку позивачів, оскаржуваний виконавчий напис був вчинений з порушенням вимог закону, а, крім цього, заборгованість за укладеним кредитним договором є спірною. Також, зважаючи на те, що виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню з наведених підстав, відповідно була відсутня і підстава для проведення прилюдних торгів. Враховуючи ж безпідставність проведення прилюдних торгів та виданих за наслідками торгів протоколу, акту та свідоцтва, слід витребувати від теперішнього власника спірного майна спірний житловий будинок, тобто задовольнити всі, до певної міри, похідні від першої позовні вимоги.

Крім цього, позивачка ОСОБА_1 подала заявупро забезпечення позову, у якій просила накласти арешт на житловий будинок, загальною площею 75,5 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , (номер об`єкту нерухомого майна 9), що належить на праві власності ОСОБА_4 згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Заяву мотивувала тим, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майн щодо об`єкта нерухомого майна станом на 30.04.2021 року до реєстру внесено запис на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 57327532 від 27.03.2021, приватним нотаріусом Мухою М.Т. Згідно відомостей сервісу оголошень OLX 13.04.2021 року опубліковано оголошення про продаж будинку с. Угри, Львівська область на фото схоже на будинок за адресою АДРЕСА_1 . Вказує на те, що відповідачем подано оголошення, що вказує на намір ОСОБА_4 розпорядитись (відчужити) спірний будинок, існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача, за захистом яких вона звернулася до суду.

Із матеріалів, що надійшли на розгляд до апеляційного суду, зокрема, позовної заяви, апеляційної скарги, заяви про забезпечення позову, вбачається, що між сторонами дійсно виник спір, що стосується визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, визнання прилюдних торгів з реалізації спірного житлового будинку недійсними, визнання протоколу проведення електронних торгів недійним, визнання недійним акту приватного виконавця про реалізацію предмету іпотеки спірного житлового будинку, визнання недійсним свідоцтва про право власності на спірний житловий будинок та витребування з чужого незаконного володіння спірного житлового будинку, шляхом скасування рішення про державну реєстрацію.

Тобто, по суті позов спрямований на повернення об`єкта нерухомості попередньому власнику (власникам).

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30.04.2021 року вбачається, що житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 належить відповідачці ОСОБА_4 на підставі рішення приватного нотаріуса Городоцького районного нотаріального округу Мухи М.Т. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 57327532 від 27.03.2021 року.

Із вказаного, також, вбачається, що вказаним житловим будинком, відповідачка ОСОБА_4 вправі вільно розпоряджатися, що може свідчити про потенційну можливість (зважаючи на наявність даного спору та в залежності від ходу його розгляду) вчинення і будь-яких інших дій щодо відчуження, зміни власника (володільця) вказаного майна, зміни статусу майна, тощо протягом продовження розгляду справи та відповідно може свідчити про потенційні загрози для виконання можливого рішення про задоволення позову.

Додатково про наявність загроз невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову свідчить і факт розміщення на одному із Інтернет сайтів (OLX) оголошення про продаж нерухомого майна схожого за своїми характеристиками із спірним об`єктом нерухомості. Також, представниця позивачки ствердила що на фотознімках зображених на вказаному сайті знаходиться саме спірний будинок.

Відповідно слід вважати, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову (яким майно може бути повернуто до попереднього власника (власників) у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Крім цього, заходи забезпечення, про вжиття яких просить позивачка слід вважати співмірними позовним вимогам та такими, що не порушуватимуть прав інших осіб, оскільки стосуються виключно майна одного із відповідачів.

Зважаючи на вказане слід вважати доводи заяви та апеляційної скарги обґрунтованими та такі слід задовольнити.

Оскаржувану ж ухвалу слід скасувати з постановленням нової ухвали про задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.2-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Городоцького районного суду Львівської області від 25 серпня 2021 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на житловий будинок, загальною площею 75,5 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , (номер об`єкту нерухомого майна 9), що належить на праві власності ОСОБА_4 .

Стягувач: ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 .

Боржник: ОСОБА_4 , місце проживання АДРЕСА_2 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 28 січня 2022 року.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Р.В. Савуляк

М.М. Шандра