ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1015/22 Справа № 188/1487/20 Суддя у 1-й інстанції - Бурда П. О. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів: Лаченкової О.В., Петешенкової М.Ю.,

при секретарі Панасенко С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу Керівника Першотравенської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Петропавлівської селищної ради на рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 08 лютого 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2020 року позивач звернулася до суду першої інстанції з вищевказаним позовом, в обгрунтування якого зазначила, що з липня 2000 року протягом двадцяти років вона добросовісно, безперервно, відкрито володіє та безоплатно користується будівлями гаражів, 1964 року побудови, розташованих за адресою АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , загальною площею 125,7 кв. м. та 64,4 кв.м., власниками яких є відповідачі. Вказує, що ані власники гаражів, ані їх спадкоємці не вживали жодних дій, котрі б перешкоджали позивачу володіти і користуватися вказаними будівлями, у тому числі не ініціювали витребування цього майна з чужого володіння. Зазначені гаражі отримані відповідачами як майнові паї при розпаюванні колективного сільськогосподарського підприємства «Самарське», проте з моменту розпаювання відповідачі вказаними гаражами не користувалися. Спірне нерухоме майно понад 10 років перебуває у безперервному, відкритому та добросовісному володінні та користуванні позивача, але вона не може належно розпоряджатися вказаним майном у зв`язку з відсутністю у неї правовстановлюючих документів.

Враховуючи вищезазначене, позивач просила суд визнати за нею право власності за набувальною давністю на нежитлову будівлю гаража 1964 року побудови, розташовану за адресою АДРЕСА_2 , загальною площею приміщень 125,7 кв.м., та визнати за нею право власності за набувальною давністю на нежитлову будівлю гаража 1964 року побудови, розташовану за адресою АДРЕСА_2 , загальною площею приміщень 64,4 кв.м.

Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 08 лютого 2021 року позовні вимоги задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на нежитлову будівлю гаража 1964 року побудови, розташовану за адресою АДРЕСА_2 , загальною площею приміщень 125,7 кв.м. Визнано за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на нежитлову будівлю гаража 1964 року побудови, розташовану за адресою АДРЕСА_2 , загальною площею приміщень 64,4 кв.м.

Вирішено питання стосовно судових витрат.

Не погодившись із даним рішенням суду, керівник Першотравенської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Петропавлівської селищної ради подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та на неправильне застосування норм матеріального права, а також, на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

ОСОБА_1 відповідно до ст. 360 ЦПК України подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Інші учасники процесу не скористалися своїм правом подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу у цій справі станом на час її розгляду апеляційним судом, але в силу вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду скасувати та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції встановлено, що спірним нерухомим майном є гаражі, 1964 року побудови, котрі розташовані за адресою АДРЕСА_2 , та АДРЕСА_2 .

Рішенням виконавчого комітету Самарської сільської ради від 26.06.2020 року №18 спірному нерухомому майну присвоєно окремі поштові адреси АДРЕСА_2 та АДРЕСА_2 .

З технічного паспорту вбачається, будівля розташована по АДРЕСА_2 , складається з двох приміщень гаражів, площа одного з яких становить 62,8 кв.м, другого 62,9 кв.м, загальна площа приміщень будівлі складає 125,7 кв.м.

З технічного паспорту на гараж, розташований по АДРЕСА_2 , вбачається, що будівля складається з одного приміщення гаража, загальна площа приміщення будівлі складає 64,4 кв.м.

Суд першої інстанції встановив, що зазначене майно було збудоване колгоспом ім.Мічуріна, який у 1994 році було реорганізовано в КСП «Самарське». Вказана обставина встановлена судовими рішеннями Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області: від 25.03.2014 року по цивільній справі №188/209/14-ц, яке набрало законної сили 04.04.2014 року та рішенням від 12.03.2010 року по цивільній справі 2-266/2010, яке набрало законної сили 22.03.2010 року.

Суд встановив, що відповідно до накладної №15, виданої 11.06.2000 року КСП «Самарське», членам КСП ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_8 та ОСОБА_1 виділено на майнові паї будівлі шести гаражів загальною вартістю 44 271 грн.

Суд першої інстанції встановив, що на час звернення позивача до суду з цим позовом троє з указаних у зазначеній накладній осіб померли, а саме ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Самарською сільською радою Петропавлівського району Дніпропетровської області. На підставі заповіту, посвідченого виконавчим комітетом Самарської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області 12.09.2000 року і зареєстрованого в реєстрі за №78, спадкоємцем є позивач, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом серії АЕР № 612105, виданим 19.03.2002 року державним нотаріусом Петропавлівської державної нотаріальної контори на право на земельну частку (пай).

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим виконавчим комітетом Самарської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області .

Згідно з довідкою №389, виданою 25.09.2020 року Самарською сільською радою Петропавлівського району Дніпропетровської області, померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 на день смерті проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 . Разом з ним проживала та була зареєстрована його дружина ОСОБА_3 , яка подала заяву приватному нотаріусу про прийняття спадщини за законом, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №30117455, виданому 05.04.2012 року приватним нотаріусом Петропавлівського нотаріального округу Свириденко Л.В.

ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим виконавчим комітетом Самарської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області. На підставі заповіту, посвідченого секретарем Самарської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області 12.09.2008 року і зареєстрованого в реєстрі за №465, спадкоємцем є ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом серії НВХ №133592, виданим 26.10.2016 року державним нотаріусом Петропавлівської державної нотаріальної контори на земельну ділянку.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 з 2000 року безперешкодно заволоділа нерухомим майном та продовжує відкрито, добросовісно та безперервно ним володіти, що дає суду підстави визнати позивача власником нерухомого майна, відповідно до ст.344 ЦК України. Враховуючи відсутність заперечень від відповідача, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, за позивачем слід визнати право власності на нежитлові будівлі гаражів.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з наступних підстав.

Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (стаття 317 ЦК України).

Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частиною 1 ст. 344 ЦК України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Так, у постанові Верховного суду від 28.10.2020 року у справі 640/13780/18 зазначено, що «Правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 ЦК України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація).

Аналізуючи поняття добросовісності заволодіння майном як підстави для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до статті 344 ЦК України необхідно виходити з того, що добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном). Володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Крім того, позивач як володілець майна повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього.

Якщо володілець знає або повинен знати про неправомірність заволодіння чужим майном (у тому числі і про підстави для визнання договору про його відчуження недійсним), то, незважаючи на будь-який строк безперервного володіння чужим майном, він не може його задавнити, оскільки відсутня безумовна умова набуття права власності добросовісність заволодіння майном».

Тобто, набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх указаних умов у сукупності.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 травня 2019 року по справі № 910/17274/17, провадження № 12-291гс18.

Крім того, у постанові від 01 серпня 2018 року у справі № 201/12550/16-ц, провадження № 61-19156св18, Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду зазначив, що при вирішенні спорів, пов`язаних з набуттям права власності за набувальною давністю, необхідним є встановлення, зокрема, добросовісності та безтитульності володіння. Наявність у володільця певного юридичного титулу унеможливлює застосування набувальної давності.

При цьому, безтитульність визначена як фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Безтитульним є володіння чужим майном без будь-якої правової підстави. Натомість володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до накладної №15, виданої 11.06.2000 року КСП «Самарське», членам КСП ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_8 та ОСОБА_1 виділено на майнові паї будівлі шести гаражів загальною вартістю 44 271 грн, проте з тексту вказаного документу не можливо встановити та ідентифікувати, яке саме нерухоме майно зазначене, оскільки не вказано жодних даних про його розташування та технічні характеристики.

Крім того, вказана квитанція не містить жодних доказів передання в натурі будь-якого нерухомого майна, а твердження позивача про те, що ним отримано саме спірне нерухоме майно в якості майнового паю жодними доказами не підтверджено.

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що давність володіння є добросовісною, якщо особа при заволодінні майном не знала і не повинна була знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.

За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

Позов про право власності за давністю володіння не може заявляти особа, яка володіє майном за волею власника і завжди знала хто є власником.

Проте, позивач у позовній заяві зазначила, що спірне нерухоме майно було виділено на майнові паї конкретним особам, яких позивач вважає власниками нерухомого майна, та починаючи з липня 2000 року співвласники гаражів передали у безоплатне користування будівлі гаражів позивачу ОСОБА_1 .

Таким чином, позивач вважає, що володіла спірним майном за волею співвласників та завжди знала, хто є власником майна, і відповідно, завжди знала про відсутність у неї підстав для набуття права власності, у зв`язку з чим, відсутні підстави для набуття права власності на майно за набувальною давністю.

Отже, суд першої інстанції вказуючи в оскаржуваному рішенні про добросовісність, відкритість та безперервність володіння позивачем спірним нерухомим майном, невірно застосував норми ЦК України щодо підстав набуття права власності за набувальною давністю.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції не звернув уваги на вищезазначене та ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, яке є незаконним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга керівника Першотравенської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Петропавлівської селищної ради підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на нерухоме майно.

Водночас, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне вирішити питання щодо розподілу судових витрат та стягнути з ОСОБА_1 на користь Прокуратури Дніпропетровської області сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1 261 грн. 21 коп.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Керівника Першотравенської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Петропавлівської селищної ради задовольнити.

Рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 08 лютого 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на нерухоме майно відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_4 ) на користь Дніпропетровської обласної прокуратури (, місцезнаходження: 49044, м.Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, 38, реквізити отримувача: МФО:820172; р/р: UA0000291 в ДКСУ м. Київ) судовий збір, сплачений за розгляд справи у суді апеляційної інстанції, в сумі 1 261 (одна тисяча двісті шістдесят одна) грн 21 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.В. Лаченкова

М.Ю. Петешенкова