Провадження №2/369/2155/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.01.2022 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Фінагеєва І.О., розглянувши заяву заступника керівника Київської обласної прокуратури Грабець І.Н. про забезпечення позову у цивільній справі №369/13374/21 за позовом заступника керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави Київської обласної державної адміністрації до Бучанської районної державної адміністрації, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ТОВ «Центр розвитку земельних відносин», ТОВ «Нова Конча-Заспа Делюкс», Державного реєстратора Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області Гордейчука Валерія Петровича, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу м. Київ Невечері Валентини Григорівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Державне підприємство «Спеціалізоване лісогосподарське підприємство «Київоблгроліс», про визнання недійсним розпорядження, скасування державної реєстрації та усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельними ділянками, шляхом їх повернення, -

ВСТАНОВИЛА:

23 вересня 2021 року заступник керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави Київської обласної державної адміністрації звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області в порядку цивільного судочинства з позовом до Бучанської районної державної адміністрації, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ТОВ «Центр розвитку земельних відносин», ТОВ «Нова Конча-Заспа Делюкс», Державного реєстратора Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області Гордейчука Валерія Петровича, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу м. Київ Невечері Валентини Григорівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Державне підприємство «Спеціалізоване лісогосподарське підприємство «Київоблгроліс», про визнання недійсним розпорядження, скасування державної реєстрації та усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельними ділянками, шляхом їх повернення.

24 вересня 2021 року Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області відкрито провадження у справі.

30 грудня 2021 року позивачем через канцелярію суду було зареєстровано заяву про забезпечення позову.

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що в провадженні Києво-Святошинського районного суду знаходиться цивільна справа №369/13374/21 за позовом заступника керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави Київської обласної державної адміністрації до Бучанської районної державної адміністрації, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ТОВ «Центр розвитку земельних відносин», ТОВ «Нова Конча-Заспа Делюкс», Державного реєстратора Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області Гордейчука Валерія Петровича, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу м. Київ Невечері Валентини Григорівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Державне підприємство «Спеціалізоване лісогосподарське підприємство «Київоблгроліс», про визнання недійсним розпорядження, скасування державної реєстрації та усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельними ділянками, шляхом їх повернення.

Також в обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову заступник керівника Київської обласної прокуратури Грабець І.Н. вказує, що підставою пред`явлення вказаного позову є невідповідність розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 30 вересня 2010 року № 4063 «Про надання у власність земельних ділянок 13-ти громадянам України (згідно додатку) - для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Ходосівської сільської ради», на підставі якого, поряд з іншими, 4 громадянина отримали право власності на земельні ділянки загальною площею 8 га для ведення особистого селянського господарства, вимогам ст. ст. 20,22,57,93,116, 122, 149 Земельного кодексу України та ст. ст. 16, 17, 18 Лісового кодексу України як такого, що прийнято не уповноваженим органом, з порушенням порядку зміни цільового призначення земельної ділянки лісогосподарського призначення, у спосіб та для потреб не передбачених законодавством, без попереднього припинення права користування землекористувача.

Аналогічної позиції дотримується позивач у даній справі - Київська обласна державна адміністрація (відповідно до пояснень по суті позовної заяви від 05 листопада 2021 року №629).

Установлено, що на підставі розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 30 вересня 2010 року №4063 «Про надання у власність земельних ділянок 13-ти громадянам України (згідно додатку) для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Ходосівської сільської ради», поряд з іншими, 4 громадянина отримали право власності на земельні ділянки загальною площею 8 га для ведення особистого селянського господарства, а саме: ОСОБА_1 отримав право власності на земельну ділянку загальною площею 2 га з кадастровим номером :03:001:0968; ОСОБА_2 отримала право власності на земельну ділянку загальною площею 2 га з кадастровим номером :03:001:0969; ОСОБА_3 отримала право власності на земельну ділянку загальною площею 2 га з кадастровим номером :03:001:0961; ОСОБА_4 отримав право власності на земельну ділянку загальною площею 2 га з кадастровим номером :03:001:0962.

В подальшому, на підставі вказаного розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації, ОСОБА_1 отримав державний акт серії ЯП №393889 на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0968, ОСОБА_2 отримала державний акт серії ЯЛ №393890 на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0969, ОСОБА_3 отримала державний акт серії ЯЛ №393891 на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0961, ОСОБА_4 отримав державний акт серії ЯЛ №393891 на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0962.

Надалі, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на підставі договорів купівлі-продажу відчужили належні їм земельні ділянки з кадастровими номерами :03:001:0968, :03:001:0969 та :03:001:0962 на користь ТОВ «НОВА КОНЧА-ЗАСПА ДЕЛЮКС».

Крім цього, ОСОБА_3 відчужила належну їй земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0961 на користь ТОВ «Центр розвитку земельних відносин», яке в свою чергу відчужило зазначену земельну ділянку на підставі договору купівлі-продажу від 30 червня 2021 року на користь ТОВ «НОВА КОНЧА-ЗАСПАДЕЛЮКС».

У зв`язку з цим за ТОВ «НОВАКОНЧА-ЗАСПА ДЕЛЮКС» зареєстровано право власності на вказані об`єкти нерухомого майна, а саме: на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0968 на підставі рішення приватного нотаріуса Невечері Валентини Григорівни, Київського міського нотаріального округу від 06 травня 2021 року за реєстраційним номером 45458045; на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0969 на підставі рішення приватного нотаріуса Невечері Валентини Григорівни, Київського міського нотаріального округу від 06 травня 2021 року за реєстраційним номером 45462533; на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0962 на підставі рішення приватного нотаріуса Невечері Валентини Григорівни, Київського міського нотаріального округ від 07 квітня 2020 року за реєстраційним номером 39225367; на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0961 на підставі рішення приватного нотаріуса Невечері Валентини Григорівни, Київського міського нотаріального округ від 30 червня 2021 року за реєстраційним номером 59013648.

Водночас, відведення у власність вказаних земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства здійснено з грубими порушеннями вимог земельного та лісового законодавства, що належним чином обґрунтовано у позовній заяві прокуратури.

З урахуванням наведених положень законодавства землі сільськогосподарського та лісогосподарського призначення мають суттєві відмінності як за якістю їх складу, так і за метою їх використання за встановленим законом призначенням.

При цьому, використання земель лісогосподарського призначення для цілей ведення особистого селянського господарства, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства з метою виробництва сільськогосподарської продукції може суттєво вплинути на якісні зміни таких земель та подальшу неможливість їх використання для ведення лісового господарства.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

У той же час, забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельні ділянки з кадастровими номерами :03:001:0968, :03:001:0969, :03:001:0961, :03:001:0962 із забороною вчиняти дії з розорювання, проведення земельних робіт, а також знищення зелених насаджень на них має на меті відновлення та запобігання порушення прав та охоронюваних законом інтересів дійного власника таких земель - Українського народу в особі уповноваженого органу (Київської обласної державної адміністрації).

При цьому, відповідним та співмірним обмеженням має виступати утримання від подальшої зміни якісних характеристик земельних ділянок лісогосподарського призначення.

Невжиття заходів забезпечення позову у даній справі матиме негативні наслідки для дійсного власника спірних земельних ділянок у вигляді неможливості або значного утруднення їх використання для потреб лісогосподарського призначення (необхідності заліснення ділянок, вирішення питання щодо врятування молодих насаджень від посухи тощо).

Додатковим обґрунтуванням необхідності застосування вказаних заходів забезпечення позову є те, що зазначені земельні ділянки після незаконного вибуття з державної власності вже ставали предметом купівлі-продажу земельних ділянок, на них, навіть, накладався арешт нерухомого майна. Відповідні підтверджуючі документи містяться у матеріалах, доданих до позовної заяви.

Подальші угоди щодо розпорядження зазначеними земельними ділянками на користь фізичних чи юридичних осіб можуть ускладнити розгляд справи через необхідність залучення інших осіб, або, навіть, пред`явлення нового позову, зміни судочинства, а також ускладнити виконання судового рішення у разі задоволення позову.

При вирішенні питання щодо необхідності застосування зустрічного забезпечення слід зазначити наступне.

З аналізу наведеної норми вбачається, що єдиним критерієм застосування судом зустрічного забезпечення позову є забезпечення можливості відшкодування збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

З матеріалів заяви вбачається, що предметом спору між сторонами є витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання недійсними правочинів, скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, а саме земельних ділянок, на які необхідно накласти арешт.

При цьому, застосування зустрічного забезпечення не доцільне, оскільки накладення арешту не завдасть збитків відповідачу ТОВ «Нова Конча-Заспа Делюкс», а утримання від подальшої зміни якісних характеристик земельної ділянки не вимагає несення ними додаткових витрат.

В силу об`єктивних, видимих природних властивостей земельних ділянок лісогосподарського призначення, розташованих на території Державного підприємства «Спеціалізоване лісогосподарське підприємство «Київоблагроліс», відповідачі не могли не знати про фактичне місцезнаходження цієї ділянки. Проявивши розумну обачність, ознайомившись зі змістом земельного та лісового законодавства, відомостями державного кадастру територій та об`єктів лісового фонду України, і за необхідності отримавши правову допомогу перед набуттям у власність цієї ділянки, могли і повинні були знати про те, що зазначена ділянка належить до земель лісогосподарського призначення.

Тому на підставі вище наведеного позивач просив суд вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборонити вчиняти будь-які дії щодо реєстрації, перереєстрації права власності на земельні ділянки з кадастровим номером :03:001:0968 площею 2 га, з кадастровим номером :03:001:0969 площею 2 га, з кадастровим номером :03:001:0961 площею 2 га, з кадастровим номером :03:001:0962 площею 2 га, які на праві власності належить товариству з обмеженою відповідальністю «Нова Конча-Заспа Делюкс» (), а також заборонити проведення на вказаних ділянках будь яких робіт.

За правилами ч. 1 ст. 153 ЦПК України суд проводить розгляд заяви про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали цивільної справи суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1, ч. 3 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Частиною 1 статті 151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що є учасниками даного судового процесу. Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що забезпечення позову визначається як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

У своєму правовому висновку, сформульованому у постанові від 31 січня 2019 року у справі №761/45074/17, Верховний Суд, зазначив, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Слід зазначити, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Отже, підставою для забезпечення позову є наявність обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Таким чином, невжиття заходу забезпечення позову може призвести до порушення охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача, утруднення виконання рішення суду попередженням потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 20 лютого 2020 року у справі №520/5745/18.

Позивачем обґрунтовано наявність зв`язку між заходом забезпечення позову та предметом позовних вимог, оскільки застосування такого заходу забезпечення позову спроможне забезпечити ефективний захист його порушеного права та поновлення порушених прав та інтересів.

При вирішенні питання щодо необхідності застосування зустрічного забезпечення слід зазначити наступне.

Регламентація питання про зустрічне забезпечення позову здійснюється положеннями ст. 154 ЦПК України. Зокрема вказаною нормою передбачено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

З аналізу наведеної норми вбачається, що єдиним критерієм застосування судом зустрічного забезпечення позову є забезпечення можливості відшкодування збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову. При цьому можливість таких збитків має бути ретельно досліджена судом, визначено їх потенційний розмір, оцінено співмірність застосованих заходів забезпечення позову розміру таких можливих збитків та розміру зустрічного забезпечення.

При цьому суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення, оскільки матеріали справи не містять доводів та аргументів, яким чином накладений арешт може завдати збитків відповідачам, а також в чому саме можуть полягати такі збитки. Окрім того, не містять матеріали справи й доказів наявності передбачених ст. 154 ЦПК України випадків обов`язкового застосування зустрічного забезпечення.

Дослідивши письмові матеріали справи, та враховуючи, що вид забезпечення позову, вказаний у заяві позивача, а саме накладення арешту на земельні ділянки з кадастровим номером :03:001:0968 площею 2 га, з кадастровим номером :03:001:0969 площею 2 га, з кадастровим номером :03:001:0961 площею 2 га, з кадастровим номером :03:001:0962 площею 2 га, які на праві власності належить товариству з обмеженою відповідальністю «Нова Конча-Заспа Делюкс» (), є співмірним із заявленими позовними вимогами, тому суд вважає за доцільне вжити захід забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельні ділянки з кадастровим номером :03:001:0968 площею 2 га, з кадастровим номером :03:001:0969 площею 2 га, з кадастровим номером :03:001:0961 площею 2 га, з кадастровим номером :03:001:0962 площею 2 га, які на праві власності належить товариству з обмеженою відповідальністю «Нова Конча-Заспа Делюкс» (), що буде достатніми для забезпечення виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які дії щодо реєстрації, перереєстрації права власності на земельні ділянки з кадастровим номером :03:001:0968 площею 2 га, з кадастровим номером :03:001:0969 площею 2 га, з кадастровим номером :03:001:0961 площею 2 га, з кадастровим номером :03:001:0962 площею 2 га, які на праві власності належать товариству з обмеженою відповідальністю «Нова Конча-Заспа Делюкс» (), оскільки накладення арешту на майно і передбачає заборону відчужувати його, а тому не потребує додаткової заборони вчиняти будь-які дії щодо реєстрації, перереєстрації права власності, а також шляхом заборони проведення на вказаних ділянках будь яких робіт, оскільки така вимога не є співмірною з предметом позову та забезпечення позову в такий спосіб порушуватиме права власника, визначені законом, на користування майном.

Керуючись статтями 149, 150, 153, 353 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву задовольнити частково.

В порядку забезпечення позову накласти арешт на земельні ділянки з кадастровим номером :03:001:0968 площею 2 га, з кадастровим номером :03:001:0969 площею 2 га, з кадастровим номером :03:001:0961 площею 2 га, з кадастровим номером :03:001:0962 площею 2 га, які на праві власності належить товариству з обмеженою відповідальністю «Нова Конча-Заспа Делюкс» (.

В іншій частині заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала про забезпечення позову набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову три роки.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Позивач: Київської обласної прокуратури в інтересах держави Київської обласної державної адміністрації, адреса: 01601, м. Київ, б-р. Л. Українки, 27/2, .

Відповідач: Бучанська районна державна адміністрація, адреса: 03115, м. Київ, проспект Перемоги 126, .

Відповідач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ТОВ "НОВА Конча-Заспа Делюкс", адреса: 08173, Київська обл., с. Ходосівка, вул. Феодосія Печерського 35 оф 68, .

Відповідач: ОСОБА_5 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_4 , адреса: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_5

Відповідач: ТОВ "Центр розвитку земельних відносин", адреса: м. Київ, вул. Велика Васильківська 132 оф. 68, .

Відповідач: ОСОБА_6 , адреса: АДРЕСА_6 .

Відповідач: ОСОБА_7 , адреса: АДРЕСА_7 .

Третя особа: ДП "Спеціалізоване лісогосподарське підприємство "Київоблагроліс", адреса: 07201, Київська обл., смт. Іванків, вул. Івана Проскури 24, .

Суддя: Фінагеєва І.О.