УХВАЛА

24 січня 2022 року

м. Київ

справа № 721/910/19

провадження № 61-333ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Дундар І. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Комунального некомерційного підприємства «Путильська центральна районна лікарня» на ухвалу Путильського районного суду Чернівецької області від 22 грудня 2020 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 24 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Путильська центральна районна лікарня» про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою до Комунального некомерційного підприємства «Путильська центральна районна лікарня» (далі - КНП «Путильська ЦРЛ») про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за час затримки виконання рішення суду, у якому з урахуванням уточнених позовних вимог, просила стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за час затримки виконання рішення Путильського районного суду від 05 грудня 2019 року у розмірі 187 441,03 грн.

Ухвалою Путильського районного суду Чернівецької області від 22 грудня 2020 року заяву ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з КНП «Путильська ЦРЛ» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення Путильського районного суду Чернівецької області від 05 грудня 2019 року з 06 грудня 2019 року по 22 грудня 2020 року в розмірі 187 441,03 грн з відповідним відрахуванням до Пенсійного фонду України та інших спеціальних фондів, а також до Державного бюджету України.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 24 листопада 2021 року апеляційну скаргу КНП «Путильська ЦРЛ» залишено без задоволення, ухвалу Путильського районного суду Чернівецької області від 22 грудня 2020 року - без змін.

22 грудня 2021 року КНП «Путильська ЦРЛ» подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Путильського районного суду Чернівецької області від 22 грудня 2020 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 24 листопада 2021 року, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження належить відмовити з таких мотивів.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

У пункті 1 частини шостої статті 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Зі змісту положень пункту 3 частини третьої статті 175, пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Справа № 721/910/19 є малозначною в силу закону, оскільки ціна позову в ній становить 187 441,03 грн та не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з врахуванням встановленого з 01 січня 2021 року Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» цього показника на рівні 2 270,00 грн складає 227 000,00 грн (100 х 2 270,00).

Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня 2018 року).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Таким чином, оскаржене рішення ухвалено у малозначній справі. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись пунктом 1 частини шостої статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Комунального некомерційного підприємства «Путильська центральна районна лікарня» на ухвалу Путильського районного суду Чернівецької області від 22 грудня 2020 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 24 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Путильська центральна районна лікарня» про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді М. М. Русинчук

Н. О. Антоненко

І. О. Дундар