Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/5428/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.01.2022 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Леньо В.В., при секретарі Казимірська Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 14.05.2020 року рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області по справі №299/924/20 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі по 2000 грн. на кожну дитину щомісяця, починаючи з дня звернення до суду 25.03.2020 до досягнення дитиною повноліття. Рішення набрало законної сили.

20.11.2020 року рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області по справі №299/3100/20 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено повністю, шлюб укладений 17.09.2005 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований у виконавчому комітеті Сасівської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області за актовим записом №12 було розірвано. Рішення набрало законної сили.

Станом на сьогодні матеріальне становище позивачки істотно погіршилося, оскільки розмір аліментів, що стягується з відповідача ОСОБА_2 є недостатнім для забезпечення дітей всім необхідним. Діти подорослішали та потребують більшого матеріального забезпечення, істотно зріс рівень споживчих цін та відповідно до нього та з урахуванням вікових особливостей дітей зросли витрати на їх утримання, що вплинуло на матеріальний стан позивачки ОСОБА_1 у сторону його погіршення. Крім того, одна дитина є інвалідом з захворювання «синдром ОСОБА_5 », що потребує додаткових витрат.

Слід зазначити, що 26.08.2021 року рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області по справі №299/740/21 позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено частково та визнано ОСОБА_1 такою, що втратила право користування жилим приміщенням будинком за адресою: АДРЕСА_1 . Позивачка подала позов про усунення перешкод у користуванні житлом, будинком в якому вона проживала з відповідачем, однак батьки відповідача категорично проти того, щоб вона з дітьми жила в їх будинку.

Батько відповідача подаючи позов про позбавлення позивачки права на проживання зазначив, що його син, відповідач, виїжджає на заробітки за межі України, має іншу жінку, дві невістки йому не потрібні.

Фактично з початку 2020 року позивачка змушена винаймати житло для себе та дітей сторін. До матеріалів позовної заяви про збільшення аліментів додано договір оренди житлового будинку від 01 червня 2020 року укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 , тобто позивачка змушена з двома дітьми винаймати нове житло, що понесло нові витрати. Пунктом 5.1. даного договору передбачено, що розмір орендної плати за орендне користування найманим житлом становить 4000 грн. Реєстрація місця проживання позивачки не змінилася: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання позивачки з дітьми: АДРЕСА_2 (до матеріалів справи додано довідку Королівської селищної ради Берегівського району Закарпатської області від 17.09.2021 №320).

Крім того, розпочався опалювальний сезон, тобто збільшаться витрати і на комунальні послуги в орендованому приміщенні в тому числі.

Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого 2519 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , син позивачки та відповідача перебував на стаціонарному лікуванні у період з 24.05.2021 по 01.06.2021 року, що понесло додаткових витрат у позивачки.

Під час розгляду справи №299/740/21 батьки відповідача та свідки стверджували, що він вже 2 роки проживає та працює в Чеській Республіці, тобто матеріальний стан відповідача та батька двох дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , покращився та є стабільним.

Під час розгляду справи 299/924/20 відповідач зазначав, що він може сплачувати лише аліменти в мінімальному розмірі, ніде не працює, проживає з батьками. На даний момент, як вбачається з доданих до позову документів він близько двох років працює в Чеській Республіці та проживає з іншою жінко, тобто його становище змінилися на краще.

За вказаних обставин, дохід відповідача дозволяє задовольнити позов з метою забезпечення прав дітей.

Відповідач повинен виконувати свою частину обов`язків відносно дітей щодо їх матеріального утримання. Він має зрозуміти, що окрім батьківської турботи, якої діти з сторони батька і так позбавлені, є ряд матеріальних обов`язків, які потрібно виконувати.

Маючи двох живих, здорових батьків, діти повинні жити краще ніж це передбачає прожитковий мінімум. Прожитковий мінімум встановлений державою передбачає виживання дітей, а не їх нормальне життя та розвиток. Мати зі своєї сторони робить все можливе, і навіть більше. Батько маючи стабільну роботу та дохід повинен зрозуміти та зробите все можливе, щоб покращити життя рідних дітей.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 182 СК України згідно якої мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За існуючих умов відповідача не сплачує навіть мінімальний рекомендований розмір аліментів.

Згідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Обставина, щодо доходів відповідача підлягає доказуванню, відповідач має стабільний дохід, адже безперервно є на заробітках за кордоном, це підтвердили його батьки та свідки з його сторони, його доходи дають можливість збільшити розмір аліментів на кожну дитину у розмірі по 4000 грн. на кожну дитину.

У зв`язку цим позивачка просить збільшити розмір аліментів та надалі стягувати з відповідача по 4000 гривень на місяць на кожну дитину.

Представником відповідача ОСОБА_8 подано до суду відзив, доводи якого зводяться до наступного.

Позивачка ОСОБА_1 отримує аліменти на двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 по 2000 грн. на кожну дитину щомісячно починаючи З 25.03.2020р. згідно рішення Виноградівського райсуду від 14.05.2020 року.

Заборгованість по оплаті аліментів відсутня.

Позовні вимоги про збільшення розміру аліментів не підлягають задоволенню з наступних міркувань.

Позивачка вважає. що з часу присудження аліментів її матеріальний стан погіршився, а відповідача покращився.

Як на підставу погіршення її матеріального стану вказує те, що вона змуше на орендувати житло за адресою АДРЕСА_2 , і як доказ надала договір від 01.06.2020р. з оплатою по 4000грн. щомісячно.

Інших доказів про погіршення її матеріального стану не надала.

Вказаний договір просить оцінювати критично.

При розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням в АДРЕСА_1 при її допиті як свідка визнала, що вона проживає в АДРЕСА_2 з рудня 2019 року.

Отже на час вирішення питання про стягнення аліментів на двох дітей позивачка вже фактично проживала орендованому приміщенні, і ця обставина вже була врахована при визначенні розміру аліментів.

28 жовтня 2021р. позивач повернувся в Україну з метою оформлення дозвільних документів оскільки влітку 2021 року в Чехословацькій Республіці йому зробили хірургічне втручання. За станом здоров`я наразі не працює.

29 жовтня 2021 року він добровільно передав позивачці гроші в розмірі 31521,82грн., які знаходилися на банківському рахунку як соціальна допомога.

Позивачка ОСОБА_1 додала до свого позову лист Берегівської РДА від 08.02.2021р. з якого вбачається що на сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 здійснюються соціальні виплати як на дитину з інвалідністю.

Тому вважає, що матеріальний стан позивачки навпаки покращився, а матеріальний стан відповідача погіршився.

У зв`язку з цим у задоволенні позову просить відмовити.

Представник позивача ОСОБА_9 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові.

Щодо поданих заперечень зазначив, що відповідачем було передано позивачці виключно кошти соціальної допомоги на дитину, оскільки банківська картка була оформлена на нього. Жодних інших коштів не надавав.

Представник відповідача щодо позову заперечила з підстав, викладених у відзиві. У задоволенні позову просила відмовити.

Заслухавши представників, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

У судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що сторони по справі є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Також з матеріалів справи вбачається, що сторони перебували у шлюбі. Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 20.11.2020 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.13-15).

Рішенням Виноградівського районного суду від 14.05.2020 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання синів ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_11 30.08.2011 у твердій грошовій сумі по 2000 грн. на місяць на кожну дитину (а.с.7-10).

Рішенням Виноградівського районного суду 26.08.2021 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинком АДРЕСА_1 (а.с.20-24).

Згідно довідки Королівської селищної ради №320 від 17.09.2021 р. виданої ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрованої в АДРЕСА_1 . Фактично проживаючого в АДРЕСА_2 діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 знаходяться при матері (а.с.29).

Згідно довідки Управління соцзахисту №01-23/1 від 08.02.2021 р. дитині ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 призначено допомогу як дитині з інвалідністю з 07.05.2019 р. до 28.08.2029 р. (а.с.32).

Згідно Договору оренди від 01.06.2020 р. ОСОБА_1 орендує житловий будинок в АДРЕСА_2 . Розміо орендної плати становить 4000 грн. на місяць (а.с.37-39).

Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого 2519 ОСОБА_4 30.08.2011 р. йому 26.05.2021 р. проведено Z пластику рубця ІІІ-го між пальцевого проміжку на обох кистях (а.с.40-41).

Згідно розписки від 28.10.2021 р. ОСОБА_1 підтвердила, що отримала 28 жовтня 2021 року від ОСОБА_2 , гроші в розмірі 31 521,82грн., які виплачені як соціальна допомога на дитину з інвалідністю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та надбавка на догляд за ним, які ОСОБА_2 отримав через відділення «Укргазбанк» згідно чека:3723 від 27/10.2021 р. (а.с.56).

Згідно документів на іноземній мові ОСОБА_3 проходив лікування (а.с.72-87).

Правовідносини між сторонами врегульовані нормами Сімейного кодексу України.

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 ч.1 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

За правилами ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно Закону України Про Державний бюджет України на 2022 рік прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей дітей віком до 6 років: з 1 січня 2100 грн, з 1 липня 2201 грн, з 1 грудня 2272 грн. Для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2618 грн, з 1 липня 2744 грн, з 1 грудня 2833 грн.

У відповідності до ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З урахуванням динаміки прожиткового мінімуму, доводи позивача про те, що вже лиш з огляду на цей показник матеріальне утримання дитини стало обходитись значно дорожче відповідають дійсним обставинам. Зважаючи на інтереси дитини, такі обставини не можуть повністю залишатися поза увагою суду в спорі, що розглядається. Ті обставини, що з віком потреби дитини зростають, що, в свою чергу, тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері, з якою проживає дитина, на її утримання, на забезпечення освіти, гармонійного розвитку, відпочинку дитини тощо, є загальнозрозумілими та не викликають заперечень у сторін чи сумнівів у суду. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання; обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування (ст. 82 ч.ч. 1, 3 ЦПК України).

За змістом положень ст.ст. 1, 2 Закону України «Про прожитковий мінімум», ст.ст. 1, 6 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» (норми матеріального права в редакції, чинній на час пред`явлення позову), прожитковий мінімум є базовим соціальним стандартом, який визначає рівень інших соціальних стандартів і соціальних гарантій, зокрема, у сфері доходів населення.

За таких умов, незмінну і незначну за розміром протягом тривалого часу матеріальну участь батька у матеріальному забезпеченні дітей не можна визнати такою, що враховує реальні обставини та потреби дитини. З часом відносний розмір такої матеріальної участі лише зменшується та перестає відповідати умовам реальної, ефективної участі платника аліментів відповідно до належної з нього дійсної частки у забезпеченні потреб дитини.

За приписами СК України матеріальне утримання дитини є обов`язком батьків, у контексті виконання якого може йтися лише про порядок надання такого утримання та про його розмір з урахуванням відповідних обставин. Присудження аліментів у твердій грошовій сумі допускається за наявності обставин, що мають істотне значення, безвідносно до характеру доходу платника та способу його одержання.

Розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом одержувача аліментів у разі зміни, зокрема, його матеріального стану та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ст. 192 ч. 1 СК України). При визначенні розміру аліментів суд враховує, серед іншого, стан здоров`я, матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 ч. 1 СК України). За змістом положень ст. 191 ч. 1 і ст. 192 ч. 1 СК України, у випадку звернення по збільшення розміру раніше стягнутих аліментів правило про стягнення аліментів за рішенням суду від дня пред`явлення позову не застосовується, аліменти у збільшеному розмірі, у випадку відповідного задоволення вимоги, стягуються з дня набрання рішенням суду законної сили.

Тож слід визнати, що матеріальне становище одержувача аліментів як одна з умов, із якою пов`язується можливість збільшення розміру аліментів, змінилося, потреба в коштах для утримання і розвитку дитини істотно зросла, тому виникли дійсні підстави для вимоги до платника аліментів про збільшення їх розміру як такі.

Беручи до уваги результат виконання сторонами обов`язку доказування обставин, що мають значення в справі, слід констатувати, що під час судового розгляду не встановлено і не доведено підстав для відступу від засад щодо загалом рівного обов`язку батьків у матеріальному утриманні дітей.

Закон не містить вимоги визначення точного розміру аліментів суто як половини відповідного розміру прожиткового мінімуму на дитину, відповідні розміри прожиткового мінімуму є не абсолютними величинами (базою) для визначення розміру аліментів, а можуть слугувати лише певним орієнтиром при вирішенні питання, яким суд не зв`язаний з огляду на фактичні обставини справи, динаміку дійсних витрат тощо.

Позивачем доведено, що вона сама виховує двох синів. Вказана обставина доведена належними та допустимими доказами та сторонами не оспорювала ся.

Також у судовому засіданні встановлено, що молодша дитина ОСОБА_11 є дитиною з особливими потребами, є інвалідом, що стверджується довідкою про надання відповідної соціальної допомоги як дитині з інвалідністю.

Старший син також має вади розвитку, тому у травні 2021 року робили відповідне медичне втручання.

Також позивачкою доведено, що вона змушена винаймати житло, позаяк за ініціативою власника майна рішенням суду визнана такою, що втратила право користування житловим будинком за місцем реєстрації в АДРЕСА_1 .

З огляду на зазначене суд констатує достатність підстав для прийняття рішення про зміну розміру стягуваних аліментів.

На заперечення позову стороною відповідача зазначалося, що позивачка отримує соціальну допомогу на дитину з інвалідністю, відповідачем надано позивачці грошові кошти у розмірі 31521,82 грн., обставина винаймання будинку позивачкою не має значення, оскільки врахована судом при призначенні розміру аліментів та відповідач непрацездатний, проходив лікування та хірургічне втручання.

Разом з тим, вказане не заслуговує на увагу з огляду на таке.

Передача нарахованих і сплачених на картку відповідача грошей як соціальну допомогу дитині не може розцінюватися як допомога позивачаҐ, скільки це є допомога держави. Відповідач виключно зняв вказані кошти і передав їх позивачці.

Обставина втрати права користування житлом у даній справі має значення, оскільки аліменти призначені рішенням від 14.05.2020 р., а рішення щодо втрати права користування житлом датоване 26.08.2021 року, тобто за спливом одного року та три місці. І така обставина жодним чином не могла бути врахована при визначенні аліментів, оскільки не існувала.

Щодо твердження про те, що відповідач наразі непрацездатний, проходив і проходить лікування на підтвердження чого суду надано документи на іноземній мові, то суд може виключно припустити існування вказаних обставин. Вказані обставини відповідачем не відповідають стандартам доказування, зокрема документи не перекладені на мову судочинства, зміст перекладу таких не посвідчений.

У разі належного встановлення таких обставин це може слугувати в подальшому для звернення до суду щодо зміни розміру аліментів.

З урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дитини, матеріальне становище відповідача та стан його здоров`я, виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення та змінити розмір стягуваних аліментів на утримання дітей у розмірі по 2500 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, таке грошове утримання з боку відповідача, у розмірі близько половини розміру відповідного прожиткового мінімуму, узгоджуватимуться з вимогами закону, відповідатимуть інтересам дитини і не порушуватимуть як законні інтереси платника аліментів, так і законні інтереси їх отримувача.

Слід враховувати також, що за наявності для того підстав, істотної зміни обставин, законодавства тощо, матеріального становища чи стану здоров`я когось із сторін чи їх неповнолітніх дітей, сторони не позбавлені права ставити в подальшому питання про зміну розміру стягуваних аліментів, зміну способу стягнення, участь у додаткових витратах.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.

З огляду на зазначене судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 263, 264, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задоволити частково.

Змінити розмір аліментів, стягнутих рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 14.05.2020 року з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованої в АДРЕСА_1 , фактично проживаючої в АДРЕСА_2 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у твердій грошовій сумі у розмірі по 2000 гривень на кожну дитину до досягнення повноліття, надалі стягувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень на місяць на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дати набрання даним рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

У задоволенні решти вимог позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в доход держави 908 (дев`ятсот вісім) гривень судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 26.01.2022 року.

ГоловуючийВ. В. Леньо