Справа № 515/1624/21
Провадження № 2/515/174/22
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2022 року Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Тимошенка С.В.

за участю: секретаря судового засідання Коренчук О.Е.

представника позивача - адвоката Давиденка К.В.

представника відповідача - адвоката Логінова О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області циві- льну справу за позовом ОСОБА_1 до Татарбунарської міської ради Білгород- Дністровського району Одеської області

про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

18 листопада 2021 року ОСОБА_1 в особі свого представника - адвоката Давиденка К.В. звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив визнати за ним право власності на спадкове майно, посилаючись на наступні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його бабуся ОСОБА_2 в с.Білолісся Білгород-Дністровського району Одеської області, після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ді- лянка площею 7,1354 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розта- шована на території Білоліської сільської ради, згідно державного акта на право приватної влас- ності на землю серії ЯА № 373643 від 04.10.2005 р. За життя 11.04.2005 р. бабуся вчинила на його ім`я заповіт, яким заповіла сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0144633 ви- даний Татарбунарською райдержадміністрацією 12.11.1996 р. Після смерті спадкодавця він звер- нувся до державного нотаріуса Саратського районного нотаріального округу Колісника Д.Ю. із заявою про прийняття спадщини, але йому було відмовлено з причин ненадання доказів родинних

відносин зі спадкодавцем. Той факт, що спадкодавець заповідала йому саме державний акт на право приватної власності на землю, а не на земельну ділянку, на його думку, є невірне трактуван- ня волі спадкодавця секретарем сільської ради. Відповідно до довідки відділу у Татарбунарському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 02.03.2021 р., на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0144633 спадкодавцю був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 373643. Зважаючи на те, що ус- падкувати земельну ділянку у нотаріальному порядку він не має можливості, просив визнати за ним право власності на спадкове майно.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, повністю підтримав позовні вимоги (а.с.24).

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позову не заперечував, просив справу розглянути у його відсутність (а.с.27).

Як передбачено ч.3 ст.200 ЦПК України, суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження за наявними у справі доказами у зв`язку з визнанням позову відповідачем.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про роз- гляд справи за його відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою зву- козаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, не здій- снюється.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того за конних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову су- перечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

В силу ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають до- казуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добро- вільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по су- ті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

З копії паспорту серії НОМЕР_1 виданого Татарбунарським РВ ГУМВС України в Одеській області 02.12.2009 р. та копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.4, 5) слідує, що позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Олонешти Суворівського району Молдова.

Заповітом від 11.04.2005 р., посвідченим секретарем сільської ради Духно М.Г., підтверджуєть- ся, що ОСОБА_1 є спадкоємцем на сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0147633, виданий 12.11.1996 р. Татарбунарською райдержадміністрацією, який належав ОСОБА_2 (а.с.12).

Як вбачається з Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, сформованого 26.02.2010 р. (а.с. 13), заповіт від 11.04.2005 р., зареєстрований у реєстрі за № 48942057, є чинним.

Копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 (а.с.11) підтверджується, що спадкодавець ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Білолісся Татарбунарського району Одеської області.

Згідно копії державного акта на право приватної власності на землю серії ЯА № 373643 від 04. 10.2005 р. (а.с.14), ОСОБА_2 була власником земельної ділянки площею 7,14 га, розташо ваної на території Білоліської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, виділеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Як вбачається з інформації відділу у Татарбунарському районі головного управління Держгео- кадастру № 113/421-21 від 02.03.2021 р. (а.с.15), ОСОБА_2 взамін сертифікату на право на зе- мельну частку (пай) серії ОД № 0144633, зареєстрованого за № 508 від 12.11.1996 р., було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 373643, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користу- вання землею, договорів оренди землі від 04.10.2005 р. за № 38, кадастровий номер :01:001:0312.

Витягом із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 12.10. 2021 р. (а.с.16) визначена вартість земельної ділянки площею 7,1354 га, кадастровий номер 51250 80400:01:001:0312, що належала ОСОБА_2 , складає 176123,50 грн.

Відмова нотаріуса (а.с.17) свідчить про неможливість позивача отримати свідоцтво про право на спадщину після померлої ОСОБА_2 , яка поемрдла ІНФОРМАЦІЯ_3 у зв`язку з тим, що у заповіті заповідається державний акт на право приватної власності на землю, а не сама земельна ділянка.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.23 (абз.3) своєї постанови № 7 від 30.05. 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

За змістом ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків /спадщини/ від фізи- чної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, як передбачено ст.1217 ЦК України.

Згідно ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч.1 ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних від- носин, а також інших учасників цивільних відносин.

В силу ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спад- щину чи не прийняти її.

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збе- реженням її цільового призначення, що визначено ч.1 ст.1225 ЦК України.

За встановлених обставин, суд вважає, що права позивача мають бути захищені шляхом визнан- ня за ним, як спадкоємцем за заповітом, права власності на земельну ділянку, що залишилася після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.76-82, 200, 206, 211, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст.1216, 1217, 1233, 1235, 1268 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності на земельну ділян- ку в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний но- мер НОМЕР_4 , право власності на земельну ділянку площею 7,1354 га, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Біло- ліської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, згідно державного акта на право власності на землю серії ЯА № 373643, виданого Татарбунарською районною державною адміністрацією Одеської області 04.10.2005 р. на ім`я ОСОБА_2 .

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його про голошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учас- никами справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили піс- ля повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Тимошенко С.В.