печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2022 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Остапчук Т.В.,

при секретарі судового засідання - Талдоновій М.Є.,

за участю представника позивача Гербеди Г.Г.

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕКС НАВІГАТОР» до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач в червні 2021р. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.та просить визнати відповідача такою, що втратила право на користування квартирою АДРЕСА_1 , а також стягнути судові витрати.Позов мотивує тим, що 3.06.2019р. ТОВ«ЛЕКС НАВІГАТОР» стало власником квартири . Відповідачка більше двох років не проживає в квартирі , однак продовжує бути зареєстрованою, чим змушує нести додаткові витрати по оплаті комунальних послуг. Такі дії відповідача створюють перешкоди у здійсненні законних прав власника, який не може вільно користуватись та розпоряджатися нерухомим майном.Представник позивача в судовому засіданні просить позов задоволити в повному обсязі.

Відповідачка, представник відповідача вказували на те , що не мешкає в спірній квартирі , оскільки позивач заселив наймачів.

Суд,заслухавши сторін, перевіривши матеріали справи,приходить до слідуючого.

Судом встановлено, що 13 грудня 2010 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Дельта Банк» укладений кредитний договір № 576/ПВ-06, за умовами якого відповідачка отримала кредит у розмірі 1 051 406,26 грн на споживчі потреби на строк до 11 грудня 2028 року.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 13 грудня 2010 року між ОСОБА_2 та банком було укладено іпотечний договір, предметом якого є квартира АДРЕСА_1 .

22 квітня 2019 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Лекс Навігатор» укладений договір купівлі-продажу майнових прав № 1349/к та договір відступлення права вимоги за іпотечним договором, відповідно до яких до ТОВ «Лекс Навігатор» перейшло право вимоги за кредитним договором № 576/ПВ-06 та іпотечним договором від 13 грудня 2010 року.

3 червня 2019 року на підставі рішення державного реєстратора Мельника Д.С., індексний номер: 47202765, за ТОВ «Лекс Навігатор» зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 , згідно договору іпотеки.

Відповідно до п.2, ч.1 ст.1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. (ч.1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку»)

За змістом положень частини 1 та 3 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому ст. 37 цього Закону.

Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу, шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. (ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку»).

В квартирі АДРЕСА_1 зареєстрована відповідачка .

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У відповідності до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом частини другої статті 40 Закону України «Про іпотеку» та частини третьої статті 109 ЖК УРСР після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов`язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений,або інший погоджений сторонами строк, добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Позивач просить усунути перешкоди у користуванні майном, шляхом позбавлення відповідача права користування житловим приміщенням зі зняттям з реєстраційного обліку, що не передбачено ні Законом України «Про іпотеку», ні укладеним між сторонами договором іпотеки.

За таких обставин, вимоги позивача про визнання відповідача такою, що втратила право на користування квартирою не ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Крім того, суд звертає увагу, що Законом України від 22 вересня 2011року № 3795-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг» внесено зміни до статті 109 ЖК УРСР, згідно з якими виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1ст. 13 ЦПК України).

Відтак, враховуючи наведене, суд приходить висновку про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до ст..141 КПК України в зв`язку з відмовою в позові судові витрати не відшкодовуються позивачу.

На підставі наведеного, ст. ст. 383, 391 ЦК України, ст.ст.36, 37, 40 Закону України «Про іпотеку», ст.109 ЖК України, керуючись ст.ст. 13,81, 263, 265, ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в позові Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕКС НАВІГАТОР» до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛЕКС НАВІГАТОР»: 01033, м. Київ, вул.. Володимирська, 97/37

відповідач: ОСОБА_2 : АДРЕСА_1

Дата складання повного тексту рішення 31.01.2022р.

Суддя Остапчук Т.В.