КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач- Ратнікова В.М.
№ 22-ц/824/2051/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 759/15165/21

27 січня 2022 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Левенця Б.Б.

при секретарі - Сірій Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника заінтересованої особи ОСОБА_1 адвоката Ничик Аліни Валеріївни на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 16 липня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Бабич Н.Д., у цивільній справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа: ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису,-

в с т а н о в и в:

08 серпня 2021 року ОСОБА_2 звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з заявою про видачу обмежувального припису.

На обґрунтування заявлених вимог, з урахуванням уточненої заяви, зазначала, що заінтересована особа ОСОБА_1 є колишньою дружиною її сина ОСОБА_3 . Вони перебували в шлюбі з 16 січня 1982 року по 16 березня 2021 року. Заінтересована особа ОСОБА_1 вчиняє домашнє насильство відносно неї та її сина ОСОБА_3 .

Вказує на те, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 19 травня 2021 року було встановлено обмежувальний припис, яким ОСОБА_1 строком на шість місяців заборонено перебувати в місці проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 або в іншому місці, де б не проживав останній.

Зазначає, що 03 грудня 2020 року ОСОБА_1 разом зі своїми синами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 намагались незаконно виселити її з квартири АДРЕСА_2 , в якій вона проживає. Окрім того, ОСОБА_1 неодноразово телефонувала та погрожувала їй.

06 квітня 2021 року ОСОБА_1 разом з невідомими особами намагалась зламати двері до її квартири АДРЕСА_2 , проте, сусідка викликала працівників поліції. 08 квітня 2021 року ОСОБА_1 увірвалась до вказаної квартири, де в той час робився ремонт, та відібрала у працівників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ключі від квартири.

Зазначає, що маючи побоювання за своє життя, вона 20 квітня 2021 року попросила свого сина навідатись до квартири та перевірити стан ремонту, проте, як виявилось, замки в квартирі були вже замінені у зв`язку з чим ОСОБА_3 викликав працівників поліції. Зазначає, що наразі проживати в даній квартирі вона не може та була вимушена звернутись до Святошинського районного суду м. Києва з позовом про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням та вселенням її в квартиру АДРЕСА_2 .

13 квітня 2021 року вона звернулась до поліції з заявою про вчинення кримінального правопорушення відносно неї з боку ОСОБА_1 .

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 21 квітня 2021 року було зобов`язано орган досудового слідства Святошинського УП ГУ НП в м. Києві внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Вказує на те, що у зв`язку з постійним емоційним тиском та залякуваннями з боку ОСОБА_1 у період з 16.06.2021 року по 02.07.2021 рік вона перебувала на лікуванні у Київській клінічній лікарні № 5 у відділенні неврології.

З огляду на вище викладене, просила суд видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_1 строком на шість місяців, яким визначити такі заходи тимчасового обмеження: заборонити ОСОБА_1 перебувати в місці проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 та в будь-якому іншому місці, де б не проживала остання; заборонити ОСОБА_1 наближатись на відстань менше 300 метрів до місця проживання (перебування), інших місць частого відвідування ОСОБА_2 ; заборонити ОСОБА_1 вести телефонні розмови, переговори з постраждалою ОСОБА_2 , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; заборонити ОСОБА_1 розшукувати особисто або через третіх осіб ОСОБА_2 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, ОСОБА_1 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 16 липня 2021 року заяву ОСОБА_2 , заінтересована особа: ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису задоволено.

Видано обмежувальний припис стосовно ОСОБА_1 строком на 6 (шість) місяців, яким визначенотакі заходи тимчасового обмеження:

заборонено ОСОБА_1 перебувати в місці проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 та в будь-якому іншому місці, де б не проживала остання;

заборонено ОСОБА_1 наближатись на відстань менше 300 метрів до місця проживання (перебування), інших місць частого відвідування ОСОБА_2 ;

заборонено ОСОБА_1 вести телефонні розмови, переговори з постраждалою ОСОБА_2 , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб;

заборонено ОСОБА_1 розшукувати особисто або через третіх осіб ОСОБА_2 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, ОСОБА_1 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.

Про видачу обмежувального припису повідомитиСвятошинське УП ГУНП у м. Києві - для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також Святошинську районну у м.Києві державну адміністрацію.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, 04 листопада 2021 року представник заінтересованої особи ОСОБА_1 адвокат Ничик Аліна Валеріївнаподала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення Святошинського районного суду м. Києва від 16 липня 2021 року та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволені заяви про видачу обмежувального припису в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи.

Зазначає, що судом першої інстанції було взято до уваги лише наявність відкритого досудового розслідування, яке не є належним доказом в розумінні ст. 77 ЦПК України, оскільки жодне кримінальне провадження на даний час не завершено, підозру не оголошено, а тому дані письмові докази не доводять вчинення будь- яких протиправних дій відносно заявниці.

Вказує на те, що сам факт постійного звернення ОСОБА_2 до правоохоронних органів з підстав вчинення щодо неї фізичного насильства або неврегульованих між сторонами майнових питань може свідчити про наявність тривалого конфлікту між заявником та заінтересованою особою, але не підтверджує факт того, що ОСОБА_1 вчинила щодо заявниці будь яке насильство, що є необхідною умовою для вжиття судом спеціальних заходів, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Вважає, що заявником не надано належних та допустимих доказів вчинення будь- якого насильства відносно неї зі сторони ОСОБА_1 .

Зазначає, що рішення про видачу обмежувального припису або відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків ( оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи), однак заявником не надано доказів наявності таких ризиків.

11 січня 2022 року представник ОСОБА_2 адвокат Лященко Аліна Михайлівна подала відзив на апеляційну скаргу в якому зазначала, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим та законним.

Посилалась на те, що, враховуючи характер та повторюваність вчинених ОСОБА_1 протиправних дій, заявник вважає, що ризики продовження вчинення протиправних дій є дуже високими.

Вважає, що ОСОБА_1 умисно позбавляє життя заявницю, неодноразово погрожувала заявниці використовуючи нецензурну лексику. Окрім того ОСОБА_1 погрожувала вбивством сина ОСОБА_3 , що підтверджується актом співбесіди та отримання пояснень, взятих в ОСОБА_2 адвокатом Бондиком В.А.

Вказує на неодноразові звернення ОСОБА_2 до правоохоронних органів.

З огляду на вище викладене, просила суд відмовити у задоволені апеляційної скарги та залишити рішення суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні представник заінтересованої особи ОСОБА_1 адвокат Ничик Аліна Валеріївна повністю підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Представник ОСОБА_2 адвокат Андрієць Іван Іванович в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30 січня 1990 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про одруження. (а.с. 20)

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 26 листопада 2020 року, яке було залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 16 березня 2021 року, позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задоволено. Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано. (а.с. 27-33)

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 19 травня 2021 року заяву ОСОБА_3 , заінтересована особа: ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису задоволено.

Видано обмежувальний припис стосовно ОСОБА_1 строком на 6 (шість) місяців, яким визначено такі заходи тимчасового обмеження: заборонено ОСОБА_1 перебувати в місці проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 та в будь-якому іншому місці, де б не проживав останній. (а.с. 37-38)

В акті співбесіди та отримання пояснень адвокатом Бондиком В.А. від ОСОБА_2 від 06 червня 2020 року та у поданій адвокатом Бондиком в інтересах ОСОБА_3 до Святошинського УП ГУНП в м. Києві заяві про вчинення кримінального правопорушення від 06 червня 2020 року вбачається, що ОСОБА_1 погрожувала ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 111-114)

Відповідно до копії талону- повідомлення єдиного обліку № 21814 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію, виданого Святошинським управлінням поліції ГУНП в м. Києві, 06 квітня 2021 року о 17:04 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 06 квітня 2021 року о 17:04 за адресою: АДРЕСА_2 сусідка подзвонила та повідомила, що невідомі зламують двері до квартири, крутять замки. Вдома нікого немає. Заявник: ОСОБА_3 . (а.с. 39)

Згідно копії талону- повідомлення єдиного обліку № 25211 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію, виданого Святошинським управлінням поліції ГУНП в м. Києві, 20 квітня 2021 року о 15:18 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 20 квітня 2021 року о 15:17 за адресою: АДРЕСА_2 , заявник повідомив, що прийшов до квартири та виявив, що замінені замки. Власником квартири є ОСОБА_2 - мама заявника. Зі слів заявника над квартирою судового розслідування немає. Зі слів заявника 06 квітня 2021 року невідомі особи вже намагалися проникнути до квартири. Заявник: ОСОБА_10 . (а.с. 40)

13 квітня 2021 року представник потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_2 адвокат Бондик В.А. звернувся до начальника Святошинського РУ Національної поліції м. Київ з заявою- повідомленням про кримінальне правопорушення, в якій просив внести відомості до ЄРДР за даною заявою відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_11 ( а.с. 41-42)

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 21 квітня 2021 року скаргу задоволено. Зобов`язано орган досудового слідства Святошинського УП ГУНП в м. Києві внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі повідомлення, поданого 13 квітня 2021 року адвокатом Бондиком В.А., який діє в інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та надати витяг.

На підставі ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 21 квітня 2021 року було внесено відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань під номером 0001316. (а.с. 119)

Відповідно до копії дозволу № 28299, виданого 13 березня 2015 року, ОСОБА_1 має дозвіл на носіння мисливської зброї.

12 липня 2021 року ОСОБА_2 звернулась до начальника Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві з заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Задовольняючи заяву ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису, суд першої інстанції посилався на те, що заява ОСОБА_2 є обґрунтованою та існує необхідність у видачі обмежувального припису.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Відповідно до частини першої статті 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

Законом визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України від 07 грудня 2017 року № 2229-VIII «Про запобігання та протидію домашньому насильству», що визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно з пунктами 2, 7 частини другої статті 3 Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: колишнє подружжя; батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Відповідно до пунктів 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Згідно з частиною третьою статті 26 цього Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У пункті 9 частини першої статті 1 згаданого Закону оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Обмежувальний припис використовується як ефективний спосіб захисту від вчинення дій з домашнього насильства, однією із характеристик якого є повторюваність.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною першою статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з частиною другою статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У справі, що переглядається, встановлено, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 існують неприязні відносини та між сторонами існує майновий спір.

Необхідність видачі обмежувального припису заявник аргументовувала вчиненням щодо неї психологічного насильства. В обґрунтування вказаних обставин заявником надано копії її заяв до правоохоронних органів. Разом з цим, наведені заявником обставини не містять ознак психологічного та фізичного насильства в розумінні Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», заявником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження фактів вчинення психологічного та фізичного насильства щодо неї ОСОБА_1 , а також ризиків, які можуть наступити у майбутньому у зв`язку із не вчиненням щодо останньої обмежувального припису.

Сам факт звернення ОСОБА_2 до правоохоронних органів стосовно неправомірних дій ОСОБА_1 відносно неї свідчить про наявність конфлікту між заявником та ОСОБА_1 , але не підтверджує факт того, що остання вчинила щодо неї психологічне насильство, що є необхідною умовою застосування судом до відповідної особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, які визначені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Крім того, будь-яких даних про притягнення ОСОБА_1 за заявами ОСОБА_2 до будь-якого виду юридичної відповідальності, матеріали справи не містять.

Таким чином, ОСОБА_2 ,в порушення ст. 81 ЦПК України, не надано належних та допустимих доказів на підтвердження фактів вчинення ОСОБА_1 психологічного насильства щодо неї, а також ризиків, які можуть наступити у майбутньому у випадку не видачі щодо ОСОБА_1 обмежувального припису.

З огляду на вище викладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення є:1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права

Враховуючи зазначене, оцінивши в сукупності докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника заінтересованої особи ОСОБА_1 адвоката Ничик Аліни Валеріївни підлягає задоволенню, рішення Святошинського районного суду м. Києва від 16 липня 2021 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_1 ..

Керуючись ст. ст. 263, 367, 368, 374, 376, 381, 382, 384, 350-2, 350-4, 350-6 ЦПК України, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» , суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника заінтересованої особи ОСОБА_1 адвоката Ничик Аліни Валеріївни задовольнити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 16 липня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволені заяви ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 31 січня 2022 року.

Головуючий: Судді: