Провадження № 2/522/2239/22
УХВАЛА

21 січня 2022 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Павлик І.А.,

за участю:

секретаря судового засідання Середи А.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 ,

представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 про визнання дій незаконними та скасування рішення (висновку),

ВСТАНОВИВ:

У провадженні судді Приморського районного суду міста Одеси Павлик І.А. знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 про визнання дій незаконними та скасування рішення (висновку).

Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 04.10.2021 було відкрито провадження у цивільній справі № 522/18559/21 в порядку загального позовного провадження.

11.11.2021 на адресу суду від позивача надійшла заява про відвід судді Приморського районного суду міста Одеси Павлик І.А., яка обґрунтована тим, що 02.11.2021 у судовому засіданні представником позивача було заявлено клопотання про витребування доказів, у задоволенні якого суддя в усній формі без зазначення мотивів, не розглядаючи його в нарадчій кімнаті з постановленням відповідного процесуального рішення відмовила. Зазначені дії судді, на думку заявника, мають пряму зацікавленість та інтерес у цій справі та призвели до втрати позивачем довіри до суду.

Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 12.11.2021 визнано заяву ОСОБА_1 про відвід судді Павлик І.А. необґрунтованою, провадження у справі № 522/18559/21 зупинено до вирішення питання про відвід.

Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 16.11.2021 під головуванням судді Суворової О.В. відмовлено у задоволенні заяви позивача про відвід судді Павлик І.А.

17.11.2021 Приморським районним судом міста Одеси поновлено провадження у справі № 522/18559/21.

У судовому засіданні, яке відбулося 22.11.2021 закрито підготовче судове засідання та призначено вказану справу до розгляду по суті на 12.01.2022, що підтверджується протоколом судового засідання.

12.01.2022 у судовому засіданні ОСОБА_1 заявила відвід судді Приморського районного суду міста Одеси Павлик І.А., у задоволенні якого ухвалою суду було відмовлено та оголошено перерву в судовому засіданні до 21.01.2022.

20.01.2022 позивачка подала до суду заяву про залишення позову без розгляду, у задоволенні якої ухвалою суду від 21.01.2022 було відмовлено.

21.01.2022 ОСОБА_1 звернулася до суду з клопотанням про перехід зі стадії розгляду по суті до стадії підготовчого провадження, у задоволенні якого ухвалою суду від 21.01.2022 було відмовлено.

У судовому засіданні, яке відбулося 21.01.2022 позивачка подала дві заяви про відвід судді Приморського районного суду міста Одеси Павлик І.А., які обґрунтовані тим, що, позивачка вважає, що у судді вже склалась певне суб`єктивне переконання щодо спірних правовідносин, які є предметом судового розгляду, що може зашкодити всебічному, повному, неупередженому та об`єктивному розгляду справи.

Ухвалами суду від 21.01.2022 зазначені заяви залишені судом без розгляду.

Згідно з частиною третьою статі 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, заклики до невиконання судових рішень забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом.

Відповідно до частини першої статті 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Відповідно до частини другої цієї ж статті суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом і неприпустимість зловживання процесуальними правами є основними засадами (принципами) цивільного судочинства (пункти 2 та 11 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу (пункт 1 частини другої статті 43 ЦПК України).

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

За змістом частини другої цієї статті перелік дій, що суперечать завданню цивільного судочинства та які залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним.

Так, пунктом 1 частини другої статті 44 ЦПК України унормовано, що залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання (частина третя статті 44 ЦПК України).

Частиною четвертою статті 44 ЦПК України визначено, що суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) застосовуючи підпункт «а» пункту 3 статті 35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі статтею 34 Конвенції, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на її подання. Наприклад, ЄСПЛ констатує зловживання правом на подання заяви, коли заявник під час спілкування з ЄСПЛ вживає образливі, погрозливі або провокативні висловлювання проти уряду-відповідача, його представника, органів влади держави-відповідача, проти ЄСПЛ, його суддів, Секретаріату ЄСПЛ або його працівників (див. ухвали щодо прийнятності у справах «Ржегак проти Чеської Республіки» від 14 травня 2004 року [Rehak v. the Czech Republic, заява № 67208/01], «Дюрінже та Грандж проти Франції» від 04 лютого 2003 року [Duringer and Grunge v. France, заяви № 61164/00 і № 18589/02]).

Разом з цим, в порушення зазначених норм, 21.01.2022 позивачка в черговий раз подала дві заяви про відвід судді Приморського районного суду Павлик І.А., з тих підстав наявності сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Неодноразові заяви позивачки про відвід судді, носять систематичний характер, а тому, суд розцінює такі дії, як такі що вчиняються з метою перешкоджання судочинству.

Внаслідок таких дій, суд позбавлений можливості належним чином розглянути справу по суті у визначений процесуальним законодавством строк, оскільки провадження у справі було відкрито ще 04.10.2021, тобто справа не розглянута більше трьох місяців з незалежних від суду причин.

При цьому, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справи є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи те, що позивачка вкотре звернулася із заявами про відвід судді до Приморського районного суду міста Одеси, суд вважає такі дії учасника судового процесу зловживанням процесуальними правами, що спрямоване на безпідставне затягування та перешкоджання розгляду справи та суперечить завданню цивільного судочинства.

Враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку, що процесуальна поведінка позивача свідчить про затягування судового процесу та зловживання ним своїми процесуальними правами.

Приписами статті 143 ЦПК України передбачено, що заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства (ч. 1). Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали (ч. 2).

Відповідно до пункту 5 частини першої ст. 144 ЦПК України одним із заходів процесуального примусу є штраф.

Суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству (пункт 2 частини першої статті 148 ЦПК України).

За наведених обставин, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 захід процесуального примусу у виді накладення штрафу у розмірі 0,3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 744,30 грн.

Згідно з частиною п`ятою статті 148 ЦПК України ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України.

Частиною першою статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі документи, за якими стягувачем є держава або державний орган, можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Керуючись ст. ст. 148, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати дії ОСОБА_1 зловживанням процесуальними правами.

Застосувати до ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) захід процесуального примусу у вигляді штрафу в сумі 0,3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 744,30 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) в дохід державного бюджету штраф у розмірі 744,30 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом п`ятнадцяти днів може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду.

Повний текст ухвали відповідно до ст. 259 ЦПК України буде складено протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя І.А. Павлик

Повний текст ухвали складено 25.01.2022.