УХВАЛА

24 січня 2022 року

м. Київ

справа № 760/3703/18

провадження № 61-11880св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Крата В. І., розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом Київської місцевої прокуратури № 9

в інтересах держави в особі Київської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним, визнання спадщини відумерлою, витребування майна і скасування рішення про державну реєстрацію та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Київської міської ради в інтересах держави в особі якої діє Київська місцева прокуратура № 9, треті особи: ОСОБА_1 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Падалка Роман Олегович, ОСОБА_3 , про визнання права власності, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 26 вересня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 28 липня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2018 року Київська місцева прокуратура № 9 в інтересах держави в особі Київської міської ради звернулася до суду з позовом в інтересах держави в особі Київської міської ради та просила:

- визнати недійсним договір дарування квартири від 25 червня 2009 року

№ 1469, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 щодо нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнати відумерлою спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що складається з нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 ;

- витребувати від ОСОБА_2 на користь територіальної громади

м. Києва в особі Київської міської ради нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 ;

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на нерухоме майно № 33054292 від 21 грудня 2016 року, відповідно до якого

21 грудня 2016 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесений запис про право власності ОСОБА_2 на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000.

У квітні 2018 року ОСОБА_2 подав зустрічний позов до Київської міської ради в інтересах держави в особі якої діє Київська місцева прокуратура № 9, який просив визнати за ним право власності на квартиру

АДРЕСА_2 .

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 26 вересня 2019 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 28 липня 2020 року первісний позов задоволено.

Визнано недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_2 від 25 червня 2009 № 1469, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

Визнано квартиру АДРЕСА_2 відумерлою спадщиною після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та передано дану квартиру у власність територіальної громади м. Києва в особі Київської міської ради.

Витребувано квартиру АДРЕСА_2 від ОСОБА_2 на користь територіальної громади м. Києва в особі Київської міської ради.

Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на нерухоме майно № 33054292 від 21 грудня 2016 року, відповідно до якого 21 грудня 2016 року до державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесений запис про право власності ОСОБА_2 на нерухоме майно за адресою:

АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000.

У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Стягнено з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Прокуратури

м. Києва судовий збір у розмірі 7 407,60 грн з кожного.

У серпні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Разом з касаційною скаргою ОСОБА_2 подав до Верховного Суду клопотання про зупинення виконання рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 26 вересня 2019 року.

Клопотання мотивовано тим, що рішенням суду першої інстанції витребувано у нього квартиру та скасовано рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, тому до розгляду цієї справи судом в касаційному порядку позивач за первісним позовом може пред`явити зазначене рішення для виконання, що призведе до порушення його прав та законних інтересів.

Ухвалою Верховного Суду від 16 листопада 2020 року відкрито касаційне провадження у цій справі.

У частині першій статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду

в касаційному порядку.

Верховний Суд виходить із того, що клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання (дії) судового рішення, підтверджені певними доказами. Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Ураховуючи те, що наведені ОСОБА_2 доводи не є підставами для зупинення виконання судового рішення, інших обґрунтованих підстав необхідності у зупиненні його виконання скаржник не навів, у задоволенні клопотання слід відмовити.

Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоч один суддя із складу дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційних скарг викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Згідно із частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції

в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З огляду на вказане справа розглядатиметься Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в порядку

спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами та без проведення судового засідання

(у письмовому провадженні).

З урахуванням категорії та складності справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.

Керуючись статтями 7, 34, 260, 436, 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про зупинення виконання рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 26 вересня 2019 року відмовити.

Справу за позовом Київської місцевої прокуратури № 9

в інтересах держави в особі Київської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним, визнання спадщини відумерлою, витребування майна і скасування рішення про державну реєстрацію та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Київської міської ради в інтересах держави в особі якої діє Київська місцева прокуратура № 9, треті особи: ОСОБА_1 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Падалка Роман Олегович, ОСОБА_3 , про визнання права власності призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Краснощоков

І. О. Дундар

В. І. Крат