ПОСТАНОВА

Іменем України

24 січня 2022 року м. Кропивницький

справа № 401/1349/21

провадження № 22-ц/4809/107/22

Кропивницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Дуковського О.Л., Дьомич Л.М.,

при секретарі - Федоренко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області у складі судді Волошиної Н.Л. від 20 серпня 2021 року про відмову у забезпеченні позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя, -

встановив :

В травні 2021 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя. В порядку поділу майна подружжя просила стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію вартості 1/2 частини внесків до статутних капіталів визначених підприємств.

18 серпня 2021 року позивачем подано заяву про забезпечення позову, у якій вона просила суд вжити заходи забезпечення її позову шляхом :

-накладення арешту на корпоративні права ОСОБА_2 у ТОВ «Продпостач», ПП «Кода», ТОВ «Сан енерджі парк», ТОВ «Каштан», ТОВ «Техінвестпостач», ТОВ «Дослідно - механічний завод «Карпати», ТОВ «Адорія», ТОВ «Керуюча компанія «Тіп-Груп», ТОВ «Грандмоторс А», ТОВ «Завод композиційних матеріалів», ТОВ «Торговий дім Карпати НР»;

-накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_2 , що знаходяться у банківських установах на рахунках, які будуть виявлені Державною виконавчою службою або приватним виконавцем в процесі виконання ухвали суду про забезпечення позову у межах ціни позову 28 927 750 грн. 00 коп.;

-встановлення заборони державним реєстраторам вчиняти дії щодо відчуження часток у статутних капіталах ТОВ «Продпостач», ПП «Кода», ТОВ «Сан енерджі парк», ТОВ «Каштан», ТОВ «Техінвестпостач», ТОВ «Дослідно - механічний завод «Карпати», ТОВ «Адорія», ТОВ «Керуюча компанія «Тіп-Груп», ТОВ «Грандмоторс А», ТОВ «Завод композиційних матеріалів», ТОВ «Торговий дім Карпати НР», які належать ОСОБА_2 , до розгляду справи по суті;

-встановлення заборони юридичним особам - ТОВ «Продпостач», ПП «Кода», ТОВ «Сан енерджі парк», ТОВ «Каштан», ТОВ «Техінвестпостач», ТОВ «Дослідно - механічний завод «Карпати», ТОВ «Адорія», ТОВ «Керуюча компанія «Тіп-Груп», ТОВ «Грандмоторс А», ТОВ «Завод композиційних матеріалів», ТОВ «Торговий дім Карпати НР» вчиняти дії, спрямовані на зменшення розміру або реальної вартості належних ОСОБА_2 часток у статутному капіталі, як то, але не виключно - зменшення розміру статутного капіталу, перерозподіл часток у статутному капіталі, зменшення вартості чи обсягу основних та оборотних засобів до розгляду справи по суті.

В обґрунтування своєї заяви посилається на те, що невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити виконання судового рішення в частині стягнення компенсації чи взагалі унеможливити його виконання, оскільки відповідач має змогу вчинити дії на приховування активів, а також відчуження або знецінення корпоративних прав у вищеназваних підприємствах.

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 серпня 2021 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, якою просила ухвалу суду скасувати і задовольнити її заяву про забезпечення позову. При цьому посилалась на те, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою та такою, що ухвалена з порушенням норм процесуального і матеріального права та без врахування правових позицій Верховного Суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Згідно із ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно, забороною вчиняти певні дії, іншими заходами необхідними для забезпечення ефективного захисту. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У ч. 1 ст. 61 Сімейного кодексу України передбачено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Відповідно до ст. 66 Господарського Кодексу України грошові та матеріальні внески засновників є джерелами формування майна підприємства.

Згідно зі статтею 115 ЦК України та статтею 12 Закону України "Про господарські товариства" господарське товариство є власником: майна, переданого йому учасниками товариства у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу; продукції, виробленої товариством у результаті господарської діяльності; одержаних доходів; іншого майна, набутого на підставах, що не заборонені законом. Вкладом до статутного (складеного) капіталу господарського товариства можуть бути гроші, цінні папери, інші речі або майнові чи інші відчужувані права, що мають грошову оцінку, якщо інше не встановлено законом.

Висновок щодо застосування зазначених норм права викладений у постанові Верховного Суду України від 03 червня 2015 року у справі N 6-38цс15, відповідно до якого грошові кошти, внесені одним з подружжя, який є учасником господарського товариства, у статутний капітал цього товариства за рахунок спільних коштів подружжя, стають власністю цього товариства, а право іншого з подружжя на спільні кошти трансформується в інший об`єкт - право вимоги на виплату частини вартості такого внеску. При цьому одним з визначних є той факт, що грошові кошти набуті подружжям під час їх спільного проживання.

Отже, якщо один з подружжя є учасником господарського товариства і вносить до його статутного капіталу майно, придбане за рахунок спільних коштів подружжя, то таке майно переходить у власність цього підприємства, а в іншого з подружжя право власності на майно (тобто речове право) трансформується в право вимоги (зобов`язальне право), сутність якого полягає у праві вимоги виплати половини вартості внесеного майна в разі поділу майна подружжя або право вимоги половини отриманого доходу від діяльності підприємства.

Ч. 2 ст. 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Таким чином, для вирішення питання про забезпечення позову заявник повинен довести суду не лише факт того, що грошові кошти, внесені одним з подружжя, який є учасником господарського товариства, у статутний капітал цього товариства, були набуті подружжям під час їх спільного проживання, але і факт реальної загрози невиконання рішення суду про поділ майна подружжя.

Суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову, тому саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування та підтвердження їх доказами згідно зі статтею 81 ЦПК, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Аналізуючи заяву про забезпечення позову та додані матеріали справи, колегія суддів теж не встановила обставин, які б свідчили про наявність реальної загрози щодо невиконання рішення суду про поділ майна подружжя.

Стверджуючи про намір відповідача зменшити дійсний обсяг майна та майнових прав, що підлягають поділу, позивач вказала, що на момент подання заяви статутний внесок ОСОБА_2 істотно зменшився, що свідчить про активне вживання останнім відповідних дій.

Разом з тим колегія суддів звертає увагу, що станом на 29.07.2021 хоч і зазначено про зменшення розміру внеску до статутного фонду в грошовому виразі, однак відсоток частки статутного капіталу ОСОБА_2 в юридичній особі або відсоток права голосу в юридичній особі, не змінився і становить 90.24% від 60000000 грн. статутного капіталу (а.с.23).

За таких обставин, твердження про умисне зменшення частки корпоративних прав для уникнення виконання рішення суду про поділ майна подружжя не підтверджується.

З огляду на вказане, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 серпня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

О.А.Письменний О.Л. Дуковський Л.М. Дьомич