Ухвала

28 січня 2022 року

м. Київ

справа № 752/9895/20

провадження № 61-21349ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 10 червня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 13 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про заборону поширення інформації,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про заборону поширення інформації.

Після відкриття провадження у справі, а саме 07 червня 2021 року позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив: заборонити відповідачам вчиняти дії з передачі будь-яким особам кореспонденції, автором, відправником, адресатом або учасником якої він є, в тому числі листів, повідомлень в паперовій або електронній (цифровій) формі, його особистих паперів, в тому числі документів, фотографій, записів, особистих архівних матеріалів в паперовій або електронній (цифровій) формі, а також інформації щодо стану здоров`я, матеріального стану, місця проживання і місця перебування, дані про особисті майнові й немайнові відносини з іншими особами, зокрема, з членами сім`ї, відомості про події та явища, що відбувалися або відбуваються в побутовому, інтимному, товариському, професійному, діловому та інших сферах життя ОСОБА_2 ; зобов`язати відповідачів письмово повідомити засобами електронної пошти та/або пошти (як цінний лист із описом вкладення або рекомендований лист): ОСОБА_4 із адвокатського бюро «Штайгер» [Staiger Rechtsanwalte AG] на офіційні електронні адреси ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та за офіційними адресами: Талакер 41, СН-8001, а/с 2012, СН-8027 Цюріх [Talacker 41, CH-8001, Postfach 2012, CH-8027 Zurich], Генферштрассе 24, а/с 2012, 8027, Цюріх [Genferstrasse 24, Postfach 2012, 8027 Zurich]; ОСОБА_5 із адвокатського бюро «Штайгер» (Staiger Rechtsanwalte AG) на офіційні електронні адреси ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та за офіційними адресами: Талакер 41, СН-8001, а/с 2012, СН-8027 Цюріх [Talacker 41, CH-8001, Postfach 2012, CH-8027 Zurich], Генферштрассе 24, а/с 2012, 8027, Цюріх [Genferstrasse 24, Postfach 2012, 8027 Zurich]; ОСОБА_6 із Адвокатського бюро «Шурті та партнери» [Schurti Partners Attorneys at Law Ltd] на офіційні електронні адреси ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та за офіційною адресою: Цольштрассе 2, 9490 Вадуц, Ліхтенштейн [Zollstrasse 2 , 9490 Vaduz, Liechtenstein]; товариству з обмеженою відповідальністю «Кінстеллар», , на офіційну електронну адресу та за офіційною адресою місцезнаходження: Україна, 01601, місто Київ, Спортивна площа, будинок 1А; адвокатському об`єднанню «Авеллум», , на офіційну електронну адресу та за офіційною адресою: Україна, 01030, місто Київ, вул. Володимирська, буд. 38, поверх 4 - про заборону ОСОБА_1 та ОСОБА_3 вчиняти дії з передачі будь-яким особам кореспонденції, автором, відправником, адресатом або учасником якої є ОСОБА_2 , в тому числі листів, повідомлень в паперовій або електронній (цифровій) формі, особистих паперів ОСОБА_2 , в тому числі документів, фотографій, записів, особистих архівних матеріалів в паперовій або електронній (цифровій) формі, а також інформації щодо стану здоров`я, матеріального стану, місця проживання і місця перебування, дані про особисті майнові й немайнові відносини з іншими особами, зокрема, з членами сім`ї, відомості про події та явища, що відбувалися або відбуваються в побутовому, інтимному, товариському, професійному, діловому та інших сферах життя ОСОБА_2 .

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 10 червня 2021 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено.

Заборонено ОСОБА_1 та ОСОБА_3 вчиняти дії з передачі будь-яким особам кореспонденції, автором, відправником, адресатом або учасником якої є ОСОБА_2 , в тому числі листів, повідомлень в паперовій або електронній (цифровій) формі, особистих паперів ОСОБА_2 , в тому числі документів, фотографій, записів, особистих архівних матеріалів в паперовій або електронній (цифровій) формі, а також інформації щодо стану здоров`я, матеріального стану, місця проживання і місця перебування, дані про особисті майнові й немайнові відносини з іншими особами, зокрема, з членами сім`ї, відомості про події та явища, що відбувалися або відбуваються в побутовому, інтимному, товариському, професійному, діловому та інших сферах життя ОСОБА_2 .

Зобов`язано ОСОБА_1 та ОСОБА_3 письмово повідомити засобами електронної пошти та/або пошти (як цінний лист із описом вкладення або рекомендований лист):

ОСОБА_4 із адвокатського бюро «Штайгер» [Staiger Rechtsanwalte AG] на офіційні електронні адреси ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та за офіційними адресами: Талакер 41, СН-8001, а/с 2012, СН-8027 Цюріх [Talacker 41, CH-8001, Postfach 2012, CH-8027 Zurich]; Генферштрассе 24, а/с 2012, 8027, Цюріх [Genferstrasse 24, Postfach 2012, 8027 Zurich];

ОСОБА_5 із адвокатського бюро «Штайгер» (Staiger Rechtsanwalte AG) на офіційні електронні адреси ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та за офіційними адресами: Талакер 41, СН-8001, а/с 2012, СН-8027 Цюріх [Talacker 41, CH-8001, Postfach 2012, CH-8027 Zurich], Генферштрассе 24, а/с 2012, 8027, Цюріх [Genferstrasse 24, Postfach 2012, 8027 Zurich];

ОСОБА_6 із адвокатського бюро «Шурті та партнери» [Schurti Partners Attorneys at Law Ltd] на офіційні електронні адреси ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та за офіційною адресою: Цольштрассе 2, 9490 Вадуц, Ліхтенштейн [Zollstrasse 2, 9490 Vaduz, Liechtenstein];

товариству з обмеженою відповідальністю «Кінстеллар», , на офіційну електронну адресу та за офіційною адресою: місцезнаходження: Україна, 01601, місто Київ, Спортивна площа, будинок 1А;

Адвокатському об`єднанню «Авеллум», , на офіційну електронну адресу та за офіційною адресою: Україна, 01030, місто Київ, вул. Володимирська, буд. 38, поверх 4,

про заборону ОСОБА_1 та ОСОБА_3 вчиняти дії з передачі будь-яким особам кореспонденції, автором, відправником, адресатом або учасником якої є ОСОБА_2 , в тому числі листів, повідомлень в паперовій або електронній (цифровій) формі, особистих паперів ОСОБА_2 , в тому числі документів, фотографій, записів, особистих архівних матеріалів в паперовій або електронній (цифровій) формі, а також інформації щодо стану здоров`я, матеріального стану, місця проживання і місця перебування, дані про особисті майнові й немайнові відносини з іншими особами, зокрема, з членами сім`ї, відомості про події та явища, що відбувалися або відбуваються в побутовому, інтимному, товариському, професійному, діловому та інших сферах життя ОСОБА_2 .

Постановою Київського апеляційного суду від 13 грудня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 10 червня 2021 року - без змін.

29 грудня 2021 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 10 червня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 13 грудня 2021 рокуі ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні клопотання про забезпечення позову.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу, обґрунтовано тим, що суди попередніх інстанцій не взяли до уваги, що вжиті заходи забезпечення позову за змістом є тотожними заявленим позовним вимогам та стосуються вирішення спору по суті, що є порушенням положень частини десятої статті 150 ЦПК України. Застосовані заходи забезпечення позову по своїй суті фактично вирішують заявлені позовні вимоги про заборону поширення інформації. Також заявник вказує, що суди попередніх інстанцій не взяли до уваги, що застосування заходів забезпечення позову відбулося за відсутності обґрунтування необхідності такого застосування. Заявник звертає увагу на те, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні не врахував висновки Великої Палати Верховного Суду, висловлені у постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/29, а також висновки Верховного Суду, висловленні у постанові від 09 червня 2021 року у справі № 755/5133/20.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження (відмову у відкритті касаційного провадження) вирішується колегією у складі трьох суддів.

Згідно частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

У пункті 2 частини першої статті 150 ЦПК України зазначено, що позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Згідно зі статтею 151 ЦПК України особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини її звернення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову бути домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , якому просив:

- заборонити ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зберігати, поширювати, використовувати та розголошувати інформацію, документи відносно ОСОБА_2 , фотографії, листування ОСОБА_2 , в тому числі електронне листування з використанням електронних адрес: ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , програми для спілкування в мережі Інтернет « ІНФОРМАЦІЯ_9 », месенджерів Viber та WhatsApp з обліковим записом « НОМЕР_1 », в паперовій та електронній (цифровій) формі.

- зобов`язати ОСОБА_1 , ОСОБА_3 письмово повідомити засобами електронної пошти та/або пошти (як цінний лист із описом вкладення або рекомендований лист):

ОСОБА_4 із адвокатського бюро «Штайгер» [Staiger Rechtsanwalte AG] на офіційні електронні адреси ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та за офіційними адресами: Талакер 41, СН-8001, а/с 2012, СН-8027 Цюріх [Talacker 41, CH-8001, Postfach 2012, CH-8027 Zurich]; Генферштрассе 24, а/с 2012, 8027, Цюріх [Genferstrasse 24, Postfach 2012, 8027 Zurich];

ОСОБА_5 із адвокатського бюро «Штайгер» (Staiger Rechtsanwalte AG) на офіційні електронні адреси ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та за офіційними адресами: Талакер 41, СН-8001, а/с 2012, СН-8027 Цюріх [Talacker 41, CH-8001, Postfach 2012, CH-8027 Zurich], Генферштрассе 24, а/с 2012, 8027, Цюріх [Genferstrasse 24, Postfach 2012, 8027 Zurich];

ОСОБА_6 із адвокатського бюро «Шурті та партнери» [Schurti Partners Attorneys at Law Ltd] на офіційні електронні адреси ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та за офіційною адресою: Цольштрассе 2, 9490 Вадуц, Ліхтенштейн [Zollstrasse 2 , 9490 Vaduz, Liechtenstein],

про заборону зберігати, поширювати, використовувати та розголошувати інформацію, документи відносно ОСОБА_2 , фотографії, листування ОСОБА_2 , в тому числі електронне листування з використанням електронних адрес: ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , програми для спілкування в мережі Інтернет « ІНФОРМАЦІЯ_9 », месенджерів Viber та WhatsApp з обліковим записом « НОМЕР_1 », в паперовій та електронній (цифровій) формі.

- вилучити у ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 DVD-R диски MAP640VC22030376, MAP640VC22030377, MAP640VC22030479, MAP640VC22030480, MAP640VC22030481, MAP640VC22030482, MAP640VC22030484, MAP640VC22125450.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у 2017 році ОСОБА_1 , будучи адвокатом та керівником ТОВ «Кінстеллар», в якому також працював ОСОБА_3 , ознайомився з матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001716 від 12 серпня 2015 року, яке 27 листопада 2017 року було остаточно закрито, і з того часу відповідачі разом з працівниками ТОВ «Кінстеллар» використовують інформацію щодо нього, відомості про матеріальний стан, місце проживання і місця перебування, дані про особисті майнові й немайнові відносини з іншими особами, кореспонденцію, відправником або отримувачем якої вказується він, передають таку інформацію третім особам в Україні та за кордоном, чим порушують його особисті немайнові права.

Предметом судового розгляду в межах цієї справи є вимоги ОСОБА_2 щодо захисту його особистих немайнових прав шляхом заборони відповідачам зберігати, поширювати, використовувати та розголошувати конфіденційну інформацію про позивача, яка була зібрана органом досудового розслідування та отримана відповідачами в межах кримінального провадження.

Врахувавши вищезазначені обставини, а також зміст позовних вимог, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивачем надано належні докази, із урахуванням мотивів заявлених позовних вимог, на підтвердження того, що певні дії відповідачів можуть призвести до нових випадків поширення приватної інформації відносно нього під час вирішення спору.

Суди попередніх інстанцій дійшли достатньо мотивованих висновків, що забезпечення позову у спосіб, обраний позивачем, є співмірним позовним вимогам про заборону відповідачам зберігати, поширювати, використовувати та розголошувати інформацію та документи, не порушує балансу інтересів сторін, а спрямоване на створення умов для безперешкодного виконання у майбутньому ймовірного рішення суду та запобігання ускладненню ефективного захисту прав позивача у випадку задоволення його позову.

Пред`явлений позивачем позов має немайновий характер, а тому вжитий судом першої інстанції захід забезпечення позову не спричинить майнової чи іншої шкоди відповідачам та третім особам.

Застосований судом першої інстанції захід забезпечення позову не є обтяжливим для відповідачів та не порушує їх прав, протилежного ними не доведено, зокрема заявником у касаційній скарзі не наведено обставин, які б свідчили про негативні для нього наслідки. Окрім того, захід забезпечення позову є тимчасовим.

Переглядаючи ухвалу суду першої інстанції щодо забезпечення позову, апеляційний суд надав належну оцінку заявленим позовним вимогам та змісту вжитих заходів забезпечення позову, дійшов обґрунтованих висновків, що ухвала суду першої інстанції про забезпечення позову не суперечить положенням вимог частини десятої статті 150 ЦПК України, оскільки у цьому випадку тимчасова заборона відповідачам вчиняти дії з передачі будь-яким особам кореспонденції позивача, інформації про його особисті дані та відомості про відносини з іншими особами, а також зобов`язання повідомити про таку заборону особам, яким вони вже передали таку інформацію, не є вирішенням спору по суті спору про заборону зберігати, використовувати та розголошувати відомості з вилученням носіїв цієї інформації, а є тимчасовим обмеженням на час розгляду спору судом.

Слід зазначити, що у відповідності до даних Єдиного державного реєстру судових рішень, 10 листопада 2021 року Голосіївський районний суд міста Києва у справі № 752/9895/20 ухвалив рішення по суті спору, задовольнивши позовні вимоги у повному обсязі. Справа наразі перебуває на розгляді в Київському апеляційному суді, ухвалою зазначеного суду від 17 січня 2022 року її призначено до судового розгляду на 28 лютого 2022 року.

Враховуючи вказані обставини, колегія суддів вважає, що правильне застосовування судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції положень статей 149, 150 ЦПК України не викликає розумних сумнівів.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з частиною шостою статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 10 червня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 13 грудня 2021 року не може вважатись обґрунтованою.

Керуючись частинами першою, четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 10 червня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 13 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про заборону поширення інформації - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала у справі № 752/9895/20 набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович