Справа №716/2183/21
Ухвала

Іменем України

25.01.2022 року суддя Заставнівського районного суду Чернівецької області Сірик І.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на частку нерухомого майна та визнання договорів дарування недійсними.

ВСТАНОВИЛА:

24.01.2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просив суд вжити заходи по забезпеченню позову, шляхом встановлення заборони на відчуження ОСОБА_3 та ОСОБА_4 житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки на якій він розташований, площею 0,1259 га., кадастровий номер: :02:003:0037.

Заяву обґрунтовує тим, що 23.09.2010 року між ним та ОСОБА_2 на території Королівства Данії було укладено шлюб. За час шлюбу на належній ОСОБА_2 земельній ділянці площею 0,1259, яка розташована в АДРЕСА_1 ними розпочато будівництво житлового будинку. 10.06.2020 року до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції Клименко Л.Д. було подано декларацію про готовність об`єкта до експлуатації.

12.07.2021 року йому стало відомо, що збудований житловий будинок за їхні спільні кошти ОСОБА_2 без його згоди відчужила за Договором дарування №НРЕ48429 від 12.07.2021 року та №НРЕ484293 від 12.07.2021 року, які посвідчені приватним нотаріусом Чернівецького нотаріального округу Бурдейним Ю.І. в рівних частках на користь ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Оскільки ОСОБА_2 без його згоди, та всупереч ст.65 ч.3 СК України відчужила набуте ними за час шлюбу та належне їм на праві спільної сумісної власності майно, протиправно позбавивши його прав власності, вважає що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективним способом захистити його порушене право власності на майно.

Дослідивши наявні письмові матеріали, суд вважає, що вимоги заявника про забезпечення позову підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заява про забезпечення позову повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ч.1 ст.151 ЦПК України).

У відповідності до п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України одним із видів забезпечення позову є заброною вчиняти певні дії.

Європейський суд з прав людини в п. 43 Рішення по справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004 року, заява №60750/00 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

У рішенні від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» Європейський суд з прав людини зазначив, що «право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін».

Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілейстатті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Надаючи оцінку доводам заяви про забезпечення позову, суд вважає, що обраний заявником захід забезпечення позову шляхом встановлення заборони на відчуження ОСОБА_3 та ОСОБА_4 незакінченого будівництва житлового будинку АДРЕСА_2 ( реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 215), та земельної ділянки на якій він розташований, площею 0,1259 га., кадастровий номер: :02:003:0037, з цільовим призначенням для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, є обґрунтованим, оскільки не вжиття таких заходів забезпечення позову може істотно утруднити ефективний захист або поновлення порушених прав або інтересів заявника, за захистом яких він звернувся до суду.

Крім того, суд враховує предмет спору, співмірність заходу забезпечення позову, а також те, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

За наведених обставин, дослідивши заяву про забезпечення позову, суд приходить до висновку про обґрунтованість зазначеної заяви, а тому вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду та унеможливити поновлення порушених прав заявника, за захистом яких він звернувся до суду, у зв`язку з чим вимоги заяви щодо забезпечення позову є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 149-153, 258-261 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Встановити заборону на відчуження ОСОБА_3 та ОСОБА_4 незавершене будівництво житлового будинку АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 215), та земельної ділянки на якій він розташований, площею 0,1259 га., кадастровий номер: :02:003:0037, з цільовим призначенням для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Заставнівський районний суд Чернівецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Сірик І.С.