Справа № 634/852/21
Провадження № 2-о/634/1/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2022 року

Сахновщинський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - Зимовського О.С.,

за участю секретаря - Лісняк С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Сахновщина Харківської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Сахновщинська селищна рада Красноградського району Харківської області про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,

встановив:

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю, якою просить встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що в 2009 року вона познайомилася з ОСОБА_2 , з яким у неї склалися гарні стосунки і вони вирішили проживати разом. В квітні 2011 року вона переїхала до будинку, який належав на праві приватної власності ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 . З того часу, вони проживали однією сім`єю по 21 серпня 2019 року, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обв`язки, вели спільне господарство і мали спільний бюджет, але не зверталися до державного органу реєстрації актів цивільного стану для реєстрації шлюбу. Спільним коштом та зусиллями вони облаштовували вказаний жилий будинок, проводили поточний та капітальний ремонт перед заселенням. За спільні кошти придбавали необхідні матеріали, предмети домашнього вжитку. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 помер. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 5,41 га, кадастровий номер земельної ділянки :01:000:0138, та житлового будинку з надвірними будівлями за АДРЕСА_1 . Після його смерті вона звернувся з заявою про прийняття спадщини, як спадкоємець четвертої черги. Однак, державним нотаріусом Сахновщинської державної нотаріальної контори Харківської області їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після ОСОБА_2 , в зв`язку з відсутністю документів які б підтверджували проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. За вказаних підстав вона вимушена звернутися до суду з даною заявою.

В судове засідання заявник та її представник не з`явилися. Представником заявника надано заяву про слухання справи у їх відсутність, заявлені вимоги підтримують у повному обсязі, просить задовольнити.

Представник заінтересованої особи Сахновщинської селищної ради Красноградського району Харківської області у судове засідання не з`явився, надійшла заява про слухання справи у відсутність їх представника.

В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно Свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , виданого Сахновщинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 23 серпня 2019 року, актовий запис №119.

На праві власності ОСОБА_2 , згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ХР №004319, виданого на підставі розпорядження Сахновщинської районної державної адміністрації Харківської області від 05 липня 2004 року, №162 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право користування землею, договорів оренди землі 17 серпня 2014 року, за №430 належала земельна ділянка площею 5,41 га, розташована на території Новочернещанської сільської ради Сахновщинського району Харківської області, кадастровий номер земельної ділянки :01:000:0138.

Згідно технічного паспорту на житловий будинок ОСОБА_2 мав у власності житловий будинок з надвірними будівлями за АДРЕСА_1 .

Згідно довідки Сахновщинської селищної ради від 02 вересня 2019 року, за №2548 ОСОБА_1 дійсно з 11 квітня 2011 року проживала і зареєстрована по АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_2 до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 однією сім`єю і вела спільне господарство.

Відповідно до свідоцтва про смерть від 11.01.2006 року ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в смт. Сахновщина Харківської області, актовий запис №08.

Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 30 серпня 2019 року, №57382188 зареєстровано Спадкову справу за №64674407 після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Постановою державного нотаріуса Сахновщинської державної нотаріальної контори Серьогіної О.М. від 20 липня 2021 року за №398/02-31 ОСОБА_1 було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з неможливістю надати підтвердження факту проживання однією сім`єю з померлим ОСОБА_2 , як чоловік і дружина без реєстрації шлюбу.

Також в судовому засіданні було досліджено копії документів зі спадкової справи після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , згідно яких ОСОБА_1 30 серпня 2019 року звернулася до державного нотаріуса Сахновщинської районної державної нотаріальної контори Харківської області Серьогіної О.М. з заявою про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , за якою Сахновщинською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу, номер у спадковому реєстрі №64674407, номер у нотаріуса №106/2019.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що вона проживає по сусідству з ОСОБА_2 . З 2009 року разом з ОСОБА_2 почала проживати ОСОБА_1 , вони жили як сімейна пара, вели спільне господарство, дбали один про одного. Коли ОСОБА_5 захворів вона його відвідувала в лікарні та після смерті поховала його. Дітей та інших родичів в нього немає.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що вона давно знайома з ОСОБА_5 . З 2009 року разом з ОСОБА_2 почала проживати ОСОБА_1 . Вони жили як чоловік та жінка, хоча без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, спільно робили ремонт в будинку та здійснювали покупки. Вони проживали спільно до самої смерті ОСОБА_2 . Після його смерті ОСОБА_1 поховала його та продовжила проживати в його будинку.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що вона проживає по сусідству з ОСОБА_2 . З 2009 року разом з ОСОБА_2 почала проживати ОСОБА_1 . Вони жили дружно як сім`я, вели спільне господарство. Коли ОСОБА_5 захворів вона його доглядала. Дітей та інших родичів в нього немає. Після його смерті ОСОБА_1 поховала його.

Частиною 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Положеннями ст. 1264 ЦК України регламентовано, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справу про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Пунктом 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК(2947-14) про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка.

Згідно вимог ч.4 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 СК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 постійно спільно проживали та вели спільне господарство за адресою: АДРЕСА_1 з квітня 2011 року по день смерті ОСОБА_2 , тобто по ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Таким чином заявником доведено, що встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 має для неї юридичне значення, в іншому, окрім судового, порядку встановити такий факт вона не має можливості, у зв`язку із чим суд вважає за можливе задовольнити заяву, оскільки встановлено, що заявник спільно проживала з померлим ОСОБА_2 не менш як п`ять років до дня відкриття спадщини, їхнім взаєминам були притаманні ознаки шлюбу і сім`ї, що підтверджується дослідженими судом доказами.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість заявлених вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст.ст.4, 12, 81, 258, 294, 315, 319, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Сахновщинська селищна рада Красноградського району Харківської області про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу - задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Хотин Березнівського району Ровенської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу з квітня 2011 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду в тридцяти денний строк з дня його складання.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: /підпис/

Копія вірна. Суддя: