Справа № 236/400/22
У х в а л а

про залишення позовної заяви без руху

"28" січня 2022 р. Суддя Краснолиманського міського суду Донецької області Бєлоусов А.Є., ознайомившись зі змістом позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, доданих до заяви матеріалів,

ВСТАНОВИВ:

До суду 28.01.2022 надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 19 Цивільного процесуального кодексу (ЦПК) України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин. Суди розглядають справи в порядку позовного (загального або спрощеного), наказного та окремого провадження (ч.2 ст. 19 ЦПК України).

Зі змісту поданої заяви вбачається наявність спору про право, що виник між позивачем та відповідачкою у сфері сімейних правовідносин з приводу розірвання шлюбу. Отже, справа за заявою ОСОБА_1 має розглядатись судом в порядку позовного провадження (розд. ІІІ ЦПК України).

Згідно зі ст. 175 ЦПК України позов пред`являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції.

За змістом ст. 175 ЦПК України позовна заява подається в письмовій формі та повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб (ч.1 ст. 177 ЦПК України).

До позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону (ч.4 ст. 177 ЦПК України).

Натомість у позовній заяві ОСОБА_1 відсутні відомості щодо офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти позивача; також не вказано, що позивач не має офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

У позовній заяві відсутні відомості щодо офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти відповідачки; також не зазначено, що ця інформація позивачу невідома.

У позовній заяві не вказані відомості про можливе вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви; також позивачем не зазначено, що такі заходи не здійснювалися.

Позовна заява не містить зазначення доказів, що підтверджують окремі вказані позивачем обставини (неможливість подальшого спільного проживання з дружиною, неможливість збереження сім`ї, суперечність інтересам дитини подальшого проживання позивача та відповідачки у шлюбі).

Позивачем не зазначені докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою.

Позовна заява не містить попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які ОСОБА_1 поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. При цьому за змістом ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються не лише з судового збору, але і з витрат, пов`язаних з розглядом справи (на професійну правничу допомогу; пов`язаних із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язаних з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язаних з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

ОСОБА_1 у поданій ним заяві зазначає про наявність підстав для звільнення його від сплати судового збору згідно з п.12,13 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Позивач на підтвердження наявності у нього певного статусу надав до суду копії посвідчення серії НОМЕР_1 від 12.10.2021 (про наявність статусу учасника бойових дій), довідки Військової частини НОМЕР_2 від 26.01.2022 № 836/156 (про перебування на військовій службі).

Водночас згідно з п.12. ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Зміст заявлених позивачем вимог (розірвання шлюбу, укладеного з ОСОБА_2 ) свідчить, що вони не пов`язані з виконанням позивачем військових обов`язків та не стосуються його службових обов`язків. Оскільки справа не пов`язана з порушенням прав позивача як військовослужбовця, та ОСОБА_1 не звільняється від сплати судового збору на підставі п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Наведене відповідає правовій позиції, викладеній, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 640/7310/19 (провадження № 11-905заі19).

Згідно із з п.13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 545/1149/17 (провадження № 14-730цс19) зазначено, що «…відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Разом з тим, зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору. Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону. Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону № 3551-XII…».

Такі ж правові позиції щодо застосування та тлумачення п.13 ч.1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.10.2019 у справі № 9901/311/19 (провадження № 11-795заі19), у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21.03.2018 у справі № 490/8128/17 (провадження № К/9901/166/18, К/9901/30220/18).

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права (ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Поданий ОСОБА_1 до ОСОБА_2 позов про розірвання шлюбу не стосується соціального і правового захисту учасників бойових дій.

Відтак, позивач повинен сплатити судовий збір у порядку та розмірі, визначених Законом України «Про судовий збір». Відповідно до ч.1 ст. 4 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2022 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2022 встановлений у розмірі 2481 грн..

За положеннями ч. 1 ст. 3 Закону «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством. Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за позовну вимогу немайнового характеру, яка подана фізичною особою, складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (у грошовому вираженні: 2481 грн. х 0,4 = 992,40 грн.).

Реквізити для сплати судового збору: Отримувач коштів: Донецьке ГУК/Лиманська МТГ/22030101; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37967785; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); МФО 899998; Рахунок отримувача: UA0005564; Код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (п. 59,60 рішення Суду від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland), заява № 28249/95) вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявника на доступ до правосуддя, оскільки формування справедливих принципів оплати судового збору характеризує рівень доступності до правосуддя в країні.

З наведеного вбачається необхідність застосування до позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу наслідків, передбачених ст. 185 ЦПК України (залишення позовної заяви без руху, встановлення позивачу строку для усунення недоліків). Належним способом усунення недоліків є подання до суду уточненої редакції позовної заяви, яка міститиме всі відомості, передбачені нормами ст. 175 ЦПК України, сплата суми судового збору за заявлену вимогу немайнового характеру та подання до суду документа на підтвердження такої сплати.

Додатково суддя вважає за необхідне роз`яснити таке.

Положеннями ст. 136 ЦПК України встановлено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Зі змісту положень ст.12 ЦПК України випливає, що позивач повинен навести доводи і подати докази на підтвердження того, що його майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті ним судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Отже, за наявності передбачених законом підстав позивач не позбавлений можливості звернутися до суду з відповідним клопотанням про відстрочення/розстрочення сплати судового збору або звільнення від сплати судового збору, подавши докази на підтвердження існування певних підстав.

Керуючись ст. 175,177,185 України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без руху.

Надати позивачу строк десять днів з дня отримання позивачем копії цієї ухвали судді для усунення зазначених недоліків.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (ч.3 ст. 185 ЦПК України).

Згідно із п.3 розд. XII «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя -