Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2022 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі - головуючий суддя Цуранов А. Ю. , при секретарі Севериненко Д. В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2 , який зареєстрований 01.06.2001 року, актовий запис № 417, після розірвання шлюбу повернути прізвище « ОСОБА_3 ».

В обґрунтування позовних вимог вказано, що у спільному подружньому житті сторони мають неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спільне життя з відповідачем не склалось, вони мають різні характери, вподобання та погляди на сімейне життя. Сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин, не ведуть спільне господарство, зареєстрований шлюб має формальний характер.

28.08.2021 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю.

30.09.2021 року ухвалою судді відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи у відкритому судовому засіданні.

29.09.2021 та 28.01.2022 року позивачем через канцелярію суду подані заяви, в яких остання просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, після розірвання шлюбу залишити прізвище « ОСОБА_3 », судові витрати залишає за собою. Також просила приєднати до матеріалів справи довідки інспекторів поліції Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області за результатами розгляду звернень ОСОБА_1

31.01.2022 року відповідачем через канцелярію суду подана заява з проханням розглядати справу за його відсутності, позов визнає повністю.

В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

З 01.06.2002 року сторони по справі перебувають у шлюбі, який зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану Білоцерківського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 417, що вбачається з копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 . До реєстрації шлюбу позивач мала прізвище « ОСОБА_3 ».

Від спільного проживання подружжя має неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу (СК) України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ст. 113 СК України).

Керуючись ст. 4, 12, 13, 81, 206, 258-259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 01.06.2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Білоцерківського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 417 - розірвати.

Після розірвання шлюбу відновити позивачу ОСОБА_1 прізвище « ОСОБА_3 ».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СуддяА. Ю. Цуранов