Ухвала

28 січня 2022 року

м. Київ

справа № 334/3453/21

провадження № 61-1597ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Тітова М. Ю.,

розглянув касаційну скаргу представника Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» - адвоката Проходи Інни Володимирівни на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06 липня 2021 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 16 грудня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості донарахованого (не облікованого) об`єму природного газу,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2021 року Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» (далі - АТ ОГС «Запоріжгаз») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення вартості донарахованого (не облікованого) об`єму природного газу.

Позов мотивовано тим, що 23 січня 2020 року при виконанні службових обов`язків працівники АТ ОГС «Запоріжгаз» здійснили вихід за адресою: АДРЕСА_1 , в якому проживає споживач ОСОБА_1 , де виявили несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, а саме: пломба державного повірника не відповідала встановленому зразку, позаштатний режим роботи лічильника газу, про що складений акт про порушення № . Відповідно до протоколу направлення засобу вимірювальної техніки на експертизу № 000567 від 27 лютого 2020 року, лічильник споживача був направлений на експертизу, за результатами якої 02 березня 2020 року був складений акт № 0207. Експертизою встановлено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, а саме відсутність відбитку тавра про повірку ЗВТ на пломбувальному матеріалі, розташованому на лічильному механізмі. Наявний доступ в роботу відлікового механізму. Лічильник не придатний до подальшої експлуатації, підлягає заміні. З урахуванням факту несанкціонованого втручання у роботу ЗВТ комісією AT ОГС «Запоріжгаз» з розгляду актів про порушення було прийнято рішення про часткове задоволення акту про порушення № від 23 січня 2020 року, у зв`язку з чим відповідачці здійснено перерахунок (донарахування) об`ємів природного газу за граничними об`ємами споживання природного газу населенням з 24 липня 2019 року до 23 січня 2020 року у сумі 45 008,59 грн. Листом AT ОГС «Запоріжгаз» на адресу споживача направлений акт-розрахунок на оплату не облікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу та його вартості та рахунок на його оплату, які після отримання відповідачкою 30 квітня 2020 року залишилися без виконання.

На підставі викладеного, позивач просив стягнути з відповідача вартість донарахованого (не облікованого) об`єму та обсягу природного газу на суму 45 008,59 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06 липня 2021 року, залишеним без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 16 грудня 2021 року, в задоволенні позову відмовлено.

24 січня 2022 року (згідно з відміткою на поштовому конверті) АТ ОГС «Запоріжгаз» через представника - адвоката Проходу І. В. звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06 липня 2021 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 16 грудня 2021 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Ціна позову в даній справі становить 45 008,59 грн, яка станом на 01 січня 2022 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 481*100=248 100 грн).

Отже, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

Верховним Судом не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Разом із тим, колегія суддів вважає, що наведені заявником обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не дають підстав для висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

При цьому посилання заявника на наявність випадку, передбаченого підпунктом б) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності якого вказані вище судові рішення підлягають касаційному оскарженню, є необґрунтованими, оскільки касаційна скарга не містить конкретизації та посилань на обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, які він позбавлений можливості спростувати при розгляді іншої справи.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

З урахуванням наведеного, оскільки заявником подано касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, увідкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Разом із тим, не потребують окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, статтею 260, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» - адвоката Проходи Інни Володимирівни на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06 липня 2021 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 16 грудня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості донарахованого (не облікованого) об`єму природного газу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:Є. В. Коротенко
А. Ю. Зайцев
М. Ю. Тітов