СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 4-с/759/47/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2022 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Бабич Н.Д.,

за участю секретаря судового засідання - Стеблецького В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Святошинського районного суду міста Києва в залі судового засідання №32, скаргу боржника -КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" на дії державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні ВП № 62325029, стягувач ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

26.10.2021 року до суду надійшла скарга на дії та бездіяльність дії державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні ВП № 62325029. Звертаючись до суду зі скаргою скаржник просив суд визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Нагайчука М.В. від 20.09.2021 р. про закінчення виконавчого провадження, відновити виконавче провадження, зобов`язати державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відізвати з Печерського управління поліції ГУ НП у м. Києві подання про притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності, зобов`язати державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винести постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9, ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", як таке, що виконано.

Обґрунтовуючи скаргу скаржником зазначено, що оскаржувальна постанова винесена державним виконавцем неправомірно, оскільки рішення суду виконано в повному обсязі, однак державним виконавцем не було перевірено виконання КП "Київтеплоенерго" рішення Святошинського районного суду м. Києва від 25.04.2019 р. у справі 759/11126/18 , зміненого постановою Київського апеляційного суду 21.10.2019. Фактично рішення суду було виконано 17.09.2021 р.

Ухвалою суду від 28.10.2021 року скаргу прийнято до розгляду та призначено судовий розгляд.

29.11.2021 р. до суду від стягувача ОСОБА_1 надійшли письмові пояснення на скаргу, в якій останній просив в задоволенні скарги відмовити з підстав її необгрунтованості.

В судове засідання, яке відбулось 17.01.2021 р. учасники процесу не з`явились, від представника КП "Київтеплоенерго" та стягувача ОСОБА_1 надійшли заяви про розгляд скарги за їх відсутності.

В судове засідання представник заінтересованої особи (суб`єкта оскарження) не з`явився повторно, причини не явки суду не відомі, клопотань про відкладення до суду не надходило.

Суд вважає за можливе розгляну скаргу за відсутністю стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, оскільки їх неявка не перешкоджають її розгляду у відповідності до ч. 2 ст. 450 ЦПК України.

Суд, розглянувши скаргу, дослідивши матеріали скаргу та матеріали справи, зважаючи на строки розгляду, дійшов висновку про часткове задоволення скарги, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ч. 1 ст. 448 цього Кодексу скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Отже, право на звернення зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця пов`язане з наявністю судового рішення, ухваленого за правилами ЦПК України.

Судом встановлено, що Святошинським районним судом м. Києва ухвалено рішення від 25.04.2019, яким зобов"язано ПАТ "Київенерго" () здійснити коригування нарахувань за період з лютого 2018 року по квітень 2018 року, згідно п.3 ст.9 Розділу 3 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водо постачання" від 22.06.2017 року по квартирі АДРЕСА_1 з опалювальною площею 77,7 кв.м, за місцем проживання позивача ОСОБА_1 , виходячи із нарахованої суми 2486,39 грн. Зобов"язано КП "Київтеплоенерго" з врахуванням сум коригування заборгованості за період лютого 2018 року по квітень 2018 року, по квартирі АДРЕСА_1 з опалювальною площею 77,7 кв.м, за місцем проживання позивача, зменшити суму заборгованості у розмірі згідно фактично наданих послуг. В решті позовних вимог відмовлено, вирішено питання судових витрат.

Постановою Київського апеляційного суду від 21.10.2019 рішення Святошинського районного суду м. Києва від 25 квітня 2019 року змінено, виключено з резолютивної частини рішення фразу: «виходячи із нарахованої суми 2486, 39 грн». В решті рішення суду залишено без змін.

Старшим державним виконавцем Печерський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винесено постанову від 12.06.2020 ВП №62325029 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа від 15.04.2020 №759/11126/18 виданого Київський апеляційним судом про зобов`язання Комунального пі;дприємства "К;иївтеплоенерго" з врахуванням сум коригування заборгованості за період з лютого 2018 року по квітень 2018 року, по квартирі АДРЕСА_1 з опалювальною площею 77,7 кв.м., за місцем проживання позивача, зменшити суму заборгованості у розмірі згідно фактично наданих послуг (а.с.173-175 том №2).

20.09.2021 р. державним виконавцем внесено подання про притягнення до кримінальної відповідальності (а.с.169-170 том №2).

В подальшому, державним виконавцем Печерський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винесено оскаржувальну постанову від 20.09.2021 р. про закінчення виконавчого провадженя на підставі п. 11 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України " Про виконавче провадження" (а.с.168 том №2).

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі: надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закон.

Відповідно до ч.3 ст. 39 Закону України " Про виконавче провадження" виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Згідно довідки КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" від 17.09.2021 р. останнє повідомило ОСОБА_1 про виконання рішення суду та відкореговано на суму 1947,78 грн. (а.с.175 том №2).

Згідно платіжного доручення № 755589 від 27.09.2021 р., КП виконавчого округу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго", перерахувало кошти на суму 34461,00 грн. на рахунок Державної казначейської служби, призначення платежу борг за рішенням суду 759/11126/18, ВП 62325029 (а.с.177 том №2).

23.09.2021 р., КП "Київтеплоенерго" направило до Печерського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) заяву про закриття виконавчого провадження в зв`язку з його виконанням (а.с.178 том №2).

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі:фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до ч. 1 ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження" за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

На підставі викладеного встановлено, що на момент винесення постанови від 20.09.2021 р. про закінчення виконавчого провадженя на підставі п. 11 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України " Про виконавче провадження", боржником 17.09.2021 р. повідомлено про виконання рішення суду. Проте вказана інформація не була перевірена державним виконавцем.

Таким чином, на переконання суду оскаржувальна постанова є передчасною, оскільки державний виконавець не перевірив виконання боржником рішення суду.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункту 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, установлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" (далі - Конвенція).

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч.3 ст. 431 ЦПК України виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Згідно ст. 80 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад:

1) верховенства права;

2) обов`язковості виконання рішень;

3) законності;

4) диспозитивності;

5) справедливості, неупередженості та об`єктивності;

6) гласності та відкритості виконавчого провадження;

7) розумності строків виконавчого провадження;

8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями;

9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Виходячи з викладеного вище обґрунтування, визначених законом прав та обов`язків державного виконавця при вчиненні виконавчих дій, суд вважає дії державного виконавця щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 20.09.2021 р. з врахуванням наявної заяви боржника про закриття виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", передчасною.

Отже, даючи юридичну оцінку зібраним по справі доказам, враховуючи, що в судовому засіданні встановлено, що в порушення вимог діючого законодавства державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження від 20.09.2021 р, а тому суд приходить до висновку, що є підстави законом передбачені для задоволення в цій частині заявлених вимог скарги.

Разом з тим, вимоги скарги щодо зобов`язання державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відізвати з Печерського управління поліції ГУ НП у м. Києві подання про притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності та зобов`язати останнього винести постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9, ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", як таке, що виконано, задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 41 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Таким чином, оскільки законом передбачено, наслідки коли постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження визнана судом незаконною, то зобов`язувати державного виконавця винести постанову про закриття та відкликання подання не має підстав, а тому вимоги скаржника в цій частині задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 19, 124, 129 Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 2, 4, 10, 18, 126, 127, 431, 447-453 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу боржника -КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" на дії державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні ВП № 62325029, стягувач: ОСОБА_1 ,- задовольнити частково.

Визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 20.09.2021 р. про закінчення виконавчого провадження винесену у виконавчому провадженні ВП № 62325029.

В задоволенні іншої частини скарги, - відмовити.

Відповідно до вимог ст. 453 ЦПК України, про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Бабич Н.Д.