Ухвала

Іменем України

24 січня 2022 року

м. Київ

справа № 211/5176/21

провадження № 61-21344ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Сердюка В. В., Фаловської І. М.

розглянув касаційну скаргу адвоката Лісового Дениса Олександровича в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 серпня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 листопада 2021 року за заявою Криворізької міської ради про забезпечення позову у справі за позовом Криворізької міської ради до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання недійсними договорів дарування та скасування державної реєстрації права власності,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває справа за позовом Криворізької міської ради до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання недійсними договору дарування незавершеного будівництва будівель та споруд автостоянки, відсоток готовності об`єкта 95 %, яке складається з: будівлі сторожки літ. А-2 загальною площею 18,1 кв. м, літ. Б - вбиральня, поз. № 1, № 3 - огорожа, поз. № 2 - ворота, поз. І - замощення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці площею 0,6480 га, з кадастровим номером :03:001:0222, укладеного 18 серпня 2018 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Меньшиковою Кристиною Олександрівною та зареєстрованого в реєстрі за № 1205; договору дарування незавершеного будівництва будівель та споруд автостоянки, відсоток готовності об`єкта 95 %, яке складається з: будівлі сторожки літ. А-2 загальною площею 18.1 кв. м, літ. Б - вбиральня, поз. № 1, № 3 - огорожа, поз. № 2 - ворота, поз. 1 - замощення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці площею 0,6480 га, з кадастровим номером :03:001:0222, укладеного 20 серпня 2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Меньшиковою К. О. та зареєстрований в реєстрі за № 1209; скасування державної реєстрації права власності від 18 серпня 2018 року, номер запису про право власності 27550013, на об`єкт нежитлової нерухомості (реєстраційний номер 110) - незавершене будівництво будівель та споруд автостоянки, відсоток готовності об`єкта 95 %, яке складається з: будівлі сторожки літ. А-2 загальною площею 18,1 кв. м, літ. Б - вбиральня, поз. № 1, № 3 - огорожа, поз. № 2 - ворота, поз. І - замощення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці площею 0,6480 га, з кадастровим номером :03:001:0222, проведену за ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), з одночасним припиненням її речових прав на вказаний об`єкт нерухомого майна та скасування державної реєстрації права власності від 20 серпня 2018 року, номер запису про право власності 27564019, на об`єкт нежитлової нерухомості (реєстраційний номер 110) - незавершене будівництво будівель та споруд автостоянки, відсоток готовності об`єкта 95 %, яке складається з: будівлі сторожки літ. А-2 загальною площею 18,1 кв. м, літ. Б - вбиральня, поз. № 1, № 3 - огорожа, поз. № 2 - ворота, поз. І - замощення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці площею 0,6480 га, з кадастровим номером :03:001:0222, проведену за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), з одночасним припиненням його речових прав на вказаний об`єкт нерухомого майна та стягнення з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь Криворізької міської ради судовий збір у розмірі 9 080,00 грн.

Криворізька міська рада 13 серпня 2021 року звернулася до суду з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на незавершене будівництво будівель та споруд автостоянки, відсоток готовності об`єкта 95 %, яке складається з: будівлі сторожки літ. А-2 загальною площею 18,1 кв. м, літ. Б - вбиральня, поз. № 1, № 3 - огорожа, поз. № 2 - ворота, поз. І - замощення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці площею 0,6480 га, з кадастровим номером :03:001:0222; заборони ОСОБА_1 та іншим особам вчиняти будь-які дії щодо об`єкта незавершеного будівництва будівель та споруд автостоянки, що складається з: будівлі сторожки літ. А-2 загальною площею 18,1 кв. м, літ. Б - вбиральня, поз. № 1, № 3 - огорожа, поз. № 2 - ворота, поз. І - замощення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці площею 0,6480 га, з кадастровим номером :03:001:0222, у тому числі, укладати договори та інші правочини щодо нього; суб`єктам державної реєстрації прав: виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, вчиняти дії щодо державної реєстрації права власності на незавершене будівництво будівель та споруд автостоянки, що складається з: будівлі сторожки літ. А-2 загальною площею 18,1 кв. м, літ. Б - вбиральня, поз. № 1, № 3 - огорожа, поз. № 2 - ворота, поз. І - замощення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці площею 0,6480 га, з кадастровим номером :03:001:0222.

Ухвалою від 27 серпня 2021 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області заяву про забезпечення позову задовольнив частково.

Наклав арешт на незавершене будівництво будівель та споруд автостоянки, відсоток готовності об`єкта 95 %, яке складається з: будівлі сторожки літ. А-2 загальною площею 18,1 кв. м, літ. Б - вбиральня, поз. № 1, № 3 - огорожа, поз. № 2 - ворота, поз. І - замощення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці площею 0,6480 га, з кадастровим номером :03:001:0222, заборонивши ОСОБА_1 та іншим особам вчиняти будь-які дії щодо відчуження вказаного майна, з правом користування ним.

У задоволенні решти вимог заяви відмовив.

Постановою від 23 листопада 2021 року Дніпровський апеляційний суд апеляційну скаргу адвоката Лісового Д. О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнив частково.

Ухвалу Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 серпня 2021 року скасував та постановив нову ухвалу.

Заяву Криворізької міської ради про забезпечення позову задовольнив частково.

Забезпечив позов шляхом заборони ОСОБА_1 вчиняти дії щодо відчуження об`єкта незавершеного будівництва будівель та споруд автостоянки, що складається з: будівлі сторожки літ. А-2 загальною площею 18,1 кв. м, літ. Б - вбиральня, поз. № 1, № 3 - огорожа, поз. № 2 - ворота, поз. І - замощення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці площею 0,6480 га, з кадастровим номером :03:001:0222.

Стягнув з Криворізької міської ради на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу за розгляд в суді апеляційної інстанції у розмірі 1 000,00 грн.

У грудні 2021 року адвокат Лісовий Д. О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 серпня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 листопада 2021 року.

Посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, особа, яка подала касаційну скаргу, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні цих вимог.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України передбачено, що у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Відповідно до частин першої та другої статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачених статтею 150 цього Кодексу, заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до частини першої статті 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; ціну позву, про забезпечення якого просить заявник та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно з частиною шостою статті 153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

З аналізу статей 150-153 ЦПК України можна дійти висновку, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. При цьому забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його тощо.

Зазначена правова норма прямо визначає як форму і порядок звернення до суду із клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову, так і підстави для його забезпечення.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Забезпечення позову за своєю суттю - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення

Такий висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладений у постанові Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 331/1255/17.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Такий висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17.

Предметом спору у цій справі є визнання недійсним договору дарування незавершеного будівництва будівель та споруд автостоянки, відсоток готовності об`єкта 95 %, яке складається з: будівлі сторожки літ. А-2 загальною площею 18,1 кв. м, літ. Б - вбиральня, поз. № 1, № 3 - огорожа, поз. № 2 - ворота, поз. І - замощення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці площею 0,6480 га, з кадастровим номером :03:001:0222 та скасування державної реєстрації права власності.

У заяві про забезпечення позову Криворізька міська рада зазначала, що дії відповідача на момент подачі заяви про забезпечення позову спрямовані на приховування неправомірно набутого ОСОБА_3 права власності нерухомого майна, що розташоване на земельній ділянці площею 0,6480 га з кадастровим номером :03:001:0222, а саме: незавершеного будівництва будівель та споруд автостоянки, відсоток готовності об`єкта 95 %, яке складається з: будівлі сторожки літ. А-2 загальною площею 18,1 кв. м, літ. Б - вбиральня, поз. № 1, № 3 - огорожа, поз. № 2 - ворота, поз. І - замощення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 шляхом протиправного відчуження з початку ОСОБА_2 , а потім ОСОБА_1 , тому невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити виконання рішення суду.

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходив з того, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що обраний спосіб забезпечення позову у вигляді арешту на незавершене будівництво будівель та споруд автостоянки, заборонивши ОСОБА_1 та іншим особам вчиняти будь-які дії щодо відчуження вказаного майна, з правом користування ним є співмірними, оскільки суд першої інстанції не взяв до уваги, що арешт є найбільш обтяжливим заходом, який підлягає примусовому виконанню органами державної виконавчої служби, відповідно до Інструкції з організації примусового виконання рішень, та полягає у проведенні опису, оголошенні заборони розпоряджатися, а в разі потреби, обмеженні права користування майном.

Тому суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення заяви в частині заборони ОСОБА_1 вчиняти дії щодо відчуження об`єкта незавершеного будівництва будівель та споруд автостоянки, що складається з: будівлі сторожки літ. А-2 загальною площею 18,1 кв. м, літ. Б - вбиральня, поз. № 1, № 3 - огорожа, поз. № 2 - ворота, поз. І - замощення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці площею 0,6480 га, з кадастровим номером :03:001:0222, з тих підстав, що існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду у цій справі, оскільки відчуження спірного майна у разі задоволення позову ускладнить виконання рішення суду або взагалі виконання рішення суду буде неможливим.

Статтею 150 ЦПК України визначено види забезпечення позову, зокрема: накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; накладення арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; заборона вчиняти певні дії; встановлення обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; заборона іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупинення продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; зупинення митного оформлення товарів чи предметів; арешт морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; інші заходи у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Таким чином, суд апеляційної інстанції, врахувавши, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а також розумність, обґрунтованість вимог заявника, з метою забезпечення збалансованості інтересів сторін, дійшов обґрунтованого висновку, що забезпечення позову шляхом заборони вчинення дій щодо відчуження спірного майна буде співмірним із заявленими позовними вимогами та достатнім для забезпечення виконання майбутнього рішення суду першої інстанції, в той час як накладення арешту на спірне майно не буде співмірним із заявленими позовними вимогами, та крім того, може бути перешкодою для використання такого майна.

Зі змісту касаційної скарги, судових рішень, що оскаржені,та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Керуючись частиною першою статті 389, частиною другою та четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката Лісового Дениса Олександровича в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 серпня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 листопада 2021 року за заявою Криворізької міської ради про забезпечення позову у справі за позовом Криворізької міської ради до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання недійсними договорів дарування та скасування державної реєстрації права власності.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Мартєв

В. В. Сердюк

І. М. Фаловська