Справа № 168/15/22
Провадження № 2/168/58/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2022 року смт. Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді Малюти А.В.,

секретаря судових засідань - Сулеви Н.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Старовижівської селищної ради Ковельського району Волинської області про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 . Що залишилися після смерті дядька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його дядько ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина, яку прийняв позивач шляхом подачі заяви нотаріусу. Позивач являється спадкоємцем за законом п`ятої черги. При житті спадкодавець заповіту не складав. На день смерті проживав один. Проте нотаріусом позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно у спадкодавця. Тому просить визнати за ним право власності на вищевказаний спадковий житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами в порядку спадкування за законом після смерті дядька ОСОБА_2 .

У підготовче засідання позивач не з`явився. Його представник подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує. Просить судові витрати залишити за позивачем.

Представник відповідача Старовижівської селищної ради у підготовче засідання не з`явився. Подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Проти позову не заперечує.

Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому частиною 2 статті 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши та оцінивши докази, приходить до висновку про те, що позов підставний та підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до вимог статтей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).

Статтями 1268, 1269, 1270 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно із вимогами статті 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Судом, з матеріалів справи та наданої в підготовче засідання нотаріусом копії спадкової справи № 141-2020, заведеної після смерті ОСОБА_2 , встановлені наступні обставини.

Спадкодавець ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10). На день смерті проживав один. У шлюбі не перебував. Дітей не мав. Заповіт від імені ОСОБА_2 виконкомом Старовижівської селищної ради не посвідчувався (а.с.12).

Спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняв позивач ОСОБА_1 . Про що подав заяву нотаріусу (а.с.35 зворот).

Позивач являється спадкоємцем за законом п`ятої черги (а.с.7,8).

Доказів про існування інших спадкоємців за заповітом, за законом, чи таких, що мають право на обов`язкову частку, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2 судом не здобуто.

Таким чином судом встановлено, що позивач в установленому законом порядку прийняв спадщину, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно. Про що нотаріусом винесена відповідна постанова (а.с.9).

Випискою з погосподарської книги № 5 за 2021 рік с.Сукачі Старовижівської селищної ради Ковельського району Волинської області (а.с.13) підтверджується право спадкодавця ОСОБА_2 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 .

Позивачем виготовлено Технічний паспорт на будинок садибного типу по АДРЕСА_1 (а.с.14-19).

Таким чином, суд приходить до переконання, що зазначений житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами входить до складу спадщини, на яку у позивача виникло право після смерті спадкодавця ОСОБА_2 .

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Із заяви, поданої до суду вбачається, що відповідачем позовні вимоги визнаються в повному обсязі. Дані обставини, в силу вимог статті 206 ЦПК України, серед інших, є підставою для задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Відповідно до частин 3, 4 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Враховуючи зазначені вище обставини справи та правові норми, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність визнання за позивачем ОСОБА_1 права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , що залишилися після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання представника позивача про залишення судових витрат за позивачем задовольнити.

Керуючись статтями 392, 1216, 1217, 1218, 1223, 1265, 1268, 1269, 1270 ЦК України, статтями 11, 13, 141, 197, 198, 200, 206, 229, 247, 352-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Старовижівської селищної ради Ковельського району Волинської області про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 , що залишилися після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Витрати по сплаті судового збору залишити за позивачем ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.В.Малюта