Провадження № 2/235/23/22
Справа № 235/6125/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2022 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

у складі: головуючого судді Назаренко Г.В.

секретаря судового засідання Овчаренко В.В.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Булгакова Оксана Дмитрівна, до ОСОБА_3 про визнання об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, стягнення компенсації вартості майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Булгакова О.Д., звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, стягнення компенсації вартості майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 8 квітня 2016 року по 15 вересня 2020 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 (шлюб зареєстровано 8 квітня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 94; шлюб розірвано рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 15 вересня 2020 року).

З моменту реєстрації шлюбу по день фактичного припинення шлюбно-сімейних відносин ними було придбано наступне майно:

диван вартістю 5 000 грн,

стіл вартістю 3 000 грн,

тумба вартістю 3 000 грн,

пенал вартістю 5 000 грн,

шафа-купе вартістю 15 000 грн,

кухня (мийка, стільниця) вартістю 60 000 грн,

змішувач вартістю 2 000 грн,

кондиціонер вартістю 20 000 грн,

пилосос-робот вартістю 10 000 грн,

телевізор вартістю 10 000 грн,

м`які меблі вартістю 20 000 грн,

гітара з обладнанням вартістю 20 000 грн,

мотоцикл вартістю 80 000 грн,

автомобіль Wolkswagen Passat, державний номер НОМЕР_1 , вартістю 200 000 грн,

загальна вартість набутого під час шлюбу майна становить 453 000 грн.

Матеріальне забезпечення сім`ї здійснювалось виключно ним, оскільки відповідач у шлюбі не працювала жодного дня.

Між ними не досягнуто згоди щодо способу поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, що стало підставою для звернення до суду з позовом.

Способом поділу спільно нажитого майна він пропонує залишити меблі та техніку, які залишились у фактичному володінні та користуванні відповідача в кватирі, відповідачу загальною вартістю 253 000 грн, визнавши за нею право власності на це майно, а йому залишити транспортний засіб Wolkswagen Passat, державний номер НОМЕР_1 , вартістю 200 000 грн, оскільки він ним постійно користується, у тому числі для швидкого прибуття до місця роботи, а відповідач не має навичок керування транспортним засобом.

На праві приватної власності відповідачу належить квартира АДРЕСА_1 , яка була придбана нею 6 грудня 2014 року за кошти, отримані від продажу квартири АДРЕСА_2 (вартість кватири була визначена у 76 143 грн) та квартири АДРЕСА_3 (вартість квартири була визначена у 160 000 грн).

Під час шлюбу виключно за рахунок його коштів було суттєво поліпшено технічний стан квартири АДРЕСА_1 , що належить відповідачу на праві приватної власності. Зокрема, було

покладено ламінат вартістю 10 000 грн,

покладено кахель вартістю 10 000 грн,

стіни вирівняні гіпсокартоном вартістю 10 000 грн,

зроблені натяжні стелі вартістю 15 000 грн,

встановлена батарея центрального опалення вартістю 3 000 грн,

встановлені вхідні двері вартістю 20 000 грн,

встановлені міжкімнатні двері (4 штуки) загальною вартістю 60 000 грн (15 000 грн х 4),

встановлено балконний блок з металопластику вартістю 20 000 грн,

зроблено утеплення стін квартири з вулиці вартістю 30 000 грн,

проведена нова електрична проводка, встановлено лічильник вартістю 10 000 грн.

Всього вартість поліпшень технічного стану квартири відповідача за рахунок його коштів становить 188 000 грн, що становить більше половини вартості зазначеної квартири.

Квартира АДРЕСА_1 , що належить відповідачу на праві приватної власності, істотно збільшилась у вартості на суму 188 000 грн внаслідок його трудових та грошових затрат, які неможливо відокремити від об`єкта нерухомості без пошкодження загального технічного стану квартири, у зв`язку з чим вважав, що зазначена квартира може бути визнана за рішенням суду об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

На підставі наведеного просив визнати вищезазначене майно об`єктом права спільної сумісної подружжя, поділити його наступним чином: визнати за ним право власності на автомобіль Wolkswagen Passat, державний номер НОМЕР_1 , вартістю 200 000 грн; визнати за відповідачем право власності на диван вартістю 5 000 грн, стіл вартістю 3 000 грн, тумбу вартістю 3 000 грн, пенал вартістю 5 000 грн, шафа-купе вартістю 15 000 грн, кухню (мийка, стільниця) вартістю 60 000 грн, змішувач вартістю 2 000 грн, кондиціонер вартістю 20 000 грн, пилосос-робот вартістю 10 000 грн, телевізор вартістю 10 000 грн, м`які меблі вартістю 20 000 грн, гітару з обладнанням вартістю 20 000 грн, мотоцикл вартістю 80 000 грн, загальною вартістю 253 000 грн, стягнувши з відповідача на його користь компенсацію вартості майна в сумі 53 000 грн; визнати квартиру АДРЕСА_1 об`єктом права спільної сумісної власності подружжя; розподілити судові витрати (а.с.2-10 т.1).

У встановлений судом строк представником відповідача ОСОБА_4 наданий відзив, в якому позовні вимоги не визнала з огляду на наступне. Позивачем не зазначено в позові та не додано до позовної заяви жодного доказу на підтвердження позовних вимог.

Заперечувала, що автомобіль Wolkswagen Passat, державний номер НОМЕР_1 , вартістю 200 000 грн придбаний за рахунок спільних коштів подружжя.

12 листопада 2019 року ОСОБА_3 за особисті кошти було придбано транспортний засіб Wolkswagen Passat, державний номер НОМЕР_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу транспортного засобу № 8045/2019/1766233 від 12.11.2019р., укладеного у територіальному сервісному центрі МВС 8045 РСЦ МВС в м. Києві, за 200 000 грн. Дані грошові кошти ОСОБА_3 були отримані від продажу квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 02.06.2014р., посвідченого приватним нотаріусом Димитровського міського нотаріального округу Шиманським Є.І., зареєстрованим в реєстрі за № 1206, і належала їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 16.05.2014р. Димитровською державною нотаріальною конторою Донецької області за реєстром № 189, продаж якої був вчинений за 76 143 грн.

Також відповідачем була продана квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 ,що підтверджується договором про наміри та завдаток від 27.11.2014р. та витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно, за 160 000 грн.

На сьогоднішній день позивач покинув відповідача через деякий час як дізнався про її хворобу і забрав автомобіль ОСОБА_3 , що належить їй на праві особистої приватної власності, а також ключі та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Згоди на користування позивачем транспортним засобом відповідач не надавала. Повертати транспортний засіб позивач відмовляється, право власності відповідача на транспортний засіб не визнає.

У відповідності до довідки до акту огляду МСЕК серія 12 ААБ № 072839 ОСОБА_3 встановлена 2 група інвалідності з 24.04.2019р. у зв`язку із загальним захворюванням. У відповідності до виписки з медичної карти стаціонарного хворого на злоякісне утворення № 193 від 16.01.2019р. позивачу встановлено діагноз Са правої молочної залози T1N1M0. Стан після 5-го курсу ПХТ, оперативного лікування. Кл. гр.2.

Позивач без дозволу відповідача забрав вказаний транспортний засіб та відмовляє його повернути. На усні прохання повернути транспортний засіб, оскільки він терміново потрібен для відвідування лікарні у місті Краматорськ, відмовив, зазначаючи, що є власником цього транспортного засобу.

Позивачем не надано доказів, що він будь-яким чином брав участь у придбанні цього транспортного засобу. Єдиною підставою є те, що даний автомобіль приданий в період шлюбу.

Відповідач не брав участі у придбанні транспортного засобу, позивач його придбала для своїх потреб, а не в інтересах сім`ї.

Коштів позивача відповідач не бачила, він їх їй не надавав. Вони жили кожен за свій рахунок. Позивач казав, що мало заробляє і всі кошти віддає на погашення якогось боргу, а відповідач не перевіряла дохід позивача.

Меблі, що знаходяться в квартирі, були придбані відповідачем ще до укладення шлюбу разом із квартирою. Відповідачеві невідомо, про які меблі в позові йде мова.

Змішувач, кондиціонер, пилосос-робот відсутні у неї і взагалі не було придбано.

Телевізор є приватною власністю позивача, оскільки був придбаний ним до шлюбу з відповідачем та привезений до квартири відповідача після укладення шлюбу.

Зазначена вартість меблів є сумнівною, навмисно завищена, нічим не підтверджена позивачем. Позивачем не зазначено підстав для визнання цього майна спільним, а зазначено тільки вартість цього майна та припущення, що вони були придбані у період шлюбу сторін.

Гітара з обладнанням є власністю сина відповідача ОСОБА_5 , у якого знаходяться документи, що підтверджують право власності на нього. Сторони не мають ніякого відношення до цього майна.

У власності відповідача мотоцикл вартістю 80 000 грн не перебуває, а тому підтвердити або спростувати доводи щодо цього майна неможна.

Квартира АДРЕСА_1 була придбана відповідачем 6 грудня 2014 року ще до знайомства з позивачем та укладення з ним шлюбу. Придбана квартира була вже з ремонтом, коли позивач в`їхала в неї. Ніякого ремонту, тим паче за кошти позивача, у період шлюбу не було.

Таким чином, відповідач вважає, що дана квартира не є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки придбана нею до шлюбу, і поліпшень стану за період шлюбу не було.

Позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача грошової компенсації у вигляді вартості побутового та домашнього вжитку в сумі 53 000 грн відповідач вважала необґрунтованими, оскільки зазначене вище майно не є спільним майном подружжя, а також не отримана згода іншого подружжя на отримання такої грошової компенсації.

На підставі наведеного просила в задоволенні позовних вимог відмовити (а.с.50-56 т.1).

Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 28 жовтня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.44 т.1).

Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 30 листопада 2020 року зупинене провадження у справі у зв`язку з неможливістю її розгляду до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку цивільного судочинства, до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи (а.с.75 т.1).

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 16 лютого 2021 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 30 листопада 2020 року про зупинення провадження по справі закрито (а.с.169-170 т.1).

Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 21 грудня 2020 року поновлено провадження у справі для розгляду заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів у справі (а.с.93 т.1).

Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 23 грудня 2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів відмовлено (а.с.102-103 т.1).

Постановою Донецького апеляційного суду Донецької області від 17 лютого 2021 року ухвалу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 23 грудня 2020 року залишено без змін (а.с.178-182 т.1).

Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 24 грудня 2020 року зупинене провадження у справі у зв`язку з неможливістю її розгляду до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку цивільного судочинства, до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи (а.с.105 т.1).

Постановою Донецького апеляційного суду від 16 лютого 2021 року ухвалу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 24 грудня 2020 року про зупинення провадження у справі скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції (а.с.173-174 т.1).

Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 28 грудня 2020 року відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_2 про поновлення провадження у справі (а.с.109 т.1).

Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 1 березня 2021 року по справі призначено судове засідання на 26 березня 2021 року (а.с.203 т.1).

Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 10 березня 2021 року вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та замінено судове засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням (а.с.206 т.1).

Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 24 березня 2021 року відмовлено в задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_2 про відвід судді Назаренко Г.В. (а.с.236 т.1).

Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 25 травня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні (а.с.38 т.2).

Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 25 травня 2021 року задоволено частково заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову (а.с.63-64 т.2).

Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 25 червня 2021 року задоволено частково заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову (а.с.22-23 матеріалів оскарження).

Постановою Донецького апеляційного суду від 4 серпня 2021 року ухвалу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 25 червня 2021 року скасовано, у задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову відмовлено (а.с.66-69 матеріалів оскарження).

Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 26 серпня 2021 року в задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_2 про відвід судді Назаренко Г.В. відмовлено (а.с.5-6 провадження № 2-ві/235/2/21).

Ухвалою судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 27 вересня 2021 року в задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовлено (а.с.102-103 т.2).

Постановою Донецького апеляційного суду від 29 грудня 2021 року ухвалу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 27 вересня 2021 року змінено, виклавши її мотивувальну частину в редакції цієї постанови (а.с.138-144 матеріалів оскарження).

Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 14 грудня 2021 року відхилене клопотання представника позивача ОСОБА_2 про призначення по справі судової будівельно-технічної експертизи (а.с.129-131 т.2).

В судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_2 підтримали позовні вимоги, просили позов задовольнити.

Відповідач та її представник ОСОБА_4 позов не визнали з підстав, зазначених у відзиві, просили в позові відмовити.

Заслухавши учасників, дослідивши письмові докази, допитавши свідків і оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідна суть спірних правовідносин.

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 8 квітня 2016 року по 15 жовтня 2020 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого 8 квітня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, та копією рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 15 вересня 2020 року, що набрало законної сили 15 жовтня 2020 року.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя відповідно до ст.61 СК України може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч.1 ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно ч.1 ст. ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка і рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ст.71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Неподільні речі присуджуються одному із подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Присудження одному із подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе лише за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Згідно п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» (далі постанова Пленуму ВСУ № 11) вирішуючи спори про поділ майна подружжя, суди повинні враховувати, що само по собі розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте за час шлюбу. Проте розпорядження таким майном після розірвання шлюбу здійснюється колишнім подружжям виключно за взаємною згодою відповідно до положень ЦК, оскільки в таким випадках презумпція згоди одного з подружжя на укладення другим договорів з розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності подружжя вже не діє.

Відповідно до абз.1 п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 № 11 поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст.372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Згідно з п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 № 11 вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69, ч.3 ст.368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст.325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспорті засоби; грошові, кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами тощо.

Майно, яке належало одному з подружжя, може бути віднесено до спільної сумісної власності укладеною при реєстрації шлюбу угодою (шлюбним договором) або визнано такою власністю судом з тих підстав, що за час шлюбу його цінність істотно збільшилася внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя чи їх обох.

У відповідності до п.25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 № 11 вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема, неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст.71 СК щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст.365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст.11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми.

У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Згідно копії договору купівлі-продажу транспортного засобу № 8045/2019/1766233 від 12 листопада 2019 року, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , ОСОБА_3 придбано у право власності транспортний засіб Wolkswagen Passat, 2013 року випуску, білого кольору, номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_1 . За домовленістю сторін ціна транспортного засобу складає 200 000 грн (п.3.1 договору). Договір оформлений та підписаний сторонами в сервісному центрі 8045 РСЦ МВС в Києві № 8045/2019/1766233 (а.с.58 т.2).

З 12 листопада 2019 року транспортний засіб Wolkswagen Passat, державний номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузова (VIN) НОМЕР_2 , зареєстрований за ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_5 , та станом на 13 червня 2020 року перебуває на обліку, що випливає з копії відповіді ТСЦ № 1444 РСЦ ГСЦ в Донецькій області № 31/5-1444-88 від 13.06.2020р. (а.с.59, 60 т.2).

З копій довідок ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» та Індивідуальних відомостей про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України (форма ОК-7) вбачається, що ОСОБА_1 працював у ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» в якості гірника очисного забою і за періоди: 2011 рік - травень 2020 року мав стабільний високий дохід у вигляді заробітної плати. Так, станом на листопад 2019 року нарахована заробітна плата ОСОБА_1 складала 60 996,16 грн (а.с.14-19 т.1, 25-35 т.2).

З Індивідуальних відомостей про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України (форма ОК-7) вбачається, що ОСОБА_3 працювала у ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське», і за періоди: вересень 1998 лютий 1999 року отримувала дохід у ПП Черкашиній, квітень 2004 березень 2016 року - у ДП ВК «Шахта «Красноармійська-Західна № 1», квітень 2004 - березень 2016 року - в ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» (а.с.14-24 т.2).

З копії довідки Покровського міського центру зайнятості № 3-28/136 від 07.12.2020р. вбачається, що ОСОБА_3 була зареєстрована в якості безробітної в Покровському міському центрі зайнятості з 5 квітня 2016 року по 7 квітня 2017 року, за період з 12 квітня 2016 року по 6 квітня 2017 року отримувала дохід: липень 2016 року 3064,77 грн, серпень 2016 року 4524,18 грн, вересень 2016 року 4378,25 грн, жовтень 2016 року 4104,60 грн, листопад 2016 року 3830,96 грн, грудень 2016 року 4025,88 грн, січень 2017 року 4025,85 грн, лютий 2017 року 3642,77 грн, березень 2017 року 4089,86 грн, квітень 2017 року 829,02 грн (а.с.234 зв. т.1).

Отже, транспортний засіб Wolkswagen Passat, державний номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузова (VIN) НОМЕР_2 , набутий подружжям ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за час шлюбу, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Враховуючи, що сторони не домовились про спосіб поділу транспортного засобу, який відноситься до неподільної речі, а також не надали згоду на присудження грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності та не внесли на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми, - суд вважає не за необхідне поділити цей транспортний засіб наступним чином: визнати, що ідеальні частки сторін у транспортному засобі Wolkswagen Passat, державний номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузова (VIN) НОМЕР_2 , становлять Ѕ кожного без його реального поділу і залишити цей транспортний засіб в їх спільній частковій власності.

Відсутність у відповідача посвідчення водія не впливає на обраний судом спосіб поділу вказаного транспортного засобу (а.с.8, 12, 47 т.2).

Конструкція статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуто ними в період шлюбу. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17. На підставі наведеного позовні вимоги про визнання перерахованого в позові майна, крім квартири АДРЕСА_1 , заяво заявлені позивачем і задоволенню не підлягають.

Згідно копії договору купівлі-продажу кватири від 6 грудня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області Богатовою І.О. 06.12.2014р., зареєстрованого в реєстрі за № 3061, ОСОБА_7 є власником двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею з балконом 42,3 кв.м, житловою площею 26,4 кв.м. Право власності на зазначену квартиру зареєстровано за відповідачем 6 грудня 2014 року (підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 17774607 від 06.12.2014) (а.с.79-81).

Згідно копії договору купівлі-продажу квартири від 2 червня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Димитровського міського нотаріального округу Донецької області Шиманським Є.І. 02.06.2014р., зареєстрованого в реєстрі за № 1206, ОСОБА_8 продала квартиру АДРЕСА_2 ОСОБА_9 за 76 143 грн (а.с.10 т.2).

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч.1 та 2 ст.77 ЦПК України).

Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Свідок ОСОБА_10 показав, що знає сім`ю ОСОБА_11 з моменту їх спільного проживання. 1,5 2 роки тому він допомагав ОСОБА_1 заносити в квартиру, що належить ОСОБА_3 і розташована на АДРЕСА_6 листа гіпсокартону для проведення ремонту в квартирі. У відсутність ОСОБА_3 він був у квартирі до ремонту і після ремонту і стверджує, що в кватирі була покладена плітка, ламінат, замінена сантехніка у ванній кімнаті та кухні, після ремонту був встановлений новий пластиковий балкон, придбані м`які меблі, кухня, шафа-купе. Зі слів ОСОБА_1 йому відомо, що за рахунок останнього були придбані автомобіль та мотоцикл, ОСОБА_3 же не працювала. У зв`язку з наявністю у ОСОБА_1 кредитних зобов`язань автомобіль було вирішено оформити на ім`я ОСОБА_3 . ОСОБА_1 казав йому про те, що мотоцикл було подаровано сину ОСОБА_3 .

Свідок ОСОБА_12 показав, що зі слів ОСОБА_1 йому відомо про придбання останнім автомобіля Wolkswagen за 11 000 доларів США, який був оформлений на ім`я подружжя. Також ОСОБА_1 раз на місяць заїжджав до нього в гості на мотоциклі китайського виробництва, вартість якого складала приблизно 100 000 грн, який було оформлено на ОСОБА_3 . Приблизно три роки тому він заходив в квартиру, що розташована на АДРЕСА_6 , де бачив «свіжий» косметичний ремонт, придбана нова кухонний гарнітур.

Свідок ОСОБА_13 показала, що квартира на АДРЕСА_6 , придбана ОСОБА_3 до шлюбу з ОСОБА_1 , була повністю придатна до проживання, у ванній кімнаті був зроблений капітальний ремонт, в квартирі був встановлений кондиціонер. Зі слів ОСОБА_3 їй відомо, що за кошти, які ОСОБА_3 виручила від продажу двох квартир, одна з яких розташована на мікрорайоні Лазурний в м. Покровську, вона придбала автомобіль Wolkswagen, який було оформлено на ОСОБА_3 . Зал квартири, в якій жили ОСОБА_11 , був перегороджений гіпсокартоном для того, щоб виділити окреме місце для проживання сина ОСОБА_1 від першого шлюбу. Син ОСОБА_3 від першого шлюбу ОСОБА_14 збирав гроші на гітару. В квартирі залишився телевізор, що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_15 показав, що у 2014 оці давав гроші в кількості 160 000 грн на придбання квартири на мікрорайоні ОСОБА_16 в м. Покровську, а також на її ремонт. У придбаній квартирі були поклеєні шпалери, здійснене шпаклювання стін, встановлений пластиковий балкон. ОСОБА_3 купувала церезит, краноспан, вирівнювала стіни, підлогу, стелю, встановлювала балкон. Ремонт проводила будівельна бригада близько два місяці. При переїзді в цю квартиру у ОСОБА_3 вже були диван, стіл, тумба, пенал. За надані ним гроші вона придбала кухонний гарнітур, диван, ліжка, тумбочки. Від продажу двох належних ОСОБА_3 квартир був придбаний автомобіль Wolkswagen. Сину ОСОБА_3 . ОСОБА_14 на день народження дарували гітару вартістю 1000 грн та мотоцикл вартістю 70 000 грн. Під час шлюбу ОСОБА_11 встановили перегородку в зальній кімнаті для сина ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_17 показав, що у 214 році допомагав перевозити речі у квартиру на мікрорайоні Шахтарському в м. Покровську, яку вона купила за гроші, які їй дав батько. Квартира була придатна для житла, ремонт в квартирі робився до того, як ОСОБА_3 вийшла заміж за ОСОБА_1 . Так, в квартирі клалася плітка, клеїлися шпалери, був придбаний кухонний гарнітур. Раніше ОСОБА_3 мешкала в квартирі на мікрорайоні Лазурном в м. Покровську, звідки перевезла в квартиру на мікрорайоні Шахтарському два дивана, стіл, шафу, змішувач, кондиціонер, сама придбала кухонний гарнітур. В квартиру на мікрорайоні Шахтарському в м. Покровську ОСОБА_1 приніс свій телевізор. У 2017 році він допомагав збирати гітару на 16-річчі сина ОСОБА_3 . Автомобіль Wolkswagen ОСОБА_3 купила за свої власні кошти, які виручила від продажу квартири на мікрорайоні ОСОБА_18 та квартири, що перейшла їй у спадок після смерті діда.

Свідок ОСОБА_5 показав, що її мати ОСОБА_3 та ОСОБА_1 одружилися у 2016 році. За гроші його діда у 2019 році та його матері ОСОБА_3 був придбаний автомобіль Wolkswagen, ОСОБА_1 гроші на придбання автомобіля не давав. Гроші на придбання квартири на мікрорайоні Шахтарському в м. Покровську ОСОБА_3 давав його дід. Придбана квартира була у доброму стані. Від продажу двох квартир на мікрорайоні Лазурному в м. Покровську та в м. Минограді Донецької області були виручені грошові кошти, на які був приданий автомобіль Wolkswagen та оплачене його навчання у ВНЗ. У 2018 році за рахунок його родичів був придбаний мотоцикл, який був оформлений на мати, а після досягнення ним повноліття зареєстрований на нього. До вересня 2019 року він жив разом із мамою. З появою в квартирі сина ОСОБА_1 прийшлось встановити в залі перегородку. Показав, що ОСОБА_11 не було придбано під час шлюбу ніякого майна, ОСОБА_1 приніс у квартиру лише свій телевізор. До шлюбу з ОСОБА_1 його матір`ю ОСОБА_3 було придбано кухонний гарнітур, вікна, балкон, м`які меблі. Для навчання у музичній школі для нього була придбана гітара.

Свідок ОСОБА_19 показав, що у ОСОБА_1 є автомобіль Wolkswagen, на який він збирав все своє життя. В квартирі, що розташована на АДРЕСА_6 , він був у 2016-2017 роках двічі: при першому відвідуванні в квартирі був відсутній ремонт, а при другому ремонт вже був у наявності (покладений ламінат на підлогу, встановлений та утеплений балкон, облаштовано кімнату для дитини ОСОБА_1 ). В квартирі були телевізор, DWD-програвач, диван, м`які меблі. Йому відомо, що ОСОБА_1 купував синові ОСОБА_3 мотоцикл за 100 000 грн.

Свідок ОСОБА_20 показала, що кватира на мікрорайоні Шахтарський в м. Покровську була придбана на кошти, які на початку 2014 року давав ОСОБА_3 її вітчим. На момент придбання квартира була у жилому стані, необхідно було лише переклеїти шпалери. В квартирі було встановлено балконний блок. Через пару років після придбання квартири ОСОБА_11 одружилися. Жили в кватирі ОСОБА_3 разом із своїми дітьми, ремонт не робили, лише обладнавши кімнату для сина ОСОБА_1 . Під час шлюбу ОСОБА_11 придбали пилосос, комп`ютер та мотоцикл для сина ОСОБА_3 . Для придбання мотоцикла синові гроші давали родичі ОСОБА_3 . Автомобіль Wolkswagen ОСОБА_3 придбала за гроші, які отримала від продажу належних їй квартир.

Показання допитаних в судовому засіданні свідків суд не приймає до уваги з тих підстав, що вони протирічать одне одному, не містять посилань на індивідуальні ознаки, за допомогою яких було б можливо ідентифікувати об`єкти, що підлягають поділу, не дають змоги визначити вартість цих предметів, а також в даному випадку не є належними та допустимим доказами в розумінні статей 77, 78 ЦПК України.

Відповідач факт придбання у період шлюбу з позивачем дивану, столу, тумби, пеналу, шафи-купе, кухні (мийка, стільниця), змішувача, кондиціонеру, пилососа-робота, телевізора, м`яких меблів, гітари з обладнанням, мотоциклу, а також збільшення вартості квартири, придбаної нею до шлюбу, за рахунок трудових та грошових затрат позивача, заперечувала, будь-яких належних та допустимих доказів такого придбання позивачем суду надано не було, у зв`язку з чим в позові про поділ цього майна, а також визнання квартири АДРЕСА_1 об`єктом права спільної сумісної власності подружжя необхідно відмовити.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.9 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Враховуючи, що відповідач станом на дату ухвалення рішення судом є інвалідом 2 групи за загальним захворюванням, що підтверджується копією довідки до акта огляду МСЕК серія 12 ААВ № 365808 від 09.09.2021р., а процент задоволених позовних вимог становить 19,63 (1018600 грн 100%, 200000 грн х%), підлягає стягненню з Державного бюджету України на користь позивача на відшкодування сплаченого судового збору 1999,51 грн (10186 грн х 19,63% : 100%) (а.с.1, 41, 57-64 т.1).

Відповідно до ст.ст.13, 16, 203, 204, 215, 216, 236, 255, 369, 373 ЦК України, ст.ст.3, 60, 61, 65, 69, 70, 71, 74 СК України, керуючись ст.ст.19, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_7 , НОМЕР_3 ), від імені якого діє адвокат Булгакова Оксана Дмитрівна, до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_4 ) про визнання об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, стягнення компенсації вартості майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя задовольнити частково.

Поділити транспортний засіб Wolkswagen Passat, державний номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузова (VIN) НОМЕР_2 : визнати, що ідеальні частки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у транспортному засобі Wolkswagen Passat, державний номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузова (VIN) НОМЕР_2 , становлять Ѕ кожного без його реального поділу і залишити транспортний засіб Wolkswagen Passat, державний номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузова (VIN) НОМЕР_2 , в їх спільній частковій власності.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 на відшкодування сплаченого судового збору 1 999 (одну тисячу дев`ятсот дев`яносто дев`ять) гривень 51 копійку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, повністю або частково безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Згідно п.3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 731-ІХ від 18.06.2020 року під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Дата складання повного судового рішення 27 січня 2022 року.

Суддя Г.В. Назаренко

Вступна та резолютивна частини рішення складені 17 січня 2022 року. Повне рішення складене 27 січня 2022 року.

Суддя Г.В. Назаренко