Ухвала

25 січня 2022 року

м. Київ

справа № 488/5413/14-ц

провадження № 61-11489св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Карпенко С. О.,

провівши в порядку письмового провадження попередній розгляд справи за позовом прокурора Корабельного району міста Миколаєва в інтересах держави в особі Миколаївської обласної державної адміністрації та Державного підприємства «Миколаївське лісове господарство» до Миколаївської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 , Виконавчий комітет Миколаївської міської ради, про визнання незаконними та скасування рішень органу місцевого самоврядування, визнання недійсним договору купівлі-продажу і державного акта, зобов`язання повернути земельну ділянку за касаційною скаргою представника ОСОБА_3 - адвоката Бортика Руслана Олеговича на рішення Корабельного районного суду міста Миколаєва від 22 квітня 2021 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 23 червня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2014 року прокурор Корабельного району міста Миколаєва звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив: визнати незаконним та скасувати пункт 75 розділу 1 рішення Миколаївської міської ради від 01 жовтня 2009 року № 38/30; визнати незаконним та скасувати пункти 33, 33.2 розділу 4 рішення Миколаївської міської ради від 25 червня 2010 року № 47/51; визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 01 вересня 2010 року № 2178, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; визнати недійсним державний акт про право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 904550 від 19 серпня 2010 року, який було зареєстровано у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 80; витребувати з незаконного володіння ОСОБА_3 земельну ділянку площею 1 000 кв. м, кадастровий номер :05:031:0047, розташовану по АДРЕСА_1 , та передати її у власність держави в особі Миколаївської обласної державної адміністрації з передачею у постійне користування Державному підприємству «Миколаївське лісове господарство».

Рішенням Корабельного районного суду міста Миколаєва від 22 квітня 2021 року позов задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано пункт 75 розділу 1 рішення Миколаївської міської ради від 01 жовтня 2009 року № 38/30. Визнано незаконним та скасовано пункти 33, 33.2 розділу 4 рішення Миколаївської міської ради від 25 червня 2010 року № 47/51. Витребувано з незаконного володіння ОСОБА_3 у власність держави в особі Миколаївської обласної державної адміністрації земельну ділянку площею 1 000 кв. м, кадастровий номер :05:031:0047, розташовану по АДРЕСА_1 . В задоволенні вимог про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки та державного акта про право власності на земельну ділянку відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 23 червня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, а рішення Корабельного районного суду міста Миколаєва від 22 квітня 2021 року - без змін.

09 липня 2021 року представник ОСОБА_3 - адвокат Бортик Р. О. подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Корабельного районного суду міста Миколаєва від 22 квітня 2021 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 23 червня 2021 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 листопада 2021 року відкрито касаційне провадження в цій справі та витребувано її матеріали з Корабельного районного суду міста Миколаєва.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За змістом пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Відповідно до абзацу 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, справу слід призначити до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Враховуючи категорію і складність справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись статтями 34, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом прокурора Корабельного району міста Миколаєва в інтересах держави в особі Миколаївської обласної державної адміністрації та Державного підприємства «Миколаївське лісове господарство» до Миколаївської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 , Виконавчий комітет Миколаївської міської ради, про визнання незаконними та скасування рішень органу місцевого самоврядування, визнання недійсним договору купівлі-продажу і державного акта, зобов`язання повернути земельну ділянку за касаційною скаргою представника ОСОБА_3 - адвоката Бортика Руслана Олеговича на рішення Корабельного районного суду міста Миколаєва від 22 квітня 2021 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 23 червня 2021 року призначити до судового розгляду Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у кількості п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко