Провадження № 2-о/643/66/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2022 року м. Харків

Московський районний суд міста Харкова у складі головуючого судді Горбунової Я.М., при секретарі Усковій Я.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , зацікавлена особа: Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області про встановлення факту проживання однією сім`єю та перебування на утриманні матері,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю із своєю матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 в період з 22.07.2017 року по 08.10.2020 року, та факту перебування на утриманні своєї матері до моменту її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На обґрунтування своєї заяви ОСОБА_1 зазначив, що він є непрацездатною особою, яка потребує постійного догляду, так як є інвалідом 1 групи з дитинства. Багато років він мешкав разом із своєю матір`ю ОСОБА_2 та перебував на її утриманні. ІНФОРМАЦІЯ_2 його мати померла через інфікування респіраторною хворобою COVID-19 при виконанні своїх трудових обов`язків лікаря-терапевта. Після смерті матері він звернувся до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області із заявою про призначення йому страхових виплат як особі з інвалідністю відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 р. № 1105-XIV. Йому було відмовлено в наданні такої допомоги через те, що відсутні документи, які б підтверджували факт проживання з ОСОБА_2 однією сім`єю та перебування на її утриманні і рекомендовано звернутися до суду.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_3 підтримав вимоги заявника та надав пояснення відповідно до обставин, викладених у заяві.

Представник зацікавленої особи Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області надав письмові пояснення і в судовому засіданні зазначив, що по визнанню факту проживання однією сім`єю покладається на розсуд суду, а по визнанню факту перебування на утриманні заперечує проти задоволення цих вимог так як вважає, що відсутні докази того, заявник не мав інших джерел доходів, окрім допомоги померлого, а також, що допомога померлого годувальника була постійним і основним джерелом засобів до існування. Право на утримання має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом. Враховуючи, що право на соціальні виплати настає з моменту страхового випадку, саме з цього моменту виникають правовідносини, що регулюються ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 р. № 1105-XIV. У разі смерті на виробництві члена сім`ї до уваги слід брати рівень прожиткового мінімуму на день смерті потерпілої ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який становить для працездатних осіб - 2 197 грн., а для осіб, які втратили працездатність, - 1712 грн. Згідно довідки Пенсійного фонду України розмір пенсії ОСОБА_1 становить 2 568,00 грн., що забезпечує прожитковий мінімум для категорії непрацездатних осіб. Докази, надані заявником про оплату комунальних послуг та докази належності квартири, не мають відношення до факту перебування на утриманні, крім того, у заявника є батько, а Сімейним Кодексом передбачена участь обох батьків в утриманні непрацездатних дітей, також слід враховувати, що сама ОСОБА_2 мала такий самий статус непрацездатної особи за своїм пенсійним віком і мала право на утримання відповідно до положень ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. №1058-IV.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши докази, надані сторонами, встановив наступні факти та відповідні їм відносини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

ОСОБА_1 є інвалідом 1 групи з дитинства, є непрацездатною особою, яка потребує постійного догляду, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК серії ХАР-07 № 01651, виданої на підставі Акту огляду МСЕК від 02.04.2008 р., та висновком про час настання інвалідності міжрайонної московської медико-соціальної експертної комісії від 05.04.2021 р.

Від народження ОСОБА_1 мешкав зі своїми батьками ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , шлюб між якими було розірвано 02.01.1990 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 .

У подальшому ОСОБА_1 постійно мешкав із матір`ю ОСОБА_2 однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 і перебував на її утриманні.

Вказані обставини підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Свідок ОСОБА_5 , який є рідним братом заявника, показав, що його брат є інвалідом першої групи з дитинства, у нього відсутня одна нирка, через що він потребує постійного нагляду, з семи років йому проводяться операції і тричі на тиждень йому проводять гемодіаліз, що потребує значних матеріальних затрат, на даний час він стоїть на черзі по пересадці нирки. Весь час до своєї смерті матір надавала йому необхідну допомогу, вони проживали разом, вона більшу частину своїх коштів витрачала на лікування сина та на його утримання. Після смерті матері на даний час він надає таку допомогу братові, так як пенсії, яку отримує заявник не вистачає на життя з необхідним лікуванням.

Свідок ОСОБА_6 показала, що ОСОБА_2 була її сімейним лікарем, але між тим, вона мала дружні стосунки з нею і дуже часто, приблизно 2-3 рази на тиждень, вона приходила до неї в гості, де завжди бачила її сина ОСОБА_1 , який є інвалідом з дитинства, і до смерті матері майже повністю знаходився на її утриманні, без неї він би не зміг жити, так як з 2002 року тричі на тиждень вона возила його на гемодіаліз. Після смерті ОСОБА_2 ці функції взяв на себе його брат.

Свідок ОСОБА_7 показала, що багато років проживала з ОСОБА_2 в одному будинку, і часто відвідувала її за місцем мешкання, де вона постійно проживала разом із своїм сином ОСОБА_1 , який потребував її постійної допомоги, так як є дуже хворою людиною. ОСОБА_1 розповідала їй, що не може покинути роботу, оскільки багато витрачає на лікування сина. Щотижня вона возила сина на гемодіаліз.

Свідок ОСОБА_8 показав, що він проживає на одному поверху, де проживала ОСОБА_2 разом із своїм сином ОСОБА_1 , який є інвалідом, і за яким вона постійно опікувалася і надавала всю необхідну допомогу.

Крім того, факт постійного проживання заявника разом із ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , заявник підтверджує записом у своєму паспорті про реєстрацію, довідкою з місця проживання, де зазначено, що ОСОБА_2 проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 разом із своїм членом сім`ї ОСОБА_1 . Також на підтвердження факту проживання разом заявником надано копії квитанцій про те, що ОСОБА_2 сплачувала за комунальні послуги за даною адресою.

Про перебування ОСОБА_1 на утриманні своєї матері свідчить той факт, що за наявності такого захворювання як вроджена аномалія розвитку сечовивідної системи, через що йому була встановлена 1 група інвалідності, та він потребує постійних процедур гемодіалізу і постійного стороннього догляду, а дохід його матері, який відповідно до довідок, наданих суду, був значно більшим ніж дохід самого заявника, постійно та суттєво задовольняв потреби заявника у побуті на медичній допомозі.

Так, розмір пенсії ОСОБА_1 за період з листопада 2017 року до жовтня 2020 року відповідно до довідки Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат УСЗНА Московського району м. Харкова складав 78 487 грн.

В той самий час розмір доходу його матері складався з пенсії та заробітної плати і за аналогічний період часу складав 782 950 грн.

Дохід за місцем роботи ОСОБА_2 за період з листопада 2017 року до жовтня 2020 року згідно довідки, наданої КНП «МП №11» ХМР амбулаторія 2 ЦПМД, складав 691 840 грн.

Дохід у вигляді пенсії ОСОБА_2 за період з листопада 2017 року до жовтня 2020 року, згідно довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області складав 91 110 грн.

Таким чином, суд дійшов висновку, що розмір пенсії заявника ОСОБА_1 , яку він отримує у зв`язку із інвалідністю, не забезпечує йому належної матеріальної допомоги, інших джерел доходів він не має, принаймні, іншого в суді не доведено.

Пояснення представника зацікавленої особи, що заявник міг отримувати допомогу від свого батька, є лише припущеннями. На спростування яких заявником надані докази того, що батько ОСОБА_4 є інвалідом 2 групи з 28.08.2012 року, з жовтня по листопад 2017 року перебував на стаціонарному лікуванні у зв`язку із захворюванням на рак простати, в подальшому перебував під наглядом лікаря онкоуролога, у грудні 2021 року перебував на лікуванні через ускладнення стану здоров`я, що призвело до видалення кісті лівої нирки.

Тобто, заявник як непрацездатна особа знаходився на утримані своєї матері, з якою постійно мешкав разом, та отримував від неї матеріальну допомогу, яка була для нього хоча і не єдиним, однак постійним та основним джерелом засобів для існування.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 померла, про що 10.10.2020 року зроблено відповідний актовий запис №15295 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 від 10.10.2020 року. Харківським міським відділом ДРАЦС.

Згідно висновку комісії, що була утворена наказом Головного управління Держпраці у Харківській області, яка розглянула матеріали спеціального розслідування гострого професійного захворювання, що сталося 07.10.2020 року на Комунальному некомерційному підприємстві «Міська поліклініка № 11», встановлено, що ОСОБА_2 померла через інфікування респіраторною хворобою COVID-19 при виконанні своїх трудових обов`язків лікаря-терапевта амбулаторії № 2 ЦПМД поліклініки.

В зв`язку із смертю матері заявник звернувся до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області із заявою про призначення йому страхових виплат як особі з інвалідністю відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 р. № 1105-XIV та відповідно до ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб», проте уповноваженими особами йому було надано відповідь про відсутність підстав для виплати йому допомоги через відсутність доказів того, що він знаходився на її утриманні та проживав разом із матір`ю однією сім`єю постійно за місце реєстрацій, в зв`язку із чим було рекомендовано звернутися до суду для встановлення цих фактів у судовому порядку.

Таким чином, встановлення фактів проживання однією сім`єю та перебування на утриманні необхідне заявнику для реалізації своїх прав на отримання соціальної допомоги в зв`язку із смертю матері.

Правове обґрунтування висновків суду.

Згідно статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Статтею 39 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06.04.2020 р. №1545-ІІІ передбачені заходи правового і соціального захисту медичних та інших працівників, зайнятих у сфері захисту населення від інфекційних хвороб. Держава забезпечує страхову виплату медичним працівникам державних і комунальних закладів охорони здоров`я у разі смерті працівника у 750-кратному розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для непрацездатних осіб на 1 січня календарного року.

Порядком здійснення страхових виплат у разі захворювання або смерті медичних працівників у зв`язку з інфікуванням гострою респіраторною хворобою COVID-19, затвердженим постановою КМУ №498 від 17.06.2020 р., визначено, що для отримання одноразової допомоги заявником подається, крім іншого, рішення суду про встановлення факту перебування на утриманні, установлення статусу члена сім`ї.

Відповідно до ст. 41 ЗУ«Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 р. № 1105-XIV у разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання. До таких непрацездатних осіб пункт 3 частини другої названої статті відносить осіб з інвалідністю -членів сім`ї потерпілого на час інвалідності.

Частиною третьою статті 43 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 р. № 1105-XIV визначено, що факт перебування на утриманні потерпілого у разі відсутності відповідних документів і неможливості їх відновлення встановлюється у судовому порядку.

У пункті 8 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалася була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Заперечення представника зацікавленої особи, щодо того, що самостійний дохід заявника є більшим ніж встановленій ЗУ «Про державний бюджет на 2020 рік» прожитковий мінімум для осіб, що втратили працездатність, а саме, у сумі 1712 грн., не є достатнім аргументом, щоб вважати, що дохід його матері, яка померла на виробництві, виконуючі свої професійні обов`язки в умовах боротьби із всесвітньою пандемією коронавірусної інфекції, не був постійним та основним джерелом засобів до існування заявника та не забезпечував на додаток до державного гарантування соціальної допомоги йому належний та гарантований державою рівень проживання як людині із інвалідністю.

Завдання держави в умовах всесвітньої боротьби із коронавірусною інфекцію дотримуватися та підтримувати високі стандарти захисту прав та інтересів людини, яка зокрема реалізуються через державне соціальне страхування.

З огляду на все викладене, суд вважає, що вимоги заявника цілком доведені, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 293-294, 315-319 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та його матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 в період з 22.07.2017 року по 08.10.2020 року.

Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утриманні його матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за життя останньої по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Зацікавлена особа: Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області, , адреса: 61200, м. Харків, м-н Конституції, 1, Палац Праці, 3-й під., 4-й пов.

Суддя - Я.М.Горбунова