Справа № 314/5666/21
Провадження № 2/314/390/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2022 року м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області в особі судді Мануйлової Н.Ю., розглянувши в приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу №314/5666/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2021 року позивач звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, в якій зазначила, що з 2014 року вона спільно проживає з відповідачем. У зареєстрованому шлюбі вони не перебувають.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась дочка, ОСОБА_3 , батьком якої є відповідач, підтвердженням чого є Свідоцтво про народження доньки серії НОМЕР_1 , що було видане 01.11.2017 Вільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області.

На теперішній час батько дочки перебуває на заробітках в Естонській Республіці вже більше року.

Вона залишилась проживати в квартирі разом з донькою.

Практично з січня 2020 року відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання їхньої дитини не надає, або якщо й надає, то це разові мізерні суми, яких явно недостатньо для нормального утримання дитини. Разом з тим, їхня донька відвідує дитячий дошкільний заклад і для її утримання і життя необхідні достатні кошти, а тих коштів, які інколи надає відповідач явно недостатньо для повноцінного утримання доньки та нормального життя та розвитку дитини. Ії заробітна плата становить мінімальну заробітну плату і донька фактично перебуває лише на її утриманні і тих коштів, які отримує позивачка, явно недостатньо.

Разом з тим, відповідач працює і має постійний та стабільний заробіток. На інших дітей чи непрацездатних повнолітніх (дружину, батьків, дочку, сина) він аліменти не сплачує.

Тому просить, виходячи з фінансових можливостей відповідача та враховуючи те, що його заробіток є стабільним та достатнім для того, щоб з нього були стягнуті аліменти на утримання їхньої дитини в розмірі 1/4 частини від усіх доходів (заробітку), який отримує відповідач, але не менше, чим мінімальний рекомендований Законом розмір аліментів на одну дитину, який становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Позивач та відповідач належним чином повідомлені про те, що справа буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження, що підтверджується розписками про вручення судових повісток. Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні із викликом сторін від позивача та відповідача не надходило. Відповідач не скористався правом подати до суду заперечення на позовну заяву, тому суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами.

Дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_3 , (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданного 01.11.2017 Вільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області), яка на теперішній час проживає разом з матір`ю.

Відповідно до вказаного свідоцтва сторони по справі є батьками дитини.

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст. 80, ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно.

Частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти визначається судом (ст.ст. 180, 183 СК).

При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд виходить з положень ст. 182 СК України, згідно з якими при визначенні розміру аліментів, суд враховує:стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 18 СК України передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення в суд з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає.

Як убачається з матеріалів справи, між сторонами у справі відсутня домовленість (договір) щодо сплати аліментів на утримання дитини.

З урахуванням всіх обставин справи та вимог ст.ст. 182,183 Сімейного Кодексу України, а саме: враховуючи, що дитина знаходиться на утриманні матері, ту обставину, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надає, доказів того, що на його утриманні знаходяться інші особи, суду не надав, суд вважає можливим визначити розмір аліментів на утримання малолітньої дитини в розмірі ј частки з усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з моменту подачі позовної заяви, а саме, з 13.12.2021 і до досягнення дитиною повноліття.

При цьому, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача мінімального рекомендованого розміру аліментів на одну дитину, який становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки такий розмір відповідно до ч.2 ст.182 СК України може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Однак, у суду відсутні відомості про розмір заробітку відповідача, отже, суд позбавлений можливості перевірити достатність заробітку (доходу) відповідача для сплати аліментів у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Згідно із ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 908,00 грн, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору щодо цієї вимоги.

Керуючись 76-80, 141, 259, 263-265, 280, 354, 430 ЦПК України, ст. ст.180-184, 191 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ,аліменти на утримання малолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ј частки з усіх видів заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.12.2021 року і до повноліття дитини.

Стягнути з Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь держави судовий збір в розмірі 908,00 грн.

У задоволенні іншої частини позову відмовити.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми за один місяць відповідно до п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Наталія Юріївна Мануйлова

19.01.2022