Справа № 383/792/21
Номер провадження 2/383/43/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2022 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Бондаренко В.В.,

за участю секретаря судового засідання Могиленко В.М.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в місті Бобринець Кіровоградської області в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віра Леонідівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

15.08.2021 року адвокат Рогульченко Ірина Анатоліївна звернулась до суду в інтересах ОСОБА_1 з вищевказаним позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича від 05.10.2020 року за №59659 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості за період з 11.08.2020 року по 14.08.2020 року у сумі 17364 грн. та витрат за вчинення виконавчого напису у розмірі 500 грн.

В обгрунтування позову зазначено, що 25.02.2013 року між позивачем та ПАТ «ОТП Банк» укладено договір про надання споживчого кредиту № строком на 6 місяців на загальну суму 1305,92 грн. протягом дії якого позивач сплатила визначений договором платіж, однак ПАТ «ОТП Банк» претензій до позивача не пред`являв. Зі змісту виконавчого напису стало відомо, що за вказаним договором тричі було переуступлено право вимоги, зобов`язання за яким було виконано в повному обсязі первісному кредитору ПАТ «ОТП Банк», однак претензій до позивача жоден з кредиторів не пред`являв.

В порушення вимог ч.1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис вчинено нотаріусом через 7 років після закінчення строку дії договору, тобто з порушенням трьохрічного строку, який обчислюється з дня виникнення права вимоги, щодо заборгованості за період з 11.08.2020 року по 25.02.2013 рік, тобто після закінчення строку дії кредитного договору від 25.02.2013 року позивач за адресою: АДРЕСА_1 не проживала та не була зареєстрована. Наказом Міністерства юстиції України №727/5 від 24.02.2021 року анульовано свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане 26.12.2011 року за №8679 на ім`я ОСОБА_2 .

За змістом Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув.

07.12.2021 року адвокат ОСОБА_3 направила до суду уточнену позовну заяву, в якій змінила підставу позову зазначивши, що виконавчий напис вчинено на стягнення заборгованості за не посвідченим нотаріально договором, однак кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса (а.с.168-182).

Ухвалою суду від 27 серпня 2021 року задоволено заяву про забезпечення позову та зупинено виконання оскаржуваного виконавчого напису (а.с. 52-54).

Ухвалою суду від 27 серпня 2021 року відкрито провадження у справі (а.с.59-60).

Ухвалою суду від 27 жовтня 2021 року задоволено заяву про самовідвід судді Адаменко І.М. (а.с.129-131).

Ухвалою суду від 03 листопада 2021 року прийнято до провадження цивільну справу, розгляд якої постановлено проводити в загальному позовному провадженні, призначено підготовче судове засідання (а.с.146-147).

Ухвалою суду від 21 грудня 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.187-188).

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с.197, 198, 201). Представник позивача адвокат Рогульченко І.А. подала до суду заяву про проведення судового засідання призначеного на 09 год. 00 хв. 21.01.2022 року за відсутності сторони позивача. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.195, 199). Своїм правом надати відзив на позовну заяву відповідач не скористався та не повідомив суд про причини неявки в судове засідання.

Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович та приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віра Леонідівна в судове засідання не з`явились та свої пояснення стосовно пред`явленого позову не надали. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с.194, 200).

Суд, дослідивши в судовому засіданні докази вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25 лютого 2013 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» (надалі Банк) та ОСОБА_1 (Позичальник та/чи Держатель) укладений договір про надання споживчого кредиту № за умовами якого Банк надає Позичальнику споживчий кредит, а Позичальник отримує його на наступних умовах: на придбання товару у продавця 1232 гривень, придбання послуг зі страхування у Продавця 73 гривень 92 коп., на загальну суму кредиту 1305 гривень 92 коп. зі строком кредитування на 6 місяців з розміром процентної ставки 0,01% річних, що підтверджується копією вказаного договору (а.с.22-23). З копії договору також вбачається, що зазначений договір в нотаріальному порядку не посвідчувався.

05 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №59659 про звернення стягнення з ОСОБА_1 , яка є боржником за кредитним договором № від 25 лютого 2013 року, укладеним з Акціонерне товариство «ОТП Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення права вимоги за кредитними договорами №19/09/16 від 19 вересня 2016 є Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення права вимоги за кредитними договорами 01/02/2017-01 від 01 лютого 2017 є Товариство з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ «ПРІМОКОЛЕКТ-КАПІТАЛ», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення права вимоги за кредитними договорами 11/08/2020-КА від 11 серпня 2020 є Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЛАНД» (далі Стягувач), суми заборгованості в розмірі 17364 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 12555,15 грн., прострочена заборгованість за комісією 0 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 4808,85 грн. У виконавчому написі також зазначено, що строк платежу за Кредитним договором № від 25 лютого 2013 року настав. Боржником допущено прострочення платежів, стягнення заборгованості проводиться за період з 11 серпня 2020 року по 14 серпня 2020 року. За вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто плати із Стягувача в розмірі 500 грн., які підлягають стягненню з Боржника на користь Стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню 17864 грн. (а.с.24).

18 січня 2021 року постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Вірою Леонідівною відкрито виконавче провадження ВП №64171211 з виконання вказаного виконавчого напису нотаріуса, що підтверджується копією постанови (а.с.17).

Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч.1 ст.39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.

Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172.

Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.11.2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин

2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення.

Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Спірний виконавчий напис вчинений нотаріусом 24 грудня 2019 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14.

Зважаючи на те, що спірний виконавчий напис вчинений на підставі боргового документу - кредитного договору, який нотаріально не посвідчений, тому даний виконавчий напис вчинений з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірності заборгованості боржника.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що виконавчий напис від 05 жовтня 2020 року вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, зареєстрований в реєстрі №59659, слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

Саме такі правові висновки містяться у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.04.2020 року у справі №158/2157/17 (провадження № 61-14105 св 18).

Крім того, за змістом позовної заяви ОСОБА_1 не отримувала письмового повідомлення ні від стягувача, ні від нотаріуса про наявність заборгованості.

Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 19 березня 2021 року по справі №750/3781/20, для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі і установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між позивачем та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року по справі № 357/12818/17.

Матеріали справи не містять відомостей про отримання позивачем відповідного повідомлення. Тобто відповідачем не спростоване твердження позивача про те, що позивач не отримував від кредитора письмової вимоги про усунення порушень.

У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором).

Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів:- перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса;- другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису).

Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Подібні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 201/4198/17, від 27 серпня 2020 року у справі №554/6777/17.

За встановлених обставин оспорюваний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню також і з цих підстав.

Твердження позову про виконання в повному обсязі зобов`язання первісному кредитору ПАТ «ОТП Банк» не підтверджено документально, а тому не доведено належними і допустимими доказами.

Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу (частина перша статі 88 Закону України «Про нотаріат», підпункт 3.4 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку).

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису в контексті застосування положень статті 88 Закону України «Про нотаріат» безпосередньо пов`язаний із позовною давністю, встановленою ЦК України. Фактично законом визначено, що строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису є таким самим, що й позовна давність для звернення до суду. Таким чином, різниця у правовій природі цих строків не має значення у цьому контексті. Тому і загальний строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису становить три роки.

У постанові від 02.07.2019 року в справі №916/3006/17 (провадження №12-278гс18) Велика Палата Верховного суду зробила висновок, що загальний строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису становить три роки незалежно від суб`єктного складу сторін правовідносин, а якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено іншу позовну давність, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Як зазначено в оскаржуваному виконавчому написі, стягнення заборгованості проводиться за період з 11.08.2020 року по 14.08.2020 року. Разом із тим, відповідно до кредитного договору № від 25 лютого 2013 року строк дії кредитного ліміту - 6 місяців з моменту укладення договору, тобто до 25.08.2013 року. Отже, право вимоги про повернення позики виникло 25.08.2013 року, і саме з цієї дати почався відлік строку позовної давності, який закінчився 25.08.2016 року. При цьому виконавчий напис було вчинено 05.10.2020 року, тобто на час вчинення виконавчого напису пройшло більше трьох років з дня виникнення у стягувача права примусового стягнення боргу за кредитним договором. Отже виконавчий напис вчинено з порушенням приписів ст.88 Закону України «Про нотаріат». За встановлених обставин оспорюваний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню також і з цих підстав.

Тому позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Посилання сторони позивача на анулювання наказом Міністерства юстиції України №727/5 від 24.02.2021 року свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане 26.12.2011 року за №8679 на ім`я ОСОБА_2 , значення для даного спору не має, адже вказана подія відбулась після вчинення нотаріусом спірного виконавчого напису від 05.10.2020 року.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує наступне.

У позовній заяві зазначено, що на професійну правничу допомогу позивач планує витратити 8000 грн.

Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін.

Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

В матеріалах справи наявні копія договору про надання професійної правничої допомоги від 04.08.2021 року, укладеного між адвокатським об`єднанням «Усатенко і Усатенко» від імені якого діє заступник голови Усатенко В`ячеслав Юрійович, і ОСОБА_1 , відповідно до пункту 4.1 умов якого розмір, порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати визначаються додатковою угодою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу, в тому числі гонорару адвоката складається детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (а.с.76).

Крім того, на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу до суду надано наступні документи:

- додаткову угоду від 02.09.2021 року до договору про надання професійної правничої допомоги від 04.08.2021 року, відповідно до пункту 1 умов якої розмір гонорару за надання консультацій, складення заяв по суті, складення заяв з процесуальних питань, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються погодинно згідно з розрахунком і становить 3000 грн. Розмір гонорару за представництво клієнта в суді є фіксованим та становить 4000 грн. Розмір витрат на проїзд до суду, який знаходиться в іншій місцевості є фіксованим та становить 1000 грн. Загальна вартість професійної правничої допомоги за даною угодою становить 8000 грн. (а.с.77);

- акт приймання-передачі від 02.09.2021 до договору про надання професійної правничої допомоги від 04.08.2021 року, укладений між адвокатським об`єднанням «Усатенко і Усатенко» від імені якого діє заступник голови Усатенко В`ячеслав Юрійович, і ОСОБА_1 про те, що адвокатське об`єднання виконало взяті на себе зобов`язання по наданню професійної правничої допомоги, а клієнт прийняв виконання на суму 8000 грн. і зауважень не має (а.с.78);

- розрахунок від 02.09.2021 до договору про надання професійної правничої допомоги від 04.08.2021 року, в якому міститься детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат в загальній сумі 8000 грн. Правова допомога здійснювалась шляхом: надання правової інформації, консультації і роз`яснень (1 год.) 600 грн.; опрацювання матеріалів та складення позовної заяви, заяви про забезпечення позову (3 год.) 2400 грн.; представництво інтересів у судових засіданнях (фіксована) 4000 грн.; проїзд адвоката до суду (фіксована) 1000 грн. (а.с.79);

- квитанцію прибуткового касового ордера №123 від 02.09.2021 року про сплату ОСОБА_1 коштів в сумі 8000 грн. (а.с.80).

Склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн. суд вважає співмірним зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на надання послуг з правової допомоги та їх обсягом, ціною позову та значенням справи для сторони. Розмір витрат на професійну правову (правничу) допомогу відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

Разом з тим, витрати на проїзд сторони до суду, згідно ст.138 ЦПК України належать до витрат, пов`язаних з явкою до суду, а не витрат на професійну правничу допомогу, розподіл яких врегульований ст.137 ЦПК України. Отже, витрати пов`язані з явкою адвоката до суду мають підтверджуватися не розрахунком виконаних адвокатом робіт, а документально підтвердженими витратами на проїзд до іншого населеного пункту. Оскільки доказів понесення таких витрат в сумі 1000 грн. не надано, а тому стягненню не підлягають.

З огляду на вищевикладене та враховуючи, що позовні вимоги було задоволено повністю, доказів неспівмірності витрат на правову допомогу відповідачем до суду не надано, з урахуванням принципу розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн.

Також, у відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 908 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.18 ЦК України, ст.ст. 39, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віра Леонідівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити повністю.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича від 05.10.2020 року за №59659 про звернення стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості за період з 11.08.2020 року по 14.08.2020 року у сумі 17364 грн. та витрат за вчинення виконавчого напису у розмірі 500 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія» Аланд» на користь ОСОБА_1 908 (дев`ятсот вісім) гривень судового збору та 7000 (сім тисяч) гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», , місцезнаходження: вул. Саксаганського, 14, офіс 301, м. Київ, п.і. 01033.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, адреса робочого місця: вул. Велика Бердичівська, 35, м. Житомир, п.і. 10008.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віра Леонідівна, адреса робочого місця: вул. Окіпної Раїси, 4А, офіс 71А, м. Київ, п.і. 02002.

Повне судове рішення складено 28.01.2022 року.

Суддя В.В. Бондаренко