Справа № 350/1969/14-ц
Номер провадження 6/350/1/2022
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2022 року селище Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

в складі :

головуючого судді Бейка А.М.

секретаря Маєвської С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Рожнятів заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , Рожнятівський районний відділ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), про відстрочення виконання рішення суду, -

в с т а н о в и в:

22.12.2021 ОСОБА_1 звернулася до Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області із заявою про відстрочення виконання постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 08.12.2020, у цивільній справі №350/1969/14-ц, провадження №2/350/368/2016 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Сваричівська сільська рада, відділ Держгеокадастру у Рожнятівському районі, відділ містобудування і архітектури Рожнятівської РДА про усунення перешкод в користуванні дорогами загального призначення.

Свою заяву мотивує тим, що постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 08.12.2020 її зобов`язано демонтувати за власний рахунок огорожу земельної ділянки по АДРЕСА_1 , звільнивши частину житлової вул. Грушевського згідно конфігурації та промірам, позначеним червоною штриховкою у додатку №2 до висновку земельно-технічної експертизи №733/19-28/375/376/377/20-28 від 05.06.2020 року. Зазначає, що даний паркан (огорожа) встановлено на бетонному фундаменті та вимуруваний із річкового каменю та бетону, тому єдиним способом демонтажу паркану є його повне руйнування (знищення), адже перенести, змістити чи вчинити будь-які інші дії щоб зберегти цілісність цього майна при демонтажі неможливо. Вона фізично не може демонтувати вказаний паркан, для чого їй необхідно замовити послуги відповідної установи щодо проведення демонтажу або залучити для демонтажу паркана приватних осіб (родичів, знайомих). Для вчинення будь-якої із цих дій необхідний час, оскільки паркан зведений із використання цементу, тому є суцільною монолітною спорудою. Крім цього для проведення таких дій повинні бути ще й сприятливі погодні умови, адже будівельні відходи, які з`являться в результаті руйнування паркану потрібно буде відразу прибрати із дороги, щоб вони не перешкоджали проїзду. Таким чином вона не може у встановлений виконавцем термін виконати рішення суду, а тому змушена звернутись до суду з заявою про відстрочення виконання постанови Івано-Франківського апеляційного суду до 31.03.2022 року.

У судове засідання засідання сторони не прибули.

Від адвоката Ясінця В.П., який діє в інтересах ОСОБА_1 , до суду надійшла заява, в якій він просив заяву останньої задоволити повністю та відстрочити виконання рішення суду.

Від ОСОБА_2 до суду надійшла заява, в якій остання просила у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовити.

Від представника Рожнятівського районного відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Озара М.І., до суду також надійшла заява, в якій він просив вирішити заяву ОСОБА_1 на розсуд суду.

Суд, вивчивши письмові заяви, перевіривши матеріали справи і оцінивши досліджені докази в сукупності, прийшов до висновку, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення суду слід відмовити виходячи з наступного.

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно з ч. 1 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Виконання судових рішень - заключний етап у процесі реалізації захисту цивільних прав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 08.12.2020 року у цивільній справі №350/1969/14-ц, провадження №2/350/368/2016, ОСОБА_1 зобов`язано демонтувати за власний рахунок огорожу земельної ділянки по АДРЕСА_1 , звільнивши частину житлової вул. Грушевського згідно конфігурації та промірам, позначеним червоною штриховкою у додатку №2 до висновку земельно-технічної експертизи №733/19-28/375/376/377/20-28 від 05.06.2020 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Право сторони звернутися із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду передбачене також ст.33 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо).

Відстрочка виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому. Надання відстрочки судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочки рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо відстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; наявність підстави для відтермінування має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання відстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника).

Згідно із ч. 3 ст. 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Наведена норма не містить конкретного переліку обставин для відстрочення та/або розстрочення виконання судового рішення, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду в кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 435 ЦПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує; ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Як зазначив ВС в постанові від 27.06.2018 року по справі за №813/8842/13-а «підставою для застосування правил цієї норми є виняткові обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в справі, ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини».

Європейський суд з прав людини у своїй практиці звертає увагу, що несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру..", а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи. До того ж, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання. Межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Обставини, які зумовлюють надання розстрочки виконання рішення суду повинні бути об`єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення. Отже, питання щодо надання розстрочки (відстрочки) виконання рішення суду повинно вирішуватися із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконані провадження» роз`яснено, що при вирішенні заяв про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Отже, відстрочення або розстрочення виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення наявність яких робить його виконання неможливим, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочення виконання постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 08.12.2020, суд виходить з того, що заявниця не довела належними та допустимими доказами обставин, які мають характер особливих або виняткових та які б давали підстави для відстрочки виконання рішення суду відповідно до статті 435 ЦПК України.

Доводи ОСОБА_1 про те, що для виконання рішення суду необхідний значний час та мають сприяти погодні умови для того щоб прибрати будівельні відходи з дороги, які з`являться від демонтажу паркану, не є підставою для застосування вимог ст. 435 ЦПК України та задоволення поданої нею заяви.

Виконання рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий суд. Правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення у правах. Судове рішення за своєю суттю охороняє права, свободи та законні інтереси громадян і є завершальною стадією судового провадження, без належного виконання судових рішень правосуддя втрачає сенс.

Керуючись ст.ст. 260, 261, 352-354, 435 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення суду - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, ухвала набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.М.Бейко