01.02.2022 227/5230/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2022 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Любчик В.М.,

за участю секретаря судового засідання Сафронової К.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Оніпко Н.О. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Добропілля за правилами загального позовного провадження позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Оніпко Наталя Олександрівна, до Добропільської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю, -

в с т а н о в и в:

у грудні 2021 року представник позивача адвокат Оніпко Наталя Олександрівна, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулась до суду із позовом до Добропільської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , яка за життя була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно у вигляді належної їй квартири АДРЕСА_2 . За життя ОСОБА_3 заповіт не складала. На момент смерті була вдовою, оскільки її чоловік - ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Померла не мала дітей та близьких родичів, тож інших спадкоємців після смерті ОСОБА_3 немає. За оформленням спадщини після її смерті ніхто, крім позивача, не звертався. Позивач прийняла спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 , оскільки на момент смерті фактично проживала разом з нею більше п`яти років за адресою: АДРЕСА_3 . Нотаріусом було відмовлено позивачу у вчиненні нотаріальної дії, оскільки не встановлено факту існування родинних стосунків між ОСОБА_1 та спадкодавцем ОСОБА_3 . Інформація про реєстрацію заповіту, складеного ОСОБА_3 , у Спадковому реєстрі відсутня. Позивач ОСОБА_1 доводиться померлій ОСОБА_3 падчеркою, оскільки батько позивача - ОСОБА_4 , був чоловіком померлої ОСОБА_3 , які з моменту реєстрації шлюбу спільно мешкали, та останньою адресою реєстрації їх місця проживання була квартира за адресою: АДРЕСА_1 . Останні роки свого життя ОСОБА_4 та ОСОБА_3 мали похилий вік та хворобливий стан здоров`я, потребували сторонньої допомоги та постійного догляду. У грудні 2015 року позивач із своєю родиною забрали їх до себе аби мати змогу доглядати. Батько позивача - ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_3 залишилась проживати з ОСОБА_1 та ОСОБА_5 у квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , яку вони доглядали до дня її смерті, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_5 здійснили її поховання на кладовищі у місті Добропілля, отримали свідоцтво про смерть та допомогу на поховання. Позивач, ОСОБА_1 , та померла ОСОБА_3 спільно проживали з грудня 2015 року по день смерті останньої. Мешкали вони як родина, вели спільне господарство, у них були спільні кошти та спільні витрати. ОСОБА_3 , окрім позивача та її родини не мала інших близьких людей чи родичів, через похилий вік та хвороби потребувала догляду, тож позивач була єдиною близькою людиною, яка здійснювала догляд та піклування за ОСОБА_3 до дня смерті останньої. ОСОБА_3 за життя відносилась до позивача як до рідної дочки, у них були теплі родинні стосунки. Таким чином, позивач є спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_3 , але оформити спадщину у неї немає можливості, оскільки вона не може підтвердити факт проживання однією сім`єю разом із спадкодавцем.

У зв`язку з цим просила встановити факт проживання ОСОБА_1 однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_3 , в період з грудня 2015 року і до часу відкриття спадщини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали з мотивів викладених в позовній заяві та просили його задовольнити.

Представник Добропільської міської ради в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Згідно ст. 223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті

Допитаний в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_5 суду пояснив, що доводиться позивачу чоловіком, та з батьком позивача та ОСОБА_3 він знайомий все своє життя. Він з дружиною дуже часто ходили до них у гості, усі свята проводили разом. Потім ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вони забрали до себе та доглядали за ними до смерті.

Допитаний в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_8 суду пояснив, що йому відомо що в подружжя ОСОБА_9 та ОСОБА_10 проживали ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , яких вони доглядали, а після смерті поховали. Додав, що вони мешкали разом з грудня 2015 року.

Допитана в якості свідка ОСОБА_13 , суду пояснила, що батька позивача вона знала давно, ще по роботі. Він прийшов у 2009 році разом з ОСОБА_14 . Вони постійно були разом. У грудні 2015 року позивач разом з чоловіком забрали їх до себе. З того часу вони проживали разом. ОСОБА_15 також допомогала доглядати ОСОБА_3 , коли подружжя ОСОБА_16 кудись від`їжджали.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, допитавши свідків, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 17 березня 1998 року Добропільським МРВ УМВС України в Донецькій області. (а.с. 7-8)

Позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_5 (а.с. 18), якому на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на квартиру від 17 червня 2002 року (а.с. 22) та копією акту про приймання в експлуатацію закінченої реконструкцією квартири ОСОБА_5 від 22 травня 2002 року (а.с. 21).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 27 січня 2021 року Добропільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (а.с. 9).

На момент смерті ОСОБА_3 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого 27 січня 2000 року Добропільським МРВ УМВС України в Донецькій області (а.с. 10-11).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається: з квартири АДРЕСА_2 ; квартири АДРЕСА_6 , а також грошових внесків у АТ КБ «ПриватБанк» та АТ «Ощадбанк» (спадкова справа № 94/2021, а.с. 40-60)

Позивач ОСОБА_1 доводиться померлій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , падчеркою, що підтверджується:

- копією свідоцтва про народження позивача - ОСОБА_17 , серія НОМЕР_4 , виданого відділом РАЦС м. Добропілля Донецької області, батьками якої записані: ОСОБА_4 та ОСОБА_18 (а.с. 17);

- копією свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_5 , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану м. Добропілля Донецької області, відповідно до якого ОСОБА_17 уклала шлюб з ОСОБА_5 , після чого змінила прізвище з « ОСОБА_19 » на « ОСОБА_16 » (а.с. 18);

- копією свідоцтва про розірвання шлюбу між батьками позивача ОСОБА_4 та ОСОБА_18 , серія НОМЕР_6 , виданим відділом РАЦС м. Добропілля Донецької області від 26 серпня 1982 року (а.с. 19);

- копією свідоцтва про укладення шлюбу між батьком позивача - ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , серія НОМЕР_7 , виданим відділом РАЦС м.Добропілля Донецької області 11 серпня 1990 року (а.с. 20).

Як вбачається з матеріалів справи, приватним нотаріусом Покровського районного нотаріального округу Донецької області Клепановою О.А. було заведено спадкову справу № 94/2021 за заявою ОСОБА_1 про прийняття спадщини до майна спадкодавця ОСОБА_3 , що підтверджується копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 64693131 від 13 травня 2021 року (а.с. 15, 49).

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29 липня 2021 року № 694/02-31, приватним нотаріусом Покровського районного нотаріального округу Донецької області Клепановою О.А. було відмовлено ОСОБА_1 в оформленні свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що відкрилося після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому що нотаріусом не встановлено факту існування родинних стосунків між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с. 16).

Разом з тим, з акту обстеження на предмет проживання, складеного сусідами та депутатом Добропільської міської ради, вбачається, що ОСОБА_3 , 1940 року народження, з грудня 2015 року і до дня своєї смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала однією родиною з падчеркою - ОСОБА_1 , 1977 року народження, чоловіком падчерки - ОСОБА_5 , 1962 року народження, за адресою: АДРЕСА_3 . Члени родини доглядали її до дня смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 26).

Крім того, до матеріалів позовної заяви долучено фотографії на 4-х аркушах (а.с. 27-30), на яких зображена ОСОБА_3 разом з позивачем, з онукою ОСОБА_20 , з чоловіком ОСОБА_4 , чоловіком позивача ОСОБА_5 та з іншими членами родини, під час святкування родиною свят, та у вільній невимушеній обстановці.

Також, факт проживання позивачки разом зі спадкодавицею ОСОБА_3 з грудня 2015 року і до моменту її смерті підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_13 , які суду показали, що ОСОБА_1 постійного проживала з ОСОБА_3 до дня її смерті, за адресою: АДРЕСА_3 .

Чоловік ОСОБА_3 та батько позивача - ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_8 , виданого 11 червня 2019 року Добропільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (а.с. 13).

Інших спадкоємців як за законом так і за заповітом судом встановлено не було (а.с. 64, 65).

Згідно частини першої статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено перелік основних способів захисту цивільних прав і інтересів.

Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За положеннями статті 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 Цивільного кодексу України).

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (стаття 1223 Цивільного кодексу України).

Згідно статті 1264 Цивільного кодексу України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (стаття 1268 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено та підтверджується копією спадкової справи, що з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 зверталась лише ОСОБА_1 .

Крім того, згідно інформації Добропільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області від 25 січня 2022 року, актові записи про народження дітей у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в архіві відділу не виявлено. Перевірку проведено у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що позивач ОСОБА_1 , яка є падчеркою померлої ОСОБА_3 , постійно проживала разом зі спадкодавицею з грудня 2015 року по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Щодо того факту, що зареєстроване місце проживання померлої не співпадає з місцем її фактичного проживання станом на день її смерті, то суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» (в редакції, яка діяла на момент смерті спадкодавиці) громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Суд вважає, що в судовому засіданні були досліджені докази, які в сукупності підтверджують факт постійного проживання з грудня 2015 року ОСОБА_1 зі спадкодавицею ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_3 , по день її смерті, тобто понад п`ять років.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 81, 83, 223, 264-265, 273, 315-319, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 ), в інтересах якої діє адвокат Оніпко Наталя Олександрівна (місцезнаходження за адресою: АДРЕСА_7 ), до Добропільської міської ради (місцезнаходження за адресою: Донецька область, м. Добропілля, вул. Першотравнева, 83) про встановлення факту проживання однією сім`єю, задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 однією сім`єю разом зі спадкодавицею ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_3 , в період з грудня 2015 року і до часу відкриття спадщини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 01 лютого 2022 року.

Суддя В.М. Любчик

01.02.2022