Справа № 699/766/21
Номер провадження № 2/699/94/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2022 м. Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області у складі головуючого судді Літвінової Г.М., за участю секретаря судового засідання Сміян А.В., позивача ОСОБА_1 та її представника Дударенка Є.А. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Набутівської сільської ради Черкаського району Черкаської області

про встановлення факту проживання однією сім`єю як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу, визнання спадкоємцем четвертої черги,

УСТАНОВИВ:

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до виконавчого комітету Набутівської сільської ради Черкаського району Черкаської області про встановлення факту проживання однією сім`єю як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу, визнання спадкоємцем четвертої черги.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач з грудня 2010 стала фактично проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 . Вони спільно здійснювали догляд за дітьми, які перебували під опікою позивача, вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, проводили ремонт будинку, обробляли земельну ділянку, мали спільний бюджет, мали спільні права та обов`язки, хоча і не зверталися до державного органу реєстрації актів цивільного стану про реєстрацію шлюбу.

Позивач разом з ОСОБА_3 здійснювала поховання його батьків, єдиним спадкоємцем яких був ОСОБА_3 . Останній фактично у спадщину вступив, проте спадкові права оформити не встиг. У 2020 році ОСОБА_3 несподівано помер, не залишивши заповіту щодо належного йому майна. Спадкоємців за законом першої, другою та третьої черги померлий не мав.

У серпні 2020 позивач звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , проте нотаріус постановою відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки були відсутні належні документи на підтвердження родинних відносин, та на підтвердження того, що позивач відноситься до спадкоємців четвертої черги.

З огляду на викладене позивач звернулася до суду та просить встановити факт її проживання однією сім`єю як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 та визнати її у зв`язку з цим спадкоємцем померлого за законом четвертої черги.

Учасники були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

У судове засідання з`явилися позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Дударенко Є.А. Сторона позивача позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позові.

Від відповідача Набутівської сільської ради Черкаського району Черкаської області надійшла заява, у якій просять справу розглядати без участі представника, проти задоволення позовних вимог не заперечують.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про можливість здійснення розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер у с. Сахнівка Корсунь-Шевченківського району Черкаської області 10.04.2020 у віці 44 роки, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 14.04.2020 серії НОМЕР_1 (а.с. 5).

Батько ОСОБА_3 - ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 23.11.2012 серії НОМЕР_2 (а.с. 13), а мати ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 28.05.2012 серії НОМЕР_3 (а.с. 12).

На користь матері ОСОБА_3 18.04.2003 був подарований будинок по АДРЕСА_1 , право власності на який було зареєстровано в установленому порядку (а.с. 14-15).

На час смерті ОСОБА_6 разом з нею у вищевказаному будинку були зареєстровані та проживали її чолові та син (які за законом вважаються спадкоємцями першої черги), що підтверджується довідкою виконавчого комітету Набутівської сільської рад від 08.02.2021 №53 (а.с. 6).

З довідки виконавчого комітету Набутівської сільської рад від 23.10.2020 №410 вбачається, що ОСОБА_3 до дня своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 дійсно був зареєстрований та проживав в АДРЕСА_1 . Разом з ним з 2010 року постійно, без реєстрації, проживала ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка вела з ним спільне господарство та мала спільний сімейний бюджет. Ніхто інший крім них у даному господарстві не був зареєстрований та не проживав (а.с. 7).

Позивач за час спільного проживання з ОСОБА_3 здійснювала витрати на ремонтні роботи у домоволодінні по АДРЕСА_1 , а після смерті останнього продовжує оплачувати комунальні послуги за цією адресою, на підтвердження чого надала підтверджуючі документи (а.с. 34-37).

Після смерті ОСОБА_3 позивач звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, унаслідок чого була заведена спадкова справа № 141/2020, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 22.08.2020 № 61401656 (а.с. 9).

Це також підтверджується інформацією з довідки завідувача Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори Гончаренко Ю.І. від 06.02.2021 № 84/02-31, у якій додатково зазначено, що з заявою на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 крім позивача ніхто не звертався (а.с. 32).

Державний нотаріус Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори Гончаренко Ю.І. своєю постановою від 06.02.2021 відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. З цієї постанови вбачається, що позивач ОСОБА_1 у встановлений строк звернулася з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3 та надала нотаріусу довідку, з якої вбачається, що вона є спадкоємцем за законом четвертої черги. Однак нотаріус вказала на необхідність звернення до суду з метою встановлення юридичного факту постійного проживання разом зі спадкодавцем (а.с. 8).

Ураховуючи викладене позивач просила задовольнити її позовні вимоги, установити факт її проживання однією сім`єю як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 та визнати її у зв`язку з цим спадкоємцем померлого за законом четвертої черги.

Викликані у судове засідання у якості свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , перебуваючи під присягою свідка, надали пояснення, які підтверджують фактичні обставини, викладені позивачем у позові. Так, всі свідки повідомили, що вони проживають у с. Сахнівці Черкаського (раніше - Корсунь-Шевченківського) району Черкаської області, добре знають позивача, а також добре знали всю родину ОСОБА_11 . Повідомили, що позивач разом з ОСОБА_3 ховала батьків останнього, а після смерті своїх батьків ОСОБА_3 постійно проживав з позивачем. Оскільки будинок позивача розташований навпроти (через дорогу) від будинку ОСОБА_3 , то позивач разом з останнім спільно доглядали обидва домоволодіння. Тримали велике господарство, обробляли город. Сам ОСОБА_3 ніколи офіційно не працював, на відміну від ОСОБА_1 , яка отримувала винагороду як опікун над дітьми своєї сестри, а також отримувала додатковий дохід, виконуючи ремонтні роботи на замовлення. Позивач та померлий ОСОБА_3 проживали за рахунок зароблених ОСОБА_1 коштів та доходів від господарства. Крім того, позивач ОСОБА_1 спільно з ОСОБА_3 здійснювала ремонт належного останньому будинку, також вони облаштували домоволодіння забором. Свідки підтвердили, що позивач з ОСОБА_3 дійсно проживали як чоловік та дружина до самої смерті останнього. Зазначаючи про початок цих відносин, свідки показали, що дружні стосунки між ними розпочалися ще за життя батьків ОСОБА_3 , яких позивач допомагала ховати, але лише після смерті батьків ОСОБА_3 переїхав до позивача та вони почали спільно проживати. У той же час позивач з ОСОБА_3 почали ремонтувати будинок останнього. Ця сім`я періодично проживали як в домоволодіння позивача, так і в домоволодінні ОСОБА_3 .

Беручи до уваги показання свідків, ураховуючи, що батьки ОСОБА_3 померли у 2012 році, а сам ОСОБА_3 - у квітні 2020, суд дійшов висновку, що позивач спільно однією сім`єю проживала з ОСОБА_3 з листопада 2012 до квітня 2020 року, отже більше ніж п`ять років.

Вирішуючи питання про задоволення позовних вимог суд ураховує наступні приписи законодавства.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 1 статті 1220 Цивільного кодексу України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно зі ст. 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За статтею 1258 Цивільного кодексу України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття.

У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, що передбачено ст. 1264 Цивільного кодексу України.

Ураховуючи вищенаведені приписи Цивільного кодексу України щодо спадкування, установлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем матиме для позивача юридичне значення, оскільки дозволить підтвердити її право на спадкування як спадкоємця четвертої черги після померлого ОСОБА_3 .

Як зазначено в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України.

Відповідно до частин 2, 4 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Отже, для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 Цивільного кодексу України необхідне встановлення таких юридичних фактів як: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та позивач (заявник) проживали однією сім`єю.

Про ознаки проживання однією сім`єю висловився і Конституційний Суд України у своєму рішенні від 03.06.1999 №5-рп/99, у якому зазначив, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Суд зазначає, що позивачем ОСОБА_1 належними та допустимими доказами доведено факт її постійного проживання разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1 . У зв`язку з цим позовна вимога про встановлення зазначеного факту підлягає задоволенню.

Щодо вимоги позивача про визнання її спадкоємцем четвертої черги суд зазначає наступне:

Для оформлення спадкових прав в Україні діє система органів нотаріату, які є належними суб`єктами надання послуг з оформлення громадянами спадкових прав.

Згідно з приписами пунктів 4.14, 4.18 глави 10 Порядку здійснення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину здійснюється на підставі документів, що підтверджують наявність певних юридичних фактів. Саме нотаріус встановлює приналежність спадкоємця до певної черги спадкування. У разі, якщо у спадкоємців відсутні необхідні документи, питання визнання права на спадщину вирішується у судовому порядку.

Частиною першою ст. 1296 Цивільного кодексу України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Водночас, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в нотаріальній конторі через необхідність в судовому порядку доводити факт спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш ніж протягом п`яти років на дату відкриття спадщини.

При цьому, у разі встановлення судом такого факту позивач буде вважатися спадкоємцем четвертої черги в силу приписів ст. 1264 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що в четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. А відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів того, що право позивача бути віднесеним до кола спадкоємців за законом четвертої черги порушується, не визнається чи оспорюються будь-якою третьою особою.

Більш того, у постанові нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.02.2021 фактично визнано, що позивач є спадкоємцем четвертою черги, проте нотаріус просив надати належний доказ на підтвердження факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем протягом встановленого законом строку.

Ураховуючи, що суд при розгляді цієї справи дійшов висновку про необхідність встановлення факту постійного проживання позивача зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, а також беручи до уваги, що віднесення особи до певної черги спадкоємців передбачено законом, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимоги позивача щодо визнання її спадкоємцем за законом четвертої черги.

Ураховуючи характер спірних правовідносин та відсутність вимог про відшкодування судових витрат, витрати по сплаті судового збору з відповідачів на кориться позивача не стягуються.

Керуючись статтями 1216-1218, 1220, 1222, 1258, 1264, 1296 Цивільного кодексу України, статтями 2, 12, 13, 19, 76-81, 223, 258-259, 263-265, 273, 315, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до виконавчого комітету Набутівської сільської ради Черкаського району Черкаської області про встановлення факту проживання однією сім`єю як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу, визнання спадкоємцем четвертої черги - задовольнити частково.

Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , протягом не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 .

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , інші дані суду не відомі.

Відповідач: Виконавчий комітет Набутівської сільської ради Черкаського району Черкаської області, ; місцезнаходження: вул. Центральна, 190/1, с. Набутів, Корсунь-Шевченківський район,Черкаська область.

Повний текст рішення складено 31.01.2022.

СуддяЛітвінова Г.М.