Провадження № 2/234/363/22
17 січня 2022 року місто Краматорськ
Краматорський міський суд Донецької області у складі:
головуючого судді Романенко К.С.,
секретар судового засідання Коваленко Н.Є.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТИМУР», ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення в натурі долі об`єкту нерухомості, -
03.09.2021 року до Краматорського міського суду Донецької Товариство з обмеженою відповідальністю «ТИМУР», ОСОБА_1 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_2 про виділення в натурі долі об`єкту нерухомості.
Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 23.09.2021 року, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.
Свої позовні вимоги позивачі обґрунтували тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Тимур» на підставі Договору купівлі продажу, зареєстрованому 25.07.1996 р. № 1980 на Донецькій товарній біржі є власником об`єкта нерухомого майна, а саме: нежитлового приміщення, загальною площею 165,5 кв. м., що складає 42/1000 часток від усього будинку, та складається з кімнат № 1 (2,5 кв.м), № 2 (20,8 кв.м), № 3 (42,8 кв.м), № 4 (30,2 кв.м), № 6 (32,2 кв.м), № 7 (6,6 кв.м), № 8 (15,0 кв.м), № 9 (4,2 кв.м), № 10 (10,2 кв.м), № 11 (1,0 кв.м.), іншою часткою даного нежитлового приміщення, а саме кімнатами № 5 (31,4 кв. м), № 12 (1,9 кв.м), № 13 (11,9 кв.м), № 14 (30,1 кв.м), № 15 (1,7 кв.м), володіє ОСОБА_1 на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченому 24.03.2001 р. № 526 третьою нотаріальною конторою та Договору купівлі продажу, посвідченому 03.09.1997 р. № 6670 приватним нотаріусом КМНО Фрідріхсон С. Д. Дане нежитлове приміщення розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Даний об`єкт це фактично одне приміщення, площею 242,5 кв. м. що підтверджується технічним паспортом.
В будинку АДРЕСА_1 також розташоване приміщення магазину, площею 31,3 кв. м., яке належить ОСОБА_2 , та складає 11/1000 часток від усього будинку.
Відповідно до інформаційної довідки з ДРРП на нерухоме майно всі власники нежитлових приміщень по вищезазначеній адресі володіють однією цілою часткою, тобто вони не є співвласниками всього будинку і не можуть приймати участь в поділі майна.
В червні 2021 р. Вимушені були звернутись до Відповідача з проханням укласти договір поділу майна тому, що об`єкти, котрі належать нам не мають один до одного жодного відношення та розташовані на різних земельних ділянках. В даний час позивачами прийнято рішення, щодо продажу свого майна, а для цього вони повинні отримати згоду всіх співвласників.
Відповідач відмовляється підготувати необхідні документи для укладення договору поділу та навіть відмовляється прийти до нотаріуса підписати договір, що змушує звернутися до суду з даним позовом.
Враховуючи вищезазначене просили суд ухвалити рішення, яким визнати в рівних частках за Товариством з обмеженою відповідальністю «Тимур», ідентифікаційний номер юридичної особи 20386711, та ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на окремий об`єкт нерухомості, нежитлове приміщення «А» загальною площею 242,5 кв. м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
30.12.2021 року на адресу Краматорського міського суду Донецької області надійшла уточнена позовна заява від позивачів. В даному уточненому позові зазначили, що в первинній позовній заяві вони просили, визнати за ними в рівних частках право власності на окремий об`єкт нерухомості,а саме нежитлове приміщення «А» загальною площею 242,5 кв. м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , проте виділ майна в такому вигляді не узгоджується з технічною характеристикою об`єкта. Керуючись наведеним просили суд визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «Тимур», (інд. номер юридичної особи 20386711) та ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на окремий об`єкт нерухомості, нежитлове приміщення «А» загальною площею 242,5 кв. м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 в наступних частках: за Товариством з обмеженою відповідальністю «Тимур» 67/100 нежитлового приміщення, за ОСОБА_1 33/100 нежитлового приміщення; припинити право спільної часткової власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Тимур» на нежитлове приміщення, загальною площею 165,5 кв. м., що складає 42/1000 часток від усього будинку, та складається з кімнат № 1 (2,5 кв.м), № 2 (20,8 кв.м), № З (42,8 кв.м), № 4 (30,2 кв.м), № 6 (32,2 кв.м), № 7 (6,6 кв.м), № 8 (15,0 кв.м), № 9 (4,2 кв.м), № 10 (10,2 кв.м), № 11 (1,0 кв.м.); припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 на нежитлове приміщення, загальною площею 77,0 кв. м., що складає 8/1000 часток від усього будинку та складається з кімнатат № 5 (31,4 кв. м), № 12 (1,9 кв.м), № 13 (11,9 кв.м), № 14 (30,1 кв.м), № 15 (1,7 кв.м).
В судове засідання позивачі не з`явилися. В матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за їх відсутності, на позові наполягають.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином.
Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами.
Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідив письмові докази вважає позов обгрунтовним та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
На підставі Договору купівлі-продажу, посвідченому 03.09.1997 р. № 6670 приватним нотаріусом КМНО Фрідріхсон С. Д., двокімнатна квартира АДРЕСА_2 , загальною площею 44,2 кв.м, у тому числі житловою площею 30,7 кв.м. належить ОСОБА_1 .
На підставі Договору купівлі-продажу, посвідченому 24.03.2001 р. № 526 третьою нотаріальною конторою, приміщення крамниці (кімната № 5 ), вбудованого в житловий будинок, яке знаходиться в АДРЕСА_1 , що складає 8/1000 частки від усього будинку, загальною площею 31,4 кв.м належить ОСОБА_1 .
Згідно реєстраційного посвідчення на підставі Договору купівлі продажу, зареєстрованому 25.07.1996 р. № 1980 на Донецькій товарній біржі 1/20 приміщення, яке знаходиться в АДРЕСА_1 , належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Тимур».
Відповідно до статті 41 Конституції України та пункту 2 частини першої статті 3, статті 321 ЦК України, ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.
Відповідно до положення ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності виникає на підставах, не заборонених законом, і вважається придбаним правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом.
З роз`яснень, що містяться у п.37 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав від 07.02.2014 р. № 5 вбачається, що вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК).
Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Проте, якщо права на нерухоме майно підлягають державній реєстрації, то право власності у набувача виникає з дня такої реєстрації відповідно до закону (стаття 334 ЦК) та з урахуванням положення про дію закону в часі на момент виникнення спірних правовідносин (стаття 5 ЦК).
Таким чином, судом встановлено, що право власності позивачів на об`єкт нерухомості загальною площею приміщень 242, 5 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстроване у передбаченому законом порядку.
Власником іншої частки об`єкту нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , є відповідач ОСОБА_2 .
Згідно ст. 355 ЦК України передбачено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно з ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно з ч.1 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Частиною 3 зазначеної статті передбачено, що у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Аналогічні положення передбачені у ст.367 ЦК України, якою регулюється поділ майна між співвласниками за домовленістю між ними.
В судовому засіданні встановлено, що позивач, скориставшись своїм правом на виділення в натурі частки майна, що є у спільній частковій власності, звернулася до КП БТІ, яким надано висновок щодо технічної можливості виділу в натурі вищезазначеного об`єкту нерухомості.
Положенням ст.358 ЦК України визначено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
Статтею 364 ЦК України визначено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.
З урахуванням наведеного, оскільки позивачі дійсно мають право власності на об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , і прагнуть виділити у натурі частку з цього нерухомого майна, зазначене право позивачів передбачене ст.364 ЦК України, позивачами наданий висновок про можливість виділення в натурі частки зі спільного майна, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4,76-81,258,259,264,265,268,280 ЦПК України, 355, 364, 367, 392 ЦК України, суд,-
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ТИМУР», ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення в натурі долі об`єкту нерухомості, - задовольнити.
Визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «Тимур», (інд. номер юридичної особи 20386711) та ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на окремий об`єкт нерухомості, нежитлове приміщення «А» загальною площею 242,5 кв. м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 в наступних частках: за Товариством з обмеженою відповідальністю «Тимур» 67/100 нежитлового приміщення, за ОСОБА_1 33/100 нежитлового приміщення.
Припинити право спільної часткової власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Тимур» на нежитлове приміщення, загальною площею 165,5 кв. м., що складає 42/1000 часток від усього будинку, та складається з кімнат № 1 (2,5 кв.м), № 2 (20,8 кв.м), № З (42,8 кв.м), № 4 (30,2 кв.м), № 6 (32,2 кв.м), № 7 (6,6 кв.м), № 8 (15,0 кв.м), № 9 (4,2 кв.м), № 10 (10,2 кв.м), № 11 (1,0 кв.м.).
Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 на нежитлове приміщення, загальною площею 77,0 кв. м., що складає 8/1000 часток від усього будинку та складається з кімнатат № 5 (31,4 кв. м), № 12 (1,9 кв.м), № 13 (11,9 кв.м), № 14 (30,1 кв.м), № 15 (1,7 кв.м).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Суддя Краматорського міського суду К. С. Романенко