НОВОУШИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 680/637/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2022 року смт Нова Ушиця

Новоушицький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Олійник А.О.,

з участю секретаря судового засідання Максимчука С.М.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника - адвоката Бокова О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про встановлення факту проживання однією сім`єю,

установив:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою в якій просила встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт проживання однією сім`єю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 без шлюбу, починаючи з 01 квітня 2005 року по 14 серпня 2020 року.

На обґрунтування заяви вказала, що з квітня 2005 року вона проживала з ОСОБА_2 по дату його смерті у АДРЕСА_1 . За час проживання вважала його своїм чоловіком, а він її дружиною, хоча офіційно шлюб не був зареєстрований. Під час спільного проживання вона значний час була на матеріальному утриманні чоловіка, вела з ним спільне господарство, вирощувала городину, мали спільний бюджет. Чоловік важко хворів, тому їй доводилось доглядати за ним. Після чергової операції чоловік помер, вона провела його поховання. Чоловік був військовослужбовцем, мав статус учасника бойових дій, його смерть пов`язана із захистом Батьківщини, тому після встановлення судом даного факту, вона матиме право на його пенсію відповідно до ст. 6 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», оскільки буде рахуватися дружиною. Пенсія чоловіка повинна бути більшою за звичайну за віком, яку вона отримує. Крім того зазначила, що є спадкоємцем за заповітом після ОСОБА_2 .

Заявник ОСОБА_1 у вступному слові заяву підтримала та додатково зазначила, що спочатку вона проживала із ОСОБА_2 у м. Могилів-Подільський, а згодом переїхали до с. Антонівка, Новоушицького району. Вона в період спільного проживання із ОСОБА_2 в іншому шлюбі не перебувала, а ОСОБА_2 перебував у шлюбі із ОСОБА_3 в період з 28 січня 1984 року до 07 серпня 2020 року. Шлюб розірваний рішенням суду. Також вказала, що на даний час вона не отримує пенсії ні за віком, ні по інвалідності. До органів Пенсійного фонду із будь-якими заявами про призначення їй пенсії не зверталась.

Представник заявника - адвокат Боков О.М. у вступному слові заяву підтримав з підстав, викладених у ній. Також звертав увагу суду на те, що ОСОБА_2 розпорядився своїм майном, зокрема, житловим будинком, розташованим у с. Антонівка, а саме залишив заповіт на користь заявника ОСОБА_1 , що також свідчить про те, що заявник та ОСОБА_2 проживали як подружжя. Вважає, що доводи Головне управління Пенсійного фонд України в Хмельницькій області викладені у поясненнях не свідчать про наявність спору про право, а правова позиція Верховного Суду, на яку покликається заінтересована особа, не стосується даних правовідносин.

Заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонд України в Хмельницькій області надіслала до суду пояснення в яких зазначила, що ОСОБА_2 на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області не перебував та пенсію не отримував, ОСОБА_1 також не перебуває на обліку та пенсію не отримує, щодо призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника не зверталась.

Щодо права заявника на призначення пенсії зазначила, що відповідно до вимог ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку із втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідним йому для призначення пенсії по ІІІ групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі в масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму ОСОБА_4 - незалежно від тривалості страхового стажу. Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону непрацездатними членами сім`ї вважаються: чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону; діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років; чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років.

Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Оскільки ОСОБА_5 не була законною дружиною ОСОБА_2 , то встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу не матиме правового значення для вирішення питання щодо призначення пенсії по втраті годувальника.

Заінтересована особа при вирішенні спору покладалась на думку суду.

Процесуальні дії у справі

24 вересня 2021 року заяву залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків.

12 листопада 2021 року відкрито провадження у справі, задоволено клопотання заявника про виклик свідків, в порядку статті 294 ЦПК України суд витребував із Новоушицького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян (період часу 01 квітня 2005 року по 14 серпня 2020 року) щодо актового запису про шлюб з іншими особами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

13 грудня 2021 року клопотання представника заявника про долучення доказів залишено без розгляду.

13 грудня 2021 року в судовому засіданні оголошено перерву у зв`язку із витребування судом в порядку статті 294 ЦПК України інформації про реєстрацію шлюбу (28 січня 1984 року) між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та його розірвання.

17 січня 2022 року задоволено клопотання представника заявника про долучення доказів.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_2 , місце смерті м. Могилів-Подільський, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (арк.спр.8).

Згідно довідки КП ритуального обслуговування «Скорбота» Могилів-Подільської міської ради № 49 від 08 вересня 2021 року ОСОБА_1 здійснила поховання ОСОБА_2 за власні кошти на міському цвинтарі у м. Могилів-Подільський (арк.спр.9).

За життя ОСОБА_2 склав заповіт від 04 серпня 2015 року, згідно якого заповів усе своє майно ОСОБА_1 , про що свідчить копія заповіту (арк.спр.19).

Даними посвідчення серії НОМЕР_1 від 16 серпня 2018 року підтверджується, що ОСОБА_2 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни- учасників бойових дій (арк.спр. 21).

Договором купівлі-продажу будинку від 16 листопада 1987 року підтверджується, що ОСОБА_6 продав, а ОСОБА_2 купив житловий будинок, сарай, підвал в с. Антонівка, Новоушицького району, Хмельницької області (арк.спр.7).

Також суд установив, що ОСОБА_2 в період з 28 січня 1984 року перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_3 . Шлюб розірвано рішенням Лановецького районного суду Тернопільської області від 22 квітня 2020 року (арк.спр.51).

Згідно даних довідки № 796 від 24 вересня 2021 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 01 квітня 2005 року по 13 серпня 2020 року проживали разом у незареєстрованому шлюбі в АДРЕСА_1 і вели спільне господарство.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні надав показання про те, що знайомий із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , оскільки працював у ОСОБА_5 на ринку в м. Могилів-Подільський. Проживали останні разом з 2005 року, спочатку у м. Могилів-Подільський, потім в с. Антонівка. Також він допомагав у 2020 році перевозити речі сім`ї із с. Антонівка в с. Серебринець, Могилів-Подільського району. Помер ОСОБА_2 у м. Серебринець.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні надала показання, згідно з якими вона знайома із ОСОБА_1 , оскільки у шкільному віці приїздила до бабусі, яка проживала в м. Могилів-Подільський і пам`ятає, як вони з бабусею купували у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 городину на ринку та біля будинку.

Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права

Окрема провадження це вид непозовного цивільного судочинства в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження чи відсутності неоспорювальних прав (ч. 1 ст.293 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19) зроблено висновок, що «вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки».

Обов`язковою умовою для визнання чоловіка та жінки такими, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню.

Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно-правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання.

Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу можуть бути, зокрема, але не виключно: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства та ін.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року по справі №524/10054/16.

Звертаючись до суду з заявою ОСОБА_1 вказала, що проживала із померлим ОСОБА_2 однією сім`єю з 2005 року по день смерті останнього, вели спільне господарство. Спільних дітей не мали. За власний рахунок ОСОБА_1 поховала померлого ОСОБА_2 .

За приписами статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 76 ЦПК України, ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частиною першою статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Положеннями частини другої статті 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Матеріали справи не містять належних доказів, які б давали суду правові підстави для висновку, що заявник та ОСОБА_2 за життя були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, тобто проживали однією сім`єю, вели спільно господарство, мали спільні витрати, купували майно для спільного користування, брали участь у витратах на утримання житла, його ремонт тощо.

Доводи заявника про перебування на утриманні чоловіка, догляд за хворим чоловіком не підтвердженні жодними належними доказами. Про наявність перешкод в отриманні таких заявник не вказувала, клопотань про їх витребування судом не заявляла.

Факт реєстрації (проживання) жінки та чоловіка за однією адресою не є ні головною, ні обов`язковою ознакою наявності фактичного шлюбу, оскільки заявник повинен довести не лише факт спільного проживання, а і факти, що доводять співпроживання однією сім`єю.

Додані до матеріалів справи копія заповіту та довідка № 796 від 24 вересня 2021 року, на переконання суду, не є достатніми доказами, які б доводили факт спільного проживання заявника та ОСОБА_2 однією сім`єю.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтвердили лише, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали в м. Могилів-Подільський та працювали на ринку, продавали городину. Показання свідків не підтвердили ознак, властивих для проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . При цьому вказані свідки проживають у іншій області, не відвідували ОСОБА_9 у с. Антонівка, тому не могли бути очевидцями спільного проживання заявника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у с. Антонівка.

Окрім того як суд встановив в ході судового розгляду ОСОБА_2 в період з 28 січня 1984 року перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_3 , який розірваний рішенням Лановецького районного суду Тернопільської області від 22 квітня 2020 року.

Проживання жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу з особою, яка перебуває у іншому зареєстрованому шлюбі, не тягне виникнення для таких осіб прав та обов`язків подружжя. Право на повторний шлюб, що є правовою підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя можливо лише після припинення попереднього шлюбу.

Водночас суд зазначає, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтереси інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.

Проаналізувавши зміст заяви ОСОБА_1 та пояснення заінтересованої особи, суд дійшов висновку, що заінтересована особа заперечень щодо факту спільного проживання заявника та ОСОБА_2 не висловила, а посилалась лише на те, що заявник не відноситься до кола осіб, які відповідно до норм законодавства мають право на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника навіть за умови встановлення даного факту судом. У матеріалах справи відсутні докази звернення заявника до ГУ ПФУ в Хмельницькій області з метою отримання такої пенсії. Тому суд не вбачає наявності спору про право.

Аналогічні висновки висловлені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16 (провадження № 14-283цс18), Верховним Судом у постановах від 08 квітня 2020 року у справі № 644/4742/19 (провадження № 61-2673св20), від 25 березня 2020 року у справі № 204/3782/19 (провадження № 61-22924св19).

Заявник просить встановити факт спільного проживання між нею та померлим ОСОБА_2 як чоловіка та жінки без шлюбу, посилаючись на її право переходу на пенсію чоловіка.

Відповідно до ст. 36 Закону від 09 липня 2003 року N 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування. Непрацездатними членами сім`ї вважаються: 1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону; 2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років; 3) чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років.

До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Зі змісту цих норм убачається, що перелік непрацездатних членів сім`ї, яким може бути призначена пенсія у зв`язку із втратою годувальника є вичерпним. Вони не містять правил, згідно з якими до непрацездатних членів сім`ї померлого годувальника можна відносити осіб за іншими критеріями (ознаками) визначення поняття сім`ї, як-то спільне проживання і ведення господарства, спільний побут, набуття характерних взаємних прав та обов`язків.

Ужиті в Законі № 1058-IV поняття «чоловік» та «дружина» позначають одного з подружжя.

За частиною першою статті 21 СК України подружжя утворюється тільки на підставі шлюбу - добровільного сімейного союзу жінки та чоловіка, зареєстрованого в державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до статті 36 СК України саме шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до частини другої статті 21 СК України проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про те, що заявник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі не перебували, останні не перебували на обліку в органах Пенсійного фонду України, і відповідно не отримували пенсію.

Враховуючи викладене, заявник не довела, що встановлення судом даного факту породить для неї ті юридичні наслідки, про які вона зазначила у своїй заяві.

На підставі належним чином оцінених доказів, суд дійшов висновку, що заявник не довела належними та допустимими доказами своїх вимог, а тому у задоволені заяви слід відмовити.

Розподіл судових витрат

Відповідно до положень частини сьомої статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 76-80, 89, 263, 265, 273, 315-319 ЦПК України, суд,

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонд України в Хмельницькій області про встановлення факту проживання однією сім`єю відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний тест рішення складено 18 січня 2022 року.

Заявник: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, місцезнаходження: м. Хмельницький, вул. Герцена, 10, ЄДРПОУ - 21318350.

Суддя А. О. Олійник