Справа № 204/7246/13-ц
Провадження № 6/204/49/22
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2022 року суддя Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська Токар Н.В., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про заміну порядку та способу виконання рішення суду, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2022 року до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська надійшла заява ОСОБА_1 про заміну порядку та способу виконання рішення суду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.01.2022 року, головуючим суддею визначено суддю Токар Наталію Володимирівну.

Ознайомившись із зазначеною заявою, вважаю за доцільне взяти самовідвід по даній цивільній справі у зв`язку з наступним.

Так, рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 30 січня 2014 року, ухваленому у складі головуючої судді Токар Н.В., у цивільній справі №204/7246/13 провадження №2/204/377/14 було відмовлено в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства БАНК ФОРУМ про поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Згідно ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2014 року рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 30 січня 2014 року залишено без змін.

Проте, рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 05 травня 2015 року заява ОСОБА_1 про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 30 січня 2014 року по справі №204/7246/2013-ц за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» про поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди задоволена: рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 30 січня 2014 року по справі №204/7246/2013-ц за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» про поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди скасовано у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Згідно ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2015 року рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 05 травня 2015 року - залишено без змін.

Згідно ч.1 ст.39 ЦПК України за наявності підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Підстави для самовідводу судді визначені ст.36 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.36 ЦПК України, суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.37 ЦПК України, суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участь в розгляді цієї самої справи, в тому числі, у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду.

У статті 15 Кодексу суддівської етики та п.2.5 Бангалорських принципів діяльності судді, затверджених резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, зазначено, що суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупереджене рішення.

Неупередженість є необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов`язків, яка виявляється у змісті судових рішень та під час судового процесу і суддя має дбати про те, щоб його поведінка сприяла збереженню і поглибленню переконання суспільства у неупередженості судді при здійсненні ним своїх професійних обов`язків.

Обґрунтований самовідвід свідчить про сумлінне виконання суддею своїх обов`язків. Обґрунтування самовідводу не може піддаватися сумніву.

Відповідно до статті 2 Закону України від 02 червня 2016 року №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно статті 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності. У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється.

Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «Де Куббер проти Бельгії», від 01 жовтня 1982 року - «Пєрсак проти Бельгії», від 15 грудня 2011 року - «Паскал проти України», «Ветштайн проти Швейцарії» тощо).

Тобто, згідно з прецедентною практикою Європейського Суду з прав людини суд має забезпечити достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Як зазначено у Висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо стандартів незалежності судової влади та незмінюваності судді, незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Згідно з ч.ч.1, 9 ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Самовідвід суддею заявляється з метою недопущення виникнення в учасників судового процесу будь-яких сумнівів щодо можливості не об`єктивного розгляду справи та ухвалення несправедливого рішення.

Зважаючи на викладене, враховуючи необхідність виключення можливих сумнівів щодо об`єктивності та неупередженості суду, доходжу висновку про необхідність заявлення самовідводу, а справу передати до канцелярії Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська, для виконання вимог, передбачених статтею 33 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 36, 37, 39, 40, 258-261 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Заявити самовідвід у цивільній справі №204/7246/13-ц провадження №6/204/49/22 за заявою ОСОБА_1 про заміну порядку та способу виконання рішення суду.

Матеріали цивільної справи №204/7246/13-ц провадження №6/204/49/22 передати до канцелярії Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська, для виконання вимог, передбачених статтею 33 ЦПК України.

Ухвала суду не підлягає оскарженню і набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Н.В.Токар