справа № 208/357/22
№ провадження 2-з/208/18/22
УХВАЛА

Іменем України

21 січня 2022 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, в складі: Головуючого, судді Похвалітої С.М., за участю секретаря судового засіданні Грищенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Первинної профспілкової організації Вільної профспілки залізничників України Працівників Транспорту м. Кам`янське про забезпечення позову Первинної профспілкової організації Вільної профспілки залізничників України Працівників Транспорту м. Кам`янське до Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Транспорт» про визнання незаконним та скасування наказу про обов`язкове щеплення та відсторонення від роботи, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом Первинної профспілкової організації Вільної профспілки залізничників України Працівників Транспорту м. Кам`янське до Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Транспорт» про визнання незаконним та скасування наказу про обов`язкове щеплення та відсторонення від роботи.

Представник заявника надав суду заяву про забезпечення позову, у якому просить суд забезпечити позов, шляхом зупинення дії Наказу № 1 від 04.01.2022 року Першого заступника директора КП КМР «Транспорт» Базарного А. «Про обов`язкове профілактичне щеплення проти COVID-19»; вжити заходів забезпечення позову, шляхом заборони КП КМР «Транспорт» видавати нові накази про зобов`язання працівників надати документи, які підтверджують наявність профілактичного щеплення проти COVID-19; застосувати заходи забезпечення позову до набрання законної сили судовим рішенням.

Вивчивши матеріали заяви, додані до неї документи, суд прийшов до висновку, що заява не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до вимог ст.150 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. (частина 3 ст. 150 ЦПК України).

Як роз`яснено в п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається зі змісту заяви заявник просить суд забезпечити позов, тому як це необхідно для забезпечення реального та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийнято на користь позивача, тому як існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам позивача, свободам та інтересам до ухвалення рішення у справі.

На думку позивача, невжиття заходів забезпечення позову може призвести до вкрай негативних наслідків особистого та майнового характеру для працівників КП КМР «Транспорт», в той час як вжиття таких заходів забезпечить ефективний захист особистих та майнових прав таких працівників; оскільки розгляд справи займає тривалий час, протягом якого оскаржується наказ, а для працівників настануть наслідки негативного характеру, саме відсторонення від роботи без збереження заробітної плати. У випадку незастосування заходів забезпечення позову працівники КП КМР «Транспорт» змушені будуть або залишитись без засобів існування через відсторонення від роботи або змушені будуть ризикувати власним життям та здоров`ям виконуючи протиправні приписи відповідача.

Крім того, з урахуванням вимог ст.149 ЦПК України, за якою забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, заявник повинен зазначити, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Із системного аналізу вимог наведених статей вбачається, що заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленими позовними вимогами, безпосередньо пов`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

У випадку звернення сторони із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із такою заявою.

Таким чином, із цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Проте, заявником у заяві про забезпечення позову, лише вказано на протиправність спірного наказу, при цьому не наведено суду істотних обставин та не надано жодних доказів, які б вказували, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Крім того, суд зазначає, що сам факт подання позову не може бути підставою для забезпечення його. Водночас, важливим є зауважити, що при розгляді заяв про забезпечення позову не вирішується питання про законність або обґрунтованість позовних вимог по суті.

В даному випадку, вжиття заходів забезпечення позову є передчасним.

Правомірність та оцінка оскаржуваного наказу підлягає з`ясуванню під час розгляду справи по суті про його оскарження та буде надана судом за результатами розгляду справи. Забезпечення позову з підстави очевидної протиправності такого рішення передбачає вирішення спору, до розгляду справи по суті.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що у своїй заяві заявником не доведена необхідність забезпечення позову, а саме зупинення дії Наказу № 1 від 04.01.2022 року Першого заступника директора КП КМР «Транспорт» Базарного А. «Про обов`язкове профілактичне щеплення проти COVID-19»; вжити заходів забезпечення позову, шляхом заборони КП КМР «Транспорт» видавати нові накази про зобов`язання працівників надати документи, які підтверджують наявність профілактичного щеплення проти COVID-19.

Також позивачем не зазначено чи дійсно невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись статтями 149-154, 260, 261 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

В задоволенні заяви позивача Первинної профспілкової організації Вільної профспілки залізничників України Працівників Транспорту м. Кам`янське про забезпечення позову Первинної профспілкової організації Вільної профспілки залізничників України Працівників Транспорту м. Кам`янське до Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Транспорт» про визнання незаконним та скасування наказу про обов`язкове щеплення та відсторонення від роботи, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Похваліта С. М.