Справа № 645/4046/14-ц
Провадження № 6/645/61/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2022 року м. Харків

Суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова Федорова О.В.,

розглянувши Подання головного державного виконавця Немишлянського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Лугового Владислава Миколайовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа

в с т а н о в и в:

Головний державний виконавець Немишлянського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Луговий Владислав Миколайович звернувся до суду із поданням, в якому просив тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон до виконання зобов`язань фінансового характеру ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , до виконання зобов`язань, покладених на неї виконавчим листом № 645/4046/14-ц, який видав Фрунзенський районний суд м. Харкова 27.02.2019 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ Укргазбанк» грошових коштів у розмірі 124268,61 дол. США та 50455,94 грн..

В обґрунтування подання зазначено, що на виконанні у Немишлянському відділі державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) перебуває виконавче провадження ВП № 59149152 з виконання виконавчого листа № 645/4046/14-ц, виданого Фрунзенським районним судом м. Харкова 27.02.2019 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» грошових коштів в розмірі 124268,61 дол. США та 50455,94 грн.. 30.05.2019 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 59149152, копії якої направлено сторонам виконавчого провадження. 30.05.2019 року винесено постанову про стягнення виконавчого збору. 04.06.2019 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника та направлено до ТОВ "МАСТОР ДИСТРИБЬЮШН» до виконання, оскільки згідно з повідомленням Державної фіскальної служби боржник офіційно працевлаштована на даному підприємстві. Проте з даного підприємства боржник звільнилася. 14.04.2020 року виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника. Відповідно до повідомлення Державної фіскальної служби України від 01.12.2021 року фізично особу знято з контролюючих органах тобто ФОП припинено. Згідно з повідомленням Міністерства внутрішніх справ України від 01.12.2021 року транспортні засоби за боржником не зареєстровані. Згідно з повідомленням Державної прикордонної служби України від 23.12.2021 року боржник перетинає кордон України. 02.11.2021 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, яку було надіслано до банківських установ до виконання, копії якої було направлено сторонам виконавчого провадження. Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно будь-яке майно за боржником не зареєстроване. 27.12.2021 року державним виконавцем, з метою перевірки майнового стану боржника, виявлення та опису належного йому майна, здійснено вихід за місцем проживання боржника - ОСОБА_1 , а саме - АДРЕСА_1 , однак перевірити майновий стан боржника не виявилося можливим, оскільки квартира за вказаною адресою зачинена, про що складено акт державного виконавця від 27.12.2021 року. Боржник не повідомляє відділ про майновий стан, не повідомляє інформацію про доходи та місце офіційного працевлаштування. Рішення суду боржником до цього часу не виконано, будь-яких дій, спрямованих на його виконання не здійснено.

Враховуючи викладене, та посилаючись на те, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів, виникла необхідність вжиття відносно боржника вищевказаних заходів примусового виконання.

Дослідивши матеріали подання, суд дійшов до висновку що підстави для задоволення подання відсутні.

Статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавець у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості.

Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» № 3857-ХІІу редакції від 10.12.2015 встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Статтею 441 ЦПК України передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом. Заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов`язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Подання державного виконавця повинно відповідати вимогам, що визначені листом Міністерства юстиції України від 06 червня 2008 року N 25-32/507 «Щодо виїзду за кордон осіб, які мають невиконані зобов`язання, в тому числі зі сплати аліментів, покладені на них рішеннями судів», а саме: ухилення боржника від виконання своїх обов`язків повинно бути обґрунтовано та проведено достатньо заходів примусового виконання рішень передбачених Законом України «Про виконавче провадження у повній мірі з додаванням копій документів виконавчого провадження.

Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду, зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. Окрім того, факт ухилення має підтверджуватись сукупністю доказів, які державний виконавець зазначає у поданні.

В обґрунтування подання до суду надані копії матеріалів виконавчого провадження № 59149152, а саме: Постанови про відкриття виконавчого провадження від 30.05.2019 року з доказами направлення на адресу стягнувача та боржника; Постанови про стягнення виконавчого збору від 30.05.2019 року; Постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 04.06.2019 року; Постанови про арешт майна боржника від 14.04.2020 року; Постанови про арешт коштів боржника від 01.12.2021 року; роздруківки електронних запитів державного виконавця та відповідей щодо: перетину боржником державного кордону України, про зареєстровані за боржником транспортні засоби, про наявні рахунки; Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 19.01.2022 року; Акту державного виконавця від 27.12.2021 року.

Разом з тим, державним виконавцем не надано відомостей про те, що боржник ОСОБА_1 отримала копії постанов про відкриття виконавчого провадження та інших необхідних документів для вирішення судом питання про необхідність обмеження виїзду останньої за межі України.

Державним виконавцем не зазначено і не надано жодного доказу на підтвердження того факту, що саме обмеження ОСОБА_1 у виїзді за кордон будь-яким чином вплине на виконання боржником рішення суду і буде сприяти погашенню нею заборгованості.

Оскільки, відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України, подання розглядається судом негайно, без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування.

Також слід зазначити, що законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим саме державний виконавець повинен довести суду чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України орієнтує суди на те, що законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявністю факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання, тому з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, підлягає з`ясуванню судом, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання у повному обсязі або частково.

Таким чином, сама по собі наявність невиконання зобов`язання не є безумовною підставою для встановлення обмеження у праві, доведенню підлягає ухилення боржника від виконання.

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

На вищевказані обставини звертає увагу Верховний Суд України в узагальненнях від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України».

На підставі вище викладеного, враховуючи, що на теперішній час заявником не здійсненні заходи, які б доказували ухиляння ОСОБА_1 від виконання зобов`язання, суд вважає за необхідне в задоволенні подання про обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу ОСОБА_1 відмовити.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 441 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні подання Головного державного виконавця Немишлянського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Лугового Владислава Миколайовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон до виконання зобов`язань фінансового характеру ОСОБА_1 .

З текстом ухвали можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Харківського апеляційного суду через Фрунзенський районий суд м. Харкова.

Суддя Олена Федорова