25 січня 2022 року м. Сєвєродонецьк
Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:
головуючого судді Бароніна Д.Б.,
за участю секретаря Корнєвої Ю.П.,
1. Позиції учасників справи, процесуальні дії
1.1. В провадженні Сєвєродонецького міського суду Луганської області перебувала справа за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, приватний виконавець виконавчого округу Луганської області Лиманський Владислав Юрійович.
04.01.2022 представник позивача звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з заявою про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, в обґрунтування якої зазначив, що позивачем понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8000 грн. Вказані витрати представник позивача просить стягнути з відповідачів на користь позивача.
1.2. В судовому засіданні з приводу вирішення питання про ухвалення додаткового рішення представник позивача, представник відповідача та треті особи присутні не були, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.
Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду питання про ухвалення додаткового рішення суду.
2. Обставини справи, з приводу яких ухвалюється додаткове рішення
В порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України представник позивача у позовній заяві вказав, що докази витрат на правову допомогу будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
04.01.2022 представник позивача звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з заявою про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат.
Згідно копії квитанції до прибуткового касового ордеру № б/н від 19.11.2021 адвокатом Усенко А.В. прийнято від ОСОБА_2 6000 грн. за надані послуги адвоката згідно договору від 18.11.2021 та акту здачі-прийняття наданих послуг від 19.11.2021.
Згідно копії квитанції до прибуткового касового ордеру № б/н від 19.11.2021 адвокатом Усенко А.В. прийнято від ОСОБА_2 2000 грн. за надані послуги адвоката згідно договору від 18.11.2021 та акту здачі-прийняття наданих послуг від 22.11.2021.
3. Релевантні джерела права та акти їх застосування
3.1. Відповідно до пункту 2 частини 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.
Згідно із частиною 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Статтею 137 ЦПК України, передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
3.2. Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Згідно зі статтею 1 вищевказаного Закону договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Згідно із частиною першою статті 27 вищевказаного Закону договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі.
До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права (частина третя статті 27 Закону).
Статтею 30 вищевказаного закону визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
3.3. За своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, що регулюється Главою 63 ЦК України та загальними положенням про договір, передбаченими Главою 52 ЦК України.
Відповідно до частини першої статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до статті 903 ЦК України визначено, що у разі, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору (частина п`ята статті 626 ЦК України).
Адвокатський гонорар є однією із умов, яка визначається сторонами договору про надання правової допомоги, тому відсутність у договорі розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає підстав вважати, що сторони при укладенні договору про надання правової допомоги погодили розмір адвокатського гонорару.
4. Оцінка доказів та аргументів сторін
4.1. Судом встановлено, що 18.11.2021 між позивачем та адвокатом Усенко А.В. був укладений договір про надання правничої допомоги, що підтверджується фактом видачі відповідного ордеру про надання правничої допомоги.
Відповідно до актів здачі-прийняття наданих послуг від 19.11.2021 та 22.12.2021 позивачу з боку адвоката надані послуги на загальну суму 8000 грн. Сплата зазначених грошових коштів на користь адвоката підтверджується копіями квитанцій до прибуткового касового ордеру.
Разом з тим, всупереч п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України позивач або її представник не надали до суду самого договору про надання правничої допомоги. За таких обставин, суд позбавлений можливості встановити умови, які сторони договору про надання правової допомоги узгодили станом на час укладення договору, а саме умови щодо порядку обчислення гонорару (фіксований розмір або погодинна оплата), підстав для зміни розміру гонорару, порядку його сплати тощо.
Тобто, до суду не було надано ключового доказу, на підставі якого суд міг би визначити які саме умови оплати за правову допомогу визначили між собою позивач та його адвокат.
4.2. На підставі вищевказаних обставин, суд вважає за необхідне повністю відмовити у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись ст. 137, 141, 270 ЦПК України, суд -
Додаткове рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Луганського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому додаткове рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому додаткового рішення суду.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги або заяви про перегляд заочного рішення. У разі подання апеляційної скарги або заяви про перегляд заочного рішення, додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційної скарги або заяви про перегляд заочного рішення.
Виходячи з системного тлумачення ч. 5 ст. 270, ст. 280, 284 ЦПК України, додаткове рішення, яке ухвалено у справі, в якій раніше було ухвалено заочне рішення, може бути переглянуте судом, що його ухвалив, разом із заочним рішенням за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому додаткове рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя Д.Б. Баронін