Провадження № 2/641/574/2022 Справа № 641/5910/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2022 року

Комінтернівський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого судді- Чайка І.В.,

за участю секретаря - Шумейко С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Комінтернівського районного суду м. Харкова в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу 641/5910/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 5250,00 грн.

В обґрунтування позову зазначила, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням суду. Рішенням суду від 04.07.2018 року з відповідача на її користь стягнути аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 1600,00 грн. щомісяця. Їх син відвідує спортивну секцію, від якої він в період з 16.07.2021 по 26.07.2021 року знаходився на відпочину в дитячому таборі в парку-готелі « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Син має спортивні досягнення, закінчив 5 клас з гарними оцінками, за це вона вирішила нагородити його путівкою до дитячого табору. Починаючи з березня 2021 року син неодноразово казав про дитячій табір відповідачу, крім того, вона неодноразово просила гроші на відпочинок, але домовленості з відповідачем досягнуто не було. Повна вартість відпочинку склала 10500 грн., тому вона просить стягнути з відповідача половин суми в у розмірі 5250,00 грн.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05.08.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

09.11.2021 відповідачем через свого представника подано відзив на позовну заяву в якому зазначено, що позивач не навела особливих обставин, які б свідчили про необхідність стягнення з нього додаткових витрат, які викликані розвитком здібностей дитини, хворобою, каліцтвом, тощо. Відвідування на даний час дитиною спортивної секції не свідчить про її подальше відвідування, а в переважній більшості це відноситься до загального розвитку дитини і не є обов`язковим, а добровільним волевиявленням одного з батьків, у даному випадку матері. Позивач самостійно, на власний розсуд образа заклад у якому син провів літній відпочинок. Відвідування спортивної секції не відноситься до тих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. Крім того, позивачем не надано жодних належних доказів, якими б підтверджувався факт понесення додаткових витрат на дитину. Просив у задоволенні позову відмовити.

09.12.2021 року позивачем подано відповідь на відзив, в якій зазначено, що в матеріалах справи наявні всі належні докази про те, що дитина відвідує спортивну секцію і про те, що дитина знаходилась на відпочинку. Зазначила, що особливі обставини понесення додаткових витрат на дитину можуть бути зумовлені, як негативними так і позитивними фактами, тобто схильність дитини до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті. Відповідач знав, що дитина поїде на відпочинок, обіцяв допомогти, але цього не зробив.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, в наданому відзиві зазначив, що просить розглядати справу за його відсутності, у задоволенні позову просив відмовити.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов на наступного.

Законодавцем положенням ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплений конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей.

Згідно ч. 1, 2 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ст.ст. 150, 157 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, і той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні.

У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом установлено і матеріалами справи підтверджено, що рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 04.07.2018 року шлюб між сторонами розірвано, крім того з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнені аліменти на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1600 грн. щомісяця.

ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 батьки: батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_1 . Зазначене підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

Позивачем на підтвердження позовних вимог надано довідку видану управляючим «Парк-готелю Кипарис» про те, що ОСОБА_3 перебував на базі відпочинку з 16.07.2021 по 26.07.2021 року.

Згідно рахунку № 18/06 від 16.07.2021 року, оплата за готельні послуги на базі відпочинку «Кипарис» склала 10500 грн.

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 з вересня 2018 року є членом Харківського міського спортивного клубу «Владібор». В період відвідування дитиною спортивної секції кікбоксінгу, а саме з 01.09.2018 року по теперішній час, батько дитини на спортивну секцію не з`являвся. Дитину супроводжує лише мати, про що тренером ОСОБА_4 видана довідка № 18-10/01Л від 18.10.2011 року.

Також позивачкою надано розписку складену тренером дитини ОСОБА_4 , про те, що він отримав від ОСОБА_1 10500 грн. для передачі ФОП ОСОБА_5 в якості оплати за путівку на базі відпочинку «Парк готель «Кипарис» в період з 16.07.2021 по 26.07.2021 року.

Сімейний кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

До таких правових висновків дійшов Верховний Суд України у постанові від 13.09.2017 року у справі № 6-1489цс17.

Оскільки тягар доказування покладено на позивача, то заявляючи додаткові витрати, позивач в будь-якому випадку повинен їх обґрунтувати та надати беззаперечні докази на їх підтвердження. Дані додаткові витрати, на відміну від аліментів, мають бути викликані саме особливими обставинами.

Тобто, якщо стягнення аліментних зобов`язань викликане необхідністю дитини у харчуванні, одязі та забезпеченні елементарних умов життя, то додаткові витрати заявляються саме у зв`язку з хронічними або разовими проблемами зі здоров`ям дитини, або у разі обставин, які пов`язані з розвитком здібностей дитини.

Тому, заявляючи вимоги про одноразове стягнення додаткових витрат на дитину, необхідно надати докази усієї суми фактично понесених витрат, в той час, як заявляючи про періодичні або постійні витрати, позивач повинен довести їх необхідність.

Тобто якщо це витрати пов`язані з розвитком здібностей дитини, наприклад музика, то необхідно надати рекомендації щодо навчання дитини у музичній школі з вказівкою тривалості повного курсу навчання, підтвердити витрати пов`язані з придбанням усіх необхідних знарядь та музичних інструментів, періодичність їх придбання, довівши суду при цьому, що заявлена сума, це лише половина тих витрат, яку необхідно на розвиток здібностей дитини. Аналогічно у випадку наявності особливих здібностей дитини у поглибленому вивченні іноземної мови, що підтверджується відзнакою у мовних олімпіадах або перемогою у конкурсах або навпаки потреба у зайняттях у зв`язку з порушенням розвитку здібностей дитини, необхідно надати відповідні рекомендації, а також розрахунок вартості відповідного курсу навчання з урахуванням його тривалості.

Якщо ці витрати пов`язані з особливим станом здоров`я дитини, то необхідно надавати медичні довідки, висновки лікарів, їх рекомендації щодо лікування дитини в Україні чи за кордоном, тривалості та періодичність лікування та з урахуванням цього розрахунок його вартості, а також про вартість ліків, які необхідно придбавати дитині.

Аналізуючи надані позивачем докази, суд приходить до висновку, що позивачем не було надано доказів, що відпочинок був пов`язаний з розвитком здібностей дитини, а саме, що цей відпочинок взагалі має відношення до відвідування дитиною спортивної секції. Крім того, позивач у своїй позовній заяві вказує, що відпочинок був заохоченням дитини за гарне навчання, а не потребою в оздоровленні чи розвитку спортивних здібностей, тому суд дійшов до висновку, що витрати на сплату відпочинку не є додатковими витратами в розумінні ст. 185 СК України, а входять до складу аліментних платежів.

Таким чином, позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати компенсуються за рахунок держави.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину - відмовити .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, а якщо апеляційну скаргу подано- після закінчення апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення, а у разі його ухвалення за відсутності учасників справи- в той же строк з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони по справі :

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса : АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса : АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повний текст рішення складено 25 січня 2022 року.

Суддя: І. В. Чайка