Справа № 740/5663/21
Провадження № 2/740/155/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2022 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Карпусь І.М.,

за участю секретаря судового засідання Єцкало Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Талалаївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно,

встановив:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_2 .

Позов аргументує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його рідна тітка ОСОБА_3 , після смерті якої спадщину прийняв його батько ОСОБА_2 шляхом подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, про що 02 липня 2015 року Другою чернігівською нотаріальною конторою заведено спадкову справу, проте своїх спадкових прав за життя він не оформив.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 , після смерті якого приватним нотаріусом Ніжинського районного нотаріального округу Голік Л.В. 21 січня 2021 року заведена спадкова справа № 1/2021.

До складу спадкового майна, серед іншого, входить домоволодіння, розташоване в АДРЕСА_1 .

Постановою № 115/02-31 від 14.07.2021 приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Голік Л.В. у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадковий будинок йому відмовлено, оскільки не подано правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Право особистої власності на вказане майно зареєстровано за ОСОБА_3 : 1/2 частина - на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Григоро-Іванівської сільради 06.12.2006 та 1/2 частка - згідно рішення Ніжинського міськрайонного суду від 11.12.2006, що підтверджується довідкою КП «Ніжинське МБТІ» № 02003 від 04.09.2015.Оригінали правовстановлюючих документів втрачені, наявні лише копії. Згідно технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду, виготовленого станом на 21.11.2006 КП «Ніжинське МБТІ», власником будинку зазначено в цілому ОСОБА_3 .

Ухвалою від 12 жовтня 2021 року цивільну справу призначено до підготовчого засідання за вказаним вище позовом на 09.12.2021, яке у зв`язку з неявкою представника відповідача відкладено на 11.01.2022.

Ухвалою суду від 11 cічня 2022 року за результатами підготовчого провадження справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, в позові просить розгляд справи проводити за його відсутності.

Представник відповідача - Талалаївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву про ухвалення рішення згідно чинного законодавства.

У відповідності до ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та дійшов наступного висновку.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , про що виконкомом Григоро-Іванівської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області зроблено відповідний актовий запис за № 01, підтвердженням чого є копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.23).

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 278477611 від 07.10.2021 у Реєстрі прав власності на нерухоме майно наявні відомості, відповідно до яких житловий будинок АДРЕСА_1 на праві власності належить ОСОБА_3 на підставі рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11.12.2006, та свідоцтва про право власності серії ЯЯЯ 934238 , виданого виконавчим комітетом Григоро-Іванівської сільської ради від 06.12.2006 (а.с. 20-22).

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11 грудня 2006 року за ОСОБА_3 визнано право власності на майно у вигляді 1/2 частки спірного житлового будинку (а.с. 17-18).

На виконання Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарного режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» від 09.04.2015 № 317-VIII Григоро-Іванівською сільською радою Ніжинського району Чернігівської області було прийнято рішення від 06.11.2015 про перейменування вулиць в селах Григоро-Іванівської сільської ради, згідно з яким, зокрема, в АДРЕСА_1 .

На підставі постанови Верховної Ради України «Про перейменування деяких населених пунктів» від 12.05.2016 № 1353-VIII, яка набрала чинності 22.05.2016, село Григоро-Іванівка Ніжинського району було перейменовано на село Ніжинське.

Відповідно до копії матеріалів спадкової справи №470/2015, заведеної Другою чернігівською державною нотаріальною конторою, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 заяву про прийняття спадщини подав ОСОБА_2 (а.с. 40-42).

Ступінь родинного споріднення ОСОБА_3 та ОСОБА_2 як рідних сестри і брата підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження ОСОБА_2 та копією актового запису про народження ОСОБА_3 , а також архівною довідкою №В-1910 від 04.08.2021 (а.с.65-67). Спадкоємець ОСОБА_3 за заповітом, складеним ОСОБА_3 21 червня 2012 року, - ОСОБА_4 29 грудня 2014 року змінила прізвище та ім"я з ОСОБА_4 на ОСОБА_5 відповідно до свідоцтва про зміну імені та померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , не подавши нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 на день смерті була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1 . Разом з нею на день смерті і протягом 6 місяців з дня смерті за вищевказаною адресою були зареєстровані ОСОБА_2 - брат померлої, ОСОБА_1 - племінник померлої (а.с. 52 на звороті, 58-60).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , про що Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) зроблено відповідний актовий запис за № 262, підтвердженням чого є копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 (а.с. 26).

Згідно копії матеріалів спадкової справи №1/2021, заведеної приватним нотаріусом Ніжинського районного нотаріального округу Чернігівської області Голік Л.В., після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 заяву про прийняття спадщини подав його син ОСОБА_1 та племінник ОСОБА_6 (а.с. 44, 51).

В матеріалах справи №1/2021 міститься постанова приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Голік Л.В. № 115/02-31 від 14.07.2021, якою позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки не подано правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві (а.с.30-31).

Відповідно до ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини ( ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України).

Згідно з ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За змістом ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч. 1 ст. 1272 ЦК України).

Згідно із ст. 1261, 1262 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Відповідно до ч.1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

За змістом частини першої статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Таким чином, спадкоємець ОСОБА_3 за заповітом - ОСОБА_4 заяву нотаріусу про прийняття спадщини не подала і спадщину не прийняла. Рідний брат ОСОБА_3 , який проживав з нею на день смерті, - ОСОБА_2 спадщину що відкрилася після її смерті як спадкоємець другої черги за законом прийняв, але не оформив. Після смерті ОСОБА_2 спадщину прийняв його син - позивач у справі ОСОБА_1 .

Статтею 55 Конституції України гарантовано право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Статтею 41 Конституції України гарантовано право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Частиною першою статті 316 ЦК України поняття права власності визначено як право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України).

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно п.4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом МЮУ № 296/5 від 22 лютого 2012 року видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна.

За змістом п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року за №7 "Про судову практику у справах про спадкування" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позивач належним чином прийняв після смерті свого батька ОСОБА_2 спадщину, в склад якої увійшов спірний будинок, успадкований ОСОБА_2 після смерті рідної сестри ОСОБА_3 , а оскільки оригінали правовстановлюючих документів відсутні, у зв"язку із чим нотаріус відмовив в оформленні права на спадщину, вбачається обмеження прав позивача у можливості прийняття та належного розпорядження своїм спадковим майном, а тому, враховуючи наявність законних підстав, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.1261, 1269, 1270 ЦК України, ст.81, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Талалаївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 , право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_2 .

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.М. Карпусь