ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2022 року м. Херсон

справа № 2121/2-724/11

провадження № 22-ц/819/2/22

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Склярської І.В.,

суддів: Пузанової Л.В.,

Чорної Т.Г.,

секретар Автонагова Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» на ухвалу Цюрупинського районного суду Херсонської області від 29 вересня 2021 року по цивільній справі за заявою Акціонерного товариства «Універсал Банк» про поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання,

встановив:

В липні 2021 року АТ «Універсал Банк» звернулося до суду з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2121/2-724/11, виданого 19.09.2013 Цюрупинським районним судом Херсонської області, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 27/12/021008 від 02.10.2008 станом на 13.04.2011 в розмірі 512 400,78 грн.

В мотивування вимог посилався на те, що 21.05.2012 Цюрупинським районним судом Херсонської області ухвалено рішення, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «БМ Банк» заборгованість за кредитним договором № 27/12/021008 від 02.10.2008 станом на 13.04.2011 в розмірі 512 400,78 грн.

Вказував, що у зв`язку з укладенням 13.09.2018 між АТ «БМ Банк» та АТ «Універсал Банк» договору № 75-РБ «Про відступлення прав вимоги», ухвалою суду від 22.01.2021, яку отримано було лише 27.05.2021, у вказаному виконавчому листі замінено сторону (стягувача) на Акціонерне товариство «Універсал Банк», тому до цього часу заявник не мав можливості подати виконавчий лист до виконання.

Ухвалою Цюрупинського районного суду Херсонської області від 29 вересня 2021 року відмовлено АТ «Універсал Банк» в поновленні пропущеного строку пред`явлення виконавчого документу до виконання.

В апеляційній скарзі представник АТ «Універсал Банк» посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду від 29.09.2021 скасувати, ухвалити рішення, яким поновити АТ «Універсал Банк» строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2121/2-724/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 512 400,78 грн.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги наводить доводи, аналогічні доводам викладеним в заяві.

Додатково зазначила, що ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про виконання провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. Таким чином, трирічний строк пред`явлення виконавчого листа до виконання поширюється на виконавчі документи, які видані як до, так і після набрання чинності ЗУ «Про виконавче провадження» від 05.10.2016.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив. У судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги не визнали. Представник зазначив, що незважаючи на помилкове зазначення судом першої інстанції пропуску річного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, по суті відмова у задоволенні скарги є правильною, оскільки не доведено поважності причини строку пропуску пред`явлення виконавчого листа до виконання.

25.11.2021 до суду надійшла заява від представника АТ «Універсал Банк», в якій просить судовий розгляд проводити без участі представника.

Заслухавши доповідача, представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 , перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ дійшов наступного висновку.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції дійшов висновку, що заявником не надано доказів, які б підтверджували поважність причин пропуску ним річного строку для представлення виконавчого листа до виконання.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 21.05.2011 стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «БМ Банк» заборгованість за кредитним договором № 27/12/021008 від 02.10.2008 станом на 13.04.2011 в розмірі 512400,78 грн.

На виконання вказаного рішення 19.09.2013 були видані виконавчі листи та в подальшому виконавчий лист відносно боржника ОСОБА_1 було передано на примусове виконання.

22.02.2018 постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, повернуто виконавчий лист № 2121/2-724/11, виданий 19.09.2013 року Цюрупинським районним судом, про стягнення з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «БМ Банк» заборгованість за кредитним договором № 27/12/021008 від 02.10.2008 року станом на 13.04.2011 року в розмірі 512400,78 грн.

13.09.2018 між ПАТ «БМ Банк» та АТ «ВТБ Банк» укладено договір № 13092018 «Про відступлення прав вимоги грошових зобов`язань за кредитними договорами», за яким право вимоги до боржників ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за договором № 27/12/021008 від 02.10.2008 було передано від ПАТ «БМ Банк» до АТ «ВТБ Банк».

21.10.2020 між АТ «ВТБ Банк» та АТ «Універсал Банк» укладено договір № 75-РБ «Про відступлення прав вимоги», за яким право вимоги до боржників ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за договором № 27/12/021008 від 02.10.2008 було передано від АТ «ВТБ Банк» до АТ «Універсал Банк».

Ухвалою Цюрупинського районного суду Херсонської області від 22.01.2021 у справі № 2121/2-724/11 (провадження № 6/664/2/21) замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «БМ Банк» (01032, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, 37/122, ) на Акціонерне товариство «Універсал Банк» (04114, м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 54/19, ) у виконавчому листі № 2121/2-724/11.

Звертаючись до суду з заявою, АТ «Універсал Банк», вважає що строк на пред`явлення до виконання виконавчого листа пропущений з поважних причин, так як, без ухвали про заміну сторони виконавчого провадження, яку отримано 27.05.2021, яка є невід`ємною частиною, а саме: додатком до заяви про відкриття виконавчого провадження, новий кредитор не мав можливості направити виконавчий лист до примусового виконання.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 433 ЦПК України визначено, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.

Як зазначив Верховний Суд в постанові від 23 вересня 2020 року у справі №27/2-3538/10 поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знайти про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк, це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, виникла протягом строку, який пропущено та підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Відповідно до частини першої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV (в редакції, чинній на день набрання законної сили рішення суду першої інстанції) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02 червня 2016 року, а Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року втратив чинність.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Частинами 4 і 5 зазначеної статті передбачено, що у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються, при цьому у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Згідно з п.п. 5 Прикінцевих та перехідних положеннях Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом».

З матеріалів справи вбачається, що постановою головного державного виконавця Відділу примусового рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Семенчевим А.І. від 22.02.2018 виконавчий лист відносно ОСОБА_1 повернуто стягувачу, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 5).

Пунктом 7 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.

Відповідно до ч. 5 ст. 37 вказаного Закону повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Виходячи з системного аналізу вимог Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02 червня 2016 року та п. 7 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершається у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Таким чином, з вищенаведеного слідує, строк пред`явлення виконавчого листа на виконання відносно ОСОБА_1 сплив 22.02.2021, а висновок суду, що строк пред`явлення виконавчого листа закінчився 22.02.2019 є помилковим.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можна лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Доводи апеляційної скарги, що строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання пропущений з поважних причин, є доведеними та підтверджується матеріалами справи.

Згідно положень ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

У зв`язку зі заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини 5 ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною «права на суд», а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (наприклад, пункт 41 рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року).

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

З огляду на обов`язковість виконання рішень суду, та те, що стягувач («БМ Банк») вчасно подав виконавчий лист до примусового виконання, згодом АТ «Універсал Банк», після укладання договору «Про відступлення прав вимоги» від 21.10.2020, подав до суду заяву про заміну сторони виконавчого провадження, тобто проявляло активність у дотриманні процедури заміни сторони виконавчого провадження, що перешкоджало вчасно повторно звернути його до примусового виконання, - свідчить про те, що стягувач не втратив інтересу для виконання рішення суду, а тому суд апеляційної інстанції вважає за необхідне поновити пропущений строк на пред`явлення до виконання виконавчого листа.

Таким чином, судове рішення суду першої інстанції підлягає скасування з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа.

Керуючись ст. ст. 367,374,376,382 ЦПК України, суд,

постановив :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» - задовольнити.

Ухвалу Цюрупинського районного суду Херсонської області від 29 вересня 2021 року - скасувати.

Заяву Акціонерного товариства «Універсал Банк» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа - задовольнити.

Поновити Акціонерного товариства «Універсал Банк» пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2121/2-724/11, виданого Цюрупинським районним судом Херсонської області про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в сумі 512 400 грн. 78 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий І.В. Склярська

Судді: Л.В. Пузанова

Т.Г. Чорна

Повний текст постанови суду складено 24 січня 2022 року.

Суддя І.В. Склярська