ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/3306/21 Номер провадження 22-ц/814/97/22Головуючий у 1-й інстанції Кузіна Ж. В. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2022 року м.Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Абрамов П.С., Чумак О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Київського районного суду м.Полтави від 26 серпня 2021 року, постановлене суддею Кузіною Ж.В. (повний текст складено 31 серпня 2021 року),

у справі за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» (далі АТ «Полтавагаз») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

17.06.2021 АТ «Полтавагаз» звернулося в суд із указаним позовом, у якому просило стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу станом на 01.06.2021 в розмірі 6 948,90 грн. та 2 270,00 грн. судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 є побутовим споживачем послуг із розподілу природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , з яким на підставі статей 633, 634, 641, 642 ЦК України, на невизначений строк, укладено договір розподілу природного газу.

За умовами цього договору оператор ГРМ зобов`язується надати, а споживач прийняти послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором.

Із01.01.2020 розділено оплату за природний газ на оплату за газ, як товар, та оплату за послуги з його розподілу. На 2020 рік річна замовлена потужність визначається, виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік (з 01.10.2018 по 30.09.2019); станом на 2021 рік - виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік (з 01.10.2019 по 30.09.2020); місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток: річної замовленої потужності об`єкта споживача на тариф, встановлений регулятором відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.

Із підстав неналежного виконання відповідачем зобов`язання зі сплати вартості отриманих послуг, станом на 01.06.2021 утворилася заборгованість в розмірі 6 948,90 грн., яка заявлена позивачем до стягнення.

Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 26.08.2021 позовні вимоги АТ «Полтавагаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ «Полтавагаз» заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу в сумі 6 948,90 грн., судовий збір у розмірі 2 270,00 грн., а всього 9 218,90 грн.

Рішення районного суду вмотивовано тим, що вимоги позову обґрунтовані належними та допустимими доказами, які не спростовані відповідачем.

Відповідач із рішенням суду першої інстанції не погодився та подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи та неповне з`ясування обставин, просить рішення суду першої інстанції скасувати.

Вважає, що суд першої інстанції був упередженим та необ`єктивним при постановленні оскаржуваного рішення, надавши перевагу позивачу, монополісту на ринку, та не врахувавши позицію відповідача та надані ним докази.

Заперечує факт підписання заяви-приєднання до договору розподілу природного газу, обов`язковість якого визначена статтею 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», як підстава надання відповідних послуг.

Звертає увагу, що у заяві-приєднанні вказаний ЕІС-код, який на момент дати, яка значиться в заяві, не застосовувався, а був введений лише 26.08.2020 постановою НКРЕКП №1661, а у відповіді на його звернення, 12.05.2021 АТ «Полтавагаз» повідомило, що заява-приєднання направлена побутовому споживачу ОСОБА_1 , але не повернута ним.

Наведене, на думку відповідача, підтверджує підробку заяви-приєднання, про що він заявив до правоохоронних органів та повідомив районний суд, який замість того, щоб призначити почеркознавчу експертизу, безпідставно пославшись на ст.81 п.7 ЦПК України, встановив, що він, ОСОБА_1 , підписав заяву-приєднання, ознайомився з умовами типового договору та приєднався до них.

Вважає, що відповідач, за відсутності договірних зобов`язань перед оператором ГРМ, не зобов`язаний у судовому порядку спростовувати незаконні рахунки АТ «Полтавагаз», ліцензія якого на розподіл природного газу (постанова НКРЕКП №778 від 15.06.2017) видана 27.06.2017, тобто пізніше ніж заява-приєднання датована 19.05.2017.

Також районний суд не перевірив законність підстав експлуатації газових мереж АТ «Полтавагаз», про що вказував відповідач, посилаючись на відсутність у справі технічної документації, зокрема, акту балансової належності та експлуатаційної відповідальності мереж між АТ «Полтавагаз» і ОСОБА_1 . Просить врахувати, що частина газотранспортних мереж, у тому числі, підведена до його будинку, побудовані за власний рахунок мешканців та незаконно експлуатується позивачем.

Вказує на непослідовність застосування районним судом до спірних правовідносин положень Кодексу газорозподільних систем та неврахування заяв представника відповідача щодо незаконності встановлення тарифу згідно постанови НКРЕКП, яка не зареєстрована в Міністерстві юстиції України, а тому не має юридичної сили.

Вважає неприпустимим посилання районного суду в оскаржуваному рішенні на практику Європейського суду з прав людини щодо належного здійснення правосуддя, оскільки саме судом першої інстанції порушено його права, а конвенційними нормами визначено, що при тлумачення договору суд не має права оцінювати конкретну умову договору, він досліджує лише питання про те, чи не була вона нав`язана слабшій стороні. Тому суд повинен був брати до уваги нерівноправність договірних сил відповідача, який є слабшою стороною.

23.12.2021 відповідачем ОСОБА_1 надано додаткові пояснення до апеляційної скарги, в яких він повторно наголосив, що не підписував заяву-приєднання до умов договору, про що повідомив правоохоронні органи та до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення. Вважає, що за відсутності договору про надання послуг відсутнім є предмет спору, а газова мережа до його будинку проведена за власні кошти.

04.01.2022 до Полтавського апеляційного суду надійшов відзив позивача на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення районного суду без змін.

Вважає доводи апеляційної скарги щодо відсутності між сторонами договірних відносин такими, що зводяться до нерозуміння природи зобов`язання, а заперечення щодо належності підпису на заяві-приєднання відповідачу недоведеними належними доказами.

Із підстав попередньо викладених у позові, доводить, що із 01.01.2020 по 01.06.2021 щомісяця відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем та укладеного договору до сплати боржнику нараховано: з 01.01.2020 326,78 грн., з 01.07.2020 374,94 грн., з 01.01.2021 597,85 грн., з 01.02.2021 538,63 грн., які він мав сплатити відповідно до п.6.6 договору до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ.

Наголошує, що у разі незгоди споживача приєднуватися до умов цього договору він не має права використовувати природний газ із ГРМ та повинен подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. Наведене право відповідачем не реалізовано, а факт споживання послуг ним не спростовано.

Зазначає, що АТ «Полтавагаз» здійснює свою діяльність з надання послуг з розподілу природного газу на законних підставах, визначених чинним законодавством на підставі ліцензії серії АЕ №642455 від 26.03.2015 та ліцензії (постанова НКРЕКП №778 від 15.06.2017 зі змінами, внесеними постановою від 04.06.2019 №941.

Спростовує доводи апеляційної скарги, що ЕІС-код був присвоєний відповідачу лише 26.08.2020 згідно Постанови НКРЕКП №1661, оскільки відповідний код присвоєно відповідачу, як споживачу послуг, з моменту набрання чинності Кодексу ГРМ.

17.01.2022 до Полтавського апеляційного суду надійшли заперечення відповідача на відзив на апеляційну скаргу, з підстав, попередньо викладених у доводах скарги.

Відповідно до ч.13 ст.7 та ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що 19.05.2017 ОСОБА_1 підписав заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача). Ознайомившись з умовами Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2498 на офіційному сайті НКРЕКП, сайті ПАТ «Полтавагаз» в мережі Інтернет за адресою: http:www.poltavagaz.com.ua та в друкованому виданні ВсеУкраїнська громадсько-політична газета «Зоря Полтавщини» в редакції від 25.12.2015, споживач приєднався до умов договору за персоніфікованими даними:

- персональний ЕІК-код як суб`єкта ринку природного газу: 56ХМ26І01027255J;

- назва та опис об`єкта: приватний будинок;

- адреса об`єкта: АДРЕСА_1 ;

- величина приєднання потужності об`єкта: 10.296077;

- параметри лічильника газу: Октава Г-6, G-6, 598444;

- група споживання: (15) ІНДИВІДУАЛЬНІ для комплексного споживання (індивідуальне опалення та приготування їжі та/або підігрів води), з опалювальною площею від 50 до 100 м.кв. включно;

- перелік газових приладів: ПГ-4, КЧМ;

- опалювальна площа: 83,5 м.кв.;

- кількість зареєстрованих осіб: 3;

- планові об`єми споживання газу у розрізі календарних місяців: січень (610), лютий (525), березень (416), квітень (173), травень (47), червень (40), липень (42), серпень (45), вересень (71), жовтень (263), листопад (440), грудень (588)./а.с.9/

За умов договору приєднання, який є публічним, послуга з розподілу природного газу - це послуга Оператора ГРМ, яка надається Споживачу та включає в себе забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи і розподіл (переміщення) належного Споживачу (його постачальнику) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача (п.1.4 договору).

Відповідно до п.п.6.1.-6.4. договору оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

Тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення.

До встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу, виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта споживача відповідно до Кодексу газорозподільних систем, оплата послуг здійснюється за тарифами, встановленими Регулятором для Оператора ГРМ, за фізичний обсяг розподілу природного газу.

Величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) Споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ.

Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.

Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.

Пунктом 6.6. договору визначено, що оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ. Оплата здійснюється виключно грошовими коштами на поточний рахунок Оператора ГРМ. Дата оплати визначається датою, на яку були зараховані кошти на рахунок Оператора ГРМ./а.с.10-14/

Згідно картки абонента ОСОБА_1 , о/р: НОМЕР_1 , Код ЕІС: 56ХМ26І01027255J, адреса: м.Полтава, вул.Черкаська, буд.1, станом на 01.06.2021 заборгованість споживача складає 6 948,90 грн./а.с.15/

Рахунок про сплату послуг з розподілу природного газу надіслано ОСОБА_1 листом АТ «Полтавагаз» від 15.03.2021 №58./а.с.16-18/

Задовольняючи вимоги позову, районний суд виходив із того, позивач належним чином виконав умови договору, надаючи відповідачу послуги з розподілу природного газу, якими останній користується та систематично не сплачує їх вартість, внаслідок чого утворилась заборгованість, що підлягає до стягнення, разом із судовими витратами, на загальну суму 9 218,90 грн.

При цьому районний суд визнав такими, що не ґрунтуються на доказах доводи відповідача та його представника, що АТ «Полтавагаз» безкоштовно отримав мережу на газове обслуговування, та, що відповідач не підписував заяву-приєднання до умов договору, а їх твердження про відсутність між сторонами договірних відносин визнав такими, що зводяться до нерозуміння природи зобов`язання, що не звільняє споживача послуг від обов`язку його виконання.

Апеляційний суд із такими висновками суду першої інстанції погоджується. Доводи апеляційної скарги їх не спростовують, зводяться до переоцінки доказів та довільного тлумачення норм права на свою користь.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу надання послуг з розподілу природного газу та їх оплати, які регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про ринок природного газу» та Цивільним кодексом України.

За нормами статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать, комунальні послуги, зокрема послуги з постачання та розподілу природного газу.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є, зокрема споживачі (індивідуальні та колективні); виконавці комунальних послуг згідно п.1 ч.2 цієї статті - виконавцями комунальних послуг, зокрема,послуг з постачання та розподілу природного газу є постачальник, який на підставі ліцензії провадить діяльність із постачання природного газу, та оператор газорозподільної системи, до якої приєднані об`єкти газоспоживання споживача.

За змістом пункту 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» - індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до статті 40 Закону України «Про ринок природного газу» розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу.

Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Оператор газорозподільної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів розподілу природного газу з замовниками.

Договір розподілу природного газу є публічним.

За правилами частин першої, другої статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Згідно зі статтею 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.

Відповідно до пункту 1.3. Типового договору розподілу природного газу - фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 до цього договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

При постановленні оскаржуваного рішення районний суд обґрунтовано виходив із того, що ОСОБА_1 , підписавши 19.05.2017 заяву-приєднання, висловив звою згоду на приєднався до умов публічного договору розподілу природного газу.

Доводи апеляційної скарги відповідача про підробку його підпису в заяві-приєднання, правильність таких висновків не спростовують, оскільки не містять доказів, які б підтверджували, що підпис на заяві-приєднанні виконаний не ним, ОСОБА_1 , а іншою особою, та, фактично, зводяться до нерозуміння природи договору, що відповідно до позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 19.03.2021 №904/2073/19, не звільняє споживача послуг, як сторону зобов`язання, від його виконання.

Посилання відповідача на внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за його заявою про підробку підпису, колегія суддів відхиляє, оскільки заява про злочин подана відповідачем 14.10.2021, тобто вже після постановлення оскаржуваного рішення, і дослідження наведених обставин виходить за межі повноважень суду апеляційної інстанції, визначених ст.367 ЦПК України.

При цьому сам факт внесення відомостей про злочин не вважається доведеним до моменту набрання законної сили вироком суду, а призначення судом почеркознавчої експертизи відбувається в порядку ст.ст.103, 104 ЦПК України, за вмотивованим клопотання сторони у справі. Виняток становить ст.105 цього Кодексу, за правилами якої обов`язкове призначення експертизи судом необхідне для встановлення: характеру і ступеню ушкоджень здоров`я; психічного стану особи; віку особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати.

У цій справі відповідач, диспозитивно розпорядившись належними йому процесуальними правами, до суду із зустрічним позовом не звертався та не заявляв клопотань про призначення почеркознавчої експертизи, а тому доводи апеляційної скарги, що районний суд не сприяв сторонам у поданні доказів, колегія суддів відхиляє, як неспроможні. Тоді як наслідки неналежного користування процесуальними правами учасника судового процесу не можуть бути покладені в основу для скасування судового рішення, що узгоджується із позицією Верховного Суду у справі №910/5610/21 від 30.12.2021.

Посилання відповідача у доводах апеляційної скарги, що у заяві-приєднання вказаний ЕІС-код, який на момент дати, яка значиться в заяві, не застосовувався, а був введений лише 26.08.2020 постановою НКРЕКП №1661, а у відповіді на його звернення, 12.05.2021 АТ «Полтавагаз» повідомило, що заява-приєднання направлена побутовому споживачу ОСОБА_1 , але не повернута ним, апеляційний суд відхиляє. По-перше, ЕІС-код був присвоєний відповідачу з моменту набрання чинності Кодексу ГРМ; по-друге, обставини звернення ОСОБА_1 , як споживача послуг, до Оператора ГРМ щодо підстав надання послуг, не звільняють його від обов`язку сплатити їх вартість.

Абзацами 4,5 пункту 5 глави 3 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем визначено, що в разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має право подати до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт.

Згідно статей 12,13,81 ЦПК України, обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Наведений процесуальний обов`язок відповідачем не виконано та не надано доказів, що він, ОСОБА_1 , звертався із письмовою заявою до оператора ГРМ про припинення розподілу природного газу, відтак, послуги з розподілу природного газу він отримував та має сплатити їх вартість згідно розрахунку, який ним не спростований. Фактично, позиція відповідача, зводиться до заперечень його обов`язку спростовувати будь-які рахунки АТ «Полтавагаз», що суперечить положенням ЦПК України.

Не заслуговують на увагу, як такі, що не ґрунтуються на доказах та виходять за межі заявленого спору, а тому відхиляються апеляційним судом, доводи відповідача, що частина газотранспортних мереж, в тому числі підведена до його будинку, побудовані за власний рахунок мешканців та незаконно експлуатується позивачем.

Посилання відповідача, що ліцензія АТ «Полтавагаз» на розподіл природного газу (постанова НКРЕКП №778 від 15.06.2017) видана 27.06.2017, тобто пізніше ніж заява-приєднання датована 19.05.2017, спростовані відповідачем, який роз`яснив норми законодавства, якими керуються позивач в своїй діяльності та діє на підставі ліцензії серії АЕ №642455 від 26.03.2015 та ліцензії (постанова НКРЕКП №778 від 15.06.2017 зі змінами, внесеними постановою від 04.06.2019 №941.

Інші доводи апеляційної скарги, зокрема, застосування судом першої інстанції до оскаржуваного рішення практики Європейського суду з прав людини, не має наслідком порушення його прав, а стосується міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVINANDOTHERS v. UKRAINE, №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення районного суду без змін.

Керуючись ст.ст.367,368, 374,375, 381- 384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м.Полтави від 26 серпня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 24.01.2022.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді П.С. Абрамов

О.В. Чумак