РІШЕННЯ

іменем України

24 січня 2022 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області у складі:

судді Бібіка О.В.

з участю секретаря Попіка С.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», треті особи приватний нотаріус Дніпропетровського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Ніколенко Ігор Романович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

24.12.2021 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», треті особи приватний нотаріус Дніпропетровського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Ніколенко Ігор Романович з наступними вимогами: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 15.11.2019, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною.

В обгрунтувння позовних вимог представник позивача зазначила, що 18 грудня 2021 року, після отримання засобами поштового зв`язку постанови приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Ніколаєнко І.Р. про відкриття, виконавчого провадження №67776417 від 07.12.2021 щодо примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпровського нотаріального округу Бондар І.М. від 15.11.2019 .№ 3239, відповідно до якого звернуто стягнення на майно передане в іпотеку згідно договору іпотеки № НАН2G101270091, посвідченого 14.08.2007 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Милиця М.Л. за реєстровим №963, а саме: житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , задля задоволення вимог АТ КБ «ПриватБанк» у розмірі 316 402,88 грн. стало відомо про наявність зазначеного виконавчого напису.

Ухвалою судді Зміївського районного суду Харківської області Овдієнко В.В. від 15.06.2016 відкрито провадження по справі №621/1096/16-ц за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № НАН2G101270091 від 14.08.2007 в розмірі 8 366,25 доларів США.

Відповідно до договору іпотеки, за яким вчинено оскаржуваний виконавчий напис, іпотекою забезпечується виконання зобов`язань Іпотекодавцем саме за кредитний договором НАН2G101270091 від 14.08.2007, заборгованість за яким стягується в судовому порядку.

Станом на 22.12.2021 остаточне рішення по справі № 621/1096/16-ц Зміївський районним судом Харківської області не винесено, що спростовує факт безспірності заборгованості ОСОБА_1 перед АТ КБ «ПриватБанк» за кредитний договором №НАН2G101270091 від 14.08.2007. ОСОБА_1 категорично не погоджується з розміром заборгованості за вказаним кредитом, на підтвердження чого до суду було надано відповідні докази та письмові пояснення по справі.

Приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Ніколаєнко І. Р. не враховано пропуску строку пред`явлення до примусового виконання оскаржуваного виконавчого напису та відкрито виконавче провадження.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 29.12.2021 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися.

Представник позивача Рябченко Т.С. надала заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відзиву на позовну заяву від відповідача не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

У зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши та оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов наступного висновку.

За загальним правилом статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку.

Відповідно до статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»).

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Тому суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду у подібних правовідносинах викладена у постановах від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19), від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18), від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19), від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц (провадження № 14-706цс19).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Відповідно до договору іпотеки №НАН2G101270091 від 14.08.2007 року, за яким вчинено оскаржуваний виконавчий напис, іпотекою забезпечується виконання зобов`язань Іпотекодавцем за кредитний договором №НАН2G101270091 від 14.08.2007, заборгованість за яким стягується в судовому порядку (а.с. 9-11).

07.12.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Ніколаєнком І.Р. на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпровського нотаріального округу Бондар І.М. від 15.11.2019, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 67776417 про стягнення із ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» борг у сумі 316402,88 грн (а.с. 12).

Ухвалою судді Зміївського районного суду Харківської області Овдієнко В.В. від 15.06.2016 відкрито провадження по справі №621/1096/16-ц за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № НАН2Ш01270091 від 14.08.2007 в розмірі 8 366,25 доларів США (а.с. 13).

Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629свІ 9) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Отже, позивачем на підставі належних доказів доведено наявність спору на момент вчинення виконавчого напису щодо розміру боргу, його складових а також щодо існування самого боргу .

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Отже, позивачем доведено, що сума, на яку вчинено виконавчий напис не є безспірною, що дає підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

За наведеного, позовна заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 141, 223, 247, 258-259, 263-265, 272, 273 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (, місце знаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1 Д), треті особи приватний нотаріус Дніпропетровського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна (49000, м. Дніпро, вул.. Центральна, б 6/9), приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Ніколенко Ігор Романович (61145, м.Харків, пров. Інженерний, буд.9 оф.105) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпровського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, вчинений 15.11.2019 року, зареєстрований в реєстрі за №3239 про стягнення із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості за договором іпотеки №НАН2Ш01270091 від 14 серпня 2007 року у розмірі 316 402,88 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір за подання позову у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 24.01.2022.

Суддя -