КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2022 року

м. Київ

єдиний унікальний номер судової справи 567/14394/21

номер провадження №22-ц/824/701/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБерезовенко Р.В., Мостової Г.І.,
за участю секретаря судового засідання Потапьонок К.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - Корнєєва Євгена Леонідовича

на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 24 вересня 2021 року /суддя Тиха О.О./

у справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, -

В С Т А Н О В И В:

До Оболонського районного суду м. Києва звернулася ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник - адвокат Корнєєв Є.Л., зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 24 вересня 2021 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою. /а.с. 10/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник ОСОБА_1 - Корнєєв Є.Л. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив ухвалу скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не враховано постанови від 24 травня 2021 року у справі № 712/12136/18, провадження № 61-4726сво19 Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, яка вказує, що установивши, що позивач є боржником у виконавчому провадженні, він не може пред`являти позов про зняття арешту з майна, оскільки законом у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту, а саме, оскарження боржником рішення, дій, бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Вказував, що скаржник в своїй заяві про бездіяльність державного виконавця просив зобов`язати зняти арешт на все невизначене нерухоме майно ОСОБА_1 , накладене постановою про арешт майна і боржника та оголошення заборони на його відчуження. Тобто, саме ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві визначив ОСОБА_1 боржником у виконавчому провадженні та наклав арешт на належне їй майно.

Сторони в судове засідання не з`явились, про час та дату судового розгляду повідомлені належним чином, представник відповідача звернувся з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності у відповідності до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а судове рішення залишенню без змін на підставі наступного.

Судом встановлено, що в обґрунтування скарги ОСОБА_1 посилається на те, що випадково дізналася про арешт усього належного їй на праві власності майна, який було накладено постановою ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві 17.12.2012. Проте, вона не була ані стороною жодного виконавчого провадження, ані судового розгляду.

За повідомленням Оболонського районного відділу ДВС на виконанні у виконавчій службі перебувало виконавче провадження, відкрите на підставі виконавчого листа № 2-3534/2010 від 20.01.2011 та направлено до іншого відділу ДВС, проте ОСОБА_1 не була стороною вказаного виконавчого провадження. Виконавчі провадження за 2004-2017 роки знищено за закінченням терміну зберігання, що унеможливлює зняття арешту.

Постановляючи оскаржену ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції вірно вказував, про те, що скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця в порядку ст.447 ЦПК України може бути подана саме стороною виконавчого провадження, якщо оскаржувані рішення, дія або бездіяльність вчинені виконавцем під час виконання судового рішення, ухваленого судом за нормами ЦПК України.

Тобто, правом зняти арешт виконавця з майна шляхом подачі скарги на дії чи бездіяльність такого виконавця, наділена лише сторона виконавчого провадження, зокрема, боржник.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.05.2021 у справі № 712/12136/18.

На зазначений висновок посилається і апелянт, в обґрунтування апеляційної скарги.

Верховний Суд зазначив, що у боржника у виконавчому провадженні є відмінний від позивача статус, а, отже, боржник може захищати свої права в особливому порядку шляхом подачі скарги на протиправні дії або бездіяльність приватного або державного виконавця.

У інших випадках, в порядку Кодексу адміністративного судочинства України можуть бути оскаржені рішення, дії або бездіяльність органу державної виконавчої служби, приватного виконавця в порядку ст. 287 КАС України (особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця). Зокрема частина перші цієї статті визначає, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту в порядку цивільного судочинства.

З матеріалів скарги вбачається, що в даному випадку заявник ОСОБА_1 не є стороною виконавчого провадження, в рамках якого було накладено арешт на належне їй майно.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків, що розділ VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням рішень» не передбачає право на звернення із скаргою до суду на дії державного виконавця особи, яка не є стороною виконавчого провадження та поза його межами, а тому у відповідності до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України обґрунтовано відмовив у відкритті провадження у справі, оскільки заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, містяться на формальних міркуваннях та зводяться до суб`єктивного трактування правових висновків касаційної інстанції, оскільки ОСОБА_1 не є учасником виконавчого провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - Корнєєва Євгена Леонідовича на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 24 вересня 2021 року - залишити без задоволення.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 24 вересня 2021 року - залишити без змін.

Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: