Справа № 144/1463/21
Провадження № 22-ц/801/181/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Довгалюк Л. В.
Доповідач:Оніщук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2022 рокуСправа № 144/1463/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Оніщука В. В. (суддя-доповідач),

суддів: Медвецького С. К., Копаничук С. Г.,

з участю секретаря судового засідання: Ліннік Я.С.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Соболівська сільська рада,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою її представником адвокатом Панченком Дмитром Івановичем, на рішення Теплицького районного суду Вінницької області від 18 листопада 2021 року, ухвалене у складі судді Довгалюк Л. В., в залі суду,

встановив:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 , діючи через свого представника, звернулася в суд з позовом до Соболівської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позовна заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Краснодар Російської Федерації помер її двоюрідний брат ОСОБА_2 , після смерті якого залишилось спадкове майно, а саме: земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується Державним актом про право власності на земельну ділянку.

У позові зазначено, що ОСОБА_1 є спадкоємцем п`ятої черги, оскільки належить до четвертого ступеня спорідненості, та є двоюрідною сестрою померлого ОСОБА_2 . Так, батько позивача був рідним братом матері померлого ОСОБА_2 , що підтверджується витягами з погосподарської книги по Великомочульській сільській раді. Після смерті своєї матері, ОСОБА_2 оформив спадщину та став власником земельної ділянки.

Позивач дізналась про наявність у ОСОБА_2 земельної ділянки лише у 2019 році, про що їй повідомила представник товариства, яке орендує земельну ділянку та звернулась до приватного нотаріуса Гайсинського нотаріального округу Кусюк О. А. з приводу прийняття спадщини на земельну ділянку, однак отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, у зв`язку з тим, що пропущений строк для прийняття спадщини після померлого ОСОБА_2 .

Крім того, в позовній заяві зазначено, що ОСОБА_1 не звернулась у встановлений строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, адже не знала про наявність у померлого ОСОБА_2 земельної ділянки, а коли їй про це стало відомо, то у неї не було свідоцтва про смерть останнього та документів, що підтверджують право власності на земельну ділянку.

Також, позивач вважає, що поважними причинами пропуску строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини є велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємця та місцем знаходження спадкового майна, складні умови праці, оскільки вона працює за межами території України, при цьому зібравши необхідні документи для подачі в нотаріальну контору, не мала можливості прибути в Україну, у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID 19).

Вищевикладене стало підставою для звернення до суду з позовом, в якому представник ОСОБА_1 просив визначити останній додатковий трок в три місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Краснодар Краснодарського краю Російської Федерації.

Рішенням Теплицького районного суду Вінницької області від 18 листопада 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції свій висновок обґрунтував тим, що позивачем не надано будь-яких доказів на підтвердження обставин, які б утруднювали її своєчасне звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті двоюрідного брата. Крім того, з часу смерті спадкодавця до дня, коли спадкоємець звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, минуло майже вісім років. З лютого 2012 року у позивача було достатньо часу подати заяву про прийняття спадщини у періоди, коли вона знаходилася на території Україні. Також, позивач не була позбавлена можливості подати в установлений законом строк заяву про прийняття спадщини шляхом її надіслання засобами поштового зв`язку із нотаріальним засвідченням справжності підпису.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, представник ОСОБА_1 , посилаючись на неповноту та невірне з`ясування обставин справи, а також неправильне застосування норм матеріального права, подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та постановити нове, яким позов задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивач не була обізнана про смерть брата, а перешкодою для своєчасного звернення із заявою про прийняття спадщини була відсутність свідоцтва про його смерть, яке вона змогла отримати тільки у 2021 році.

Іншою перешкодою для подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини стало те, що вона вимушена працювати за межами України, при цьому у зв`язку з необхідністю дотримання карантинних обмежень і запобіганню зараженню та поширенню коронавірусної хвороби не мала можливості прибути в Україну.

Відзив на апеляційну скаргу від відповідача впродовж встановленого апеляційним судом строку не надходив.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав з посиланням на викладені у ній обставини.

Представник Соболівської сільської ради в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, при цьому надано заяву про розгляд справи у відсутність представника.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, що з`явилися, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно з частиною першою статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам.

Так, судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане 20 грудня 2016 року спеціалізованим відділом РАЦС з державної реєстрації смерті міста Краснодара управління РАЦС Краснодарського краю (а.с.18-19).

Відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 237589 від 10 серпня 2010 року власником земельної ділянки, розташованої у Вінницькій області, Теплицькому районі Великомочульської сільської ради (за межами населеного пункту) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва є ОСОБА_2 (а.с. 20).

Згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 02 листопада 1967 року батьком ОСОБА_3 є ОСОБА_4 (а.с. 8).

Із довідки № 39 від 28 січня 2019 року, виданої Великомочулькою сільською радою Теплицького району Вінницької області, вбачається, що ОСОБА_4 - рідний брат ОСОБА_5 , яка була матір`ю померлого ОСОБА_2 , а також даний факт підтверджується погосподарськими книгами Великомочульської сільської ради за 1958-1966 року (а.с. 15, 11-14).

Із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища вбачається, що ОСОБА_3 після першого шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_6 », а після другого на « ОСОБА_7 » (а.с. 9-10).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 31/02-30 від 12 липня 2021 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, що залишилось після смерті ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю заведеної спадкової справи щодо майна померлого ОСОБА_2 , тобто відсутністю поданої заяви про прийняття спадщини від спадкоємця ОСОБА_1 (а.с. 22).

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно із частиною 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Вимогами статті 1272 ЦК України передбачено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15 та від 14 вересня 2016 року у справі № 6-1215цс16.

Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини, а саме: тривала хвороба спадкоємця; перебування спадкоємця тривалий час за межами України; відбування покарання в місцях позбавлення волі; необізнаність спадкоємця про наявність заповіту; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємця на строковій службі у складі Збройних Сил України; тощо.

Колегія суддів звертає увагу на те, що при розгляді даної категорії справ судами до уваги беруться переважно письмові докази, зокрема довідки медичних установ про стан здоров`я та проходження курсу лікування, довідки про перебування особи у відрядженні чи за межами України, інші довідки, акти, листування, що містять відомості про обставини, які перешкоджали зверненню спадкоємця до нотаріальної контори у встановлені строки.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач своєчасно не могла звернутись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, тому як свідоцтво про смерть отримала тільки у 2021 році, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вказані доводи не підтверджуються будь-якими належними письмовими доказами, натомість в матеріалах справи міститься копія свідоцтва про смерть, яке перекладене з російської мови на українську мову та в якому міститься засвідчувальний напис державного нотаріуса Третьої вінницької державної нотаріальної контори Ковальської Л.В., вчинений 04 липня 2019 року (а.с. 19 зворот).

Не заслуговують на увагу також і посилання позивача про її перебування на роботі за межами України, оскільки даний факт та його періоди не підтверджено жодними доказами, і до того ж дана обставина не може слугувати беззаперечною підставою для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини

Разом із тим, не можуть бути прийняті до уваги посилання на те, що позивач не знала про наявність у померлого земельної ділянки, оскільки у п. 2 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 зазначено, що судами не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як, зокрема необізнаність особи про наявність спадкового майна.

Щодо посилань на велику відстань між місцем постійного проживання спадкоємця і місцем знаходження спадкового майна, то в даному випадку колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про можливість подати в установлений законом строк заяву про прийнятті спадщини шляхом її надсилання засобами поштового зв`язку із нотаріальним засвідченням справжності підпису.

Аргументи апеляційної скарги, в їх сукупності, не впливають на правильність прийнятого судом рішення та не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

При вирішенні цієї справи, суд правильно визначив характер правовідносин між сторонами, правильно застосував закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, з урахуванням встановлених обставин справи, доводи скаржника не дають правових підстав для інших висновків по суті вирішення спору, ніж тих, яких дійшов суд першої інстанції, і не вказують на допущення судом порушень норм матеріального та/або процесуального права, які б були обов`язковою підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення, а тому апеляційну скаргу позивача необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційна скарга не підлягає задоволенню, то понесені судові витрати покладаються на учасника справи, який звернувся з апеляційною скаргою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану її представником адвокатом Панченком Дмитром Івановичем, залишити без задоволення, а рішення Теплицького районного суду Вінницької області від 18 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Головуючий: В. В. Оніщук

Судді: С. К. Медвецький

С. Г. Копаничук