21.01.2022 Справа № 756/591/22
Унікальний номер 756/591/22
Номер провадження 2/756/2731/22
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

21 січня 2022 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Шролик І.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київбудмайстер» про стягнення грошових коштів невиплачених при звільненні,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просить суд стягнути з ТОВ «Київбудмайстер» заборгованість по заробітній платі в розмірі 166268,00 грн.; середній заробіток за весь період затримки розрахунку по день ухвалення судового рішення; заборгованість по відпускних в розмірі 15050,85 грн.; інфляційне збільшення по день ухвалення судового рішення; штрафні санкції 3 % річних по день ухвалення судового рішення; повернути трудову книжку.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовну заяву слід залишити без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Вимоги до форми та змісту позовної заяви встановлені ст. 175 ЦПК України.

Згідно із ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єктів та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, регулюються положеннями Закону України «Про судовий збір».

Платником судового збору виступає особа (фізична або юридична), яка звертається до суду (ст. 2 Закону України «Про судовий збір»).

Згідно з ст. 5 ч.1 п. 1 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі лише у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Як вбачається зі змісту позовних вимог позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в розмірі 166268,00 грн., середній заробіток за весь період затримки розрахунку по день ухвалення судового рішення, заборгованість по відпускних в розмірі 15050,85 грн., інфляційне збільшення по день ухвалення судового рішення, штрафні санкції 3 % річних по день ухвалення судового рішення та повернути трудову книжку.

В позовній заяві позивач посилається як на підставу для звільненні від сплати судового збору на п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Стягнення з роботодавця (власника або уповноваженого ним органу підприємства, установи, організації) середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 Кодексу законів про працю України, за весь час затримки по день фактичного розрахунку) за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, який нараховується у розмірі середнього заробітку і спрямований на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій).

Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України від 24 березня 1995 року N 108/95-ВР "Про оплату праці", тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

Таким чином, висунута позивачем вимога щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку за своєю суттю не відноситься до заробітної плати, відтак утворює спір про розмір та вид нарахувань, тобто не є заборгованістю, а тому повинна бути оплачена судовим збором.

Відповідний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16 (провадження №12-301гс18).

Пунктом 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання позовної заяви майнового характеру фізичною особою або фізичною особою - підприємцем сплачується 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір в розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 4083,40 грн., з урахуванням заявленої ціни позову.

Судовий збір слід сплатити на наступними реквізитами:

Отримувач ГУК у м.Києві/Оболон.р-н/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП),

Код банку МФО 899998; рахунок отримувача UA0026006,

Код класифікації доходів бюджету 22030101,

Призначення платежу судовий збір, за позовом ОСОБА_1

Оболонський районний суд міста Києва.

Докази про сплату судового збору (оригінал квитанції) потрібно надати суду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, вважаю за необхідне залишити позов без руху, надавши позивачам строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст. 185 ЦПК України,-

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київбудмайстер» про стягнення грошових коштів невиплачених при звільненні - залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків десять днів з дня отримання копії даної ухвали.

У разі невиконання вимог ухвали в зазначений строк, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.С. Шролик