Справа № 301/2889/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"19" січня 2022 р. м. Іршава
Іршавський районний суд Закарпатської області у складі:
головуючого судді - Бобик О.І.,
за участю секретаря судового засідання - Кузьми А.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,-
ОСОБА_1 звернувся до Іршавського районного суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що він є власником житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , що стверджує витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Відповідач ОСОБА_2 , який являється його сином, зареєстрований у вказаному житловому будинку, однак, більше 23 років у такому не проживає, не сплачує комунальні платежі. Місце перебування відповідача йому не відомо.
Посилаючись на приписи ст. ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України просить суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такими, що втратив право користування житловим будинком за адресою АДРЕСА_1 .
Відзив на позов відповідачем ОСОБА_2 не подавався.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, надіслав суду заяву у якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує, просить такі задовольнити та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з`явилися, причини неявки суду не повідомляв, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Також відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом опублікування оголошення про виклик до суду на веб-сайті суду.
Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, враховуючи відсутність відзиву відповідача, беручи до уваги, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд ухвалив на підставі ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи та, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювати фіксацію процесу звукозаписувальними технічними засобами.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Так, відповідно до приписів ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З матеріалів справи вбачається, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 153369849 від 22.01.2019 житловий будинок, за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності позивачу ОСОБА_1 (а.с. 7).
Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Довжанської сільської ради № 548 від 30.09.2021 відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але з 1998 року за вказаною адресою не проживає (а.с.8).
Відповідно до змісту ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Статтею 319 Цивільного кодексу України визначено, що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Ніхто не може бути протиправно позбавлений або обмежений в здійсненні права власності (ч.2 ст. 321 Цивільного кодексу України).
За положеннями ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення будь-яких порушень його прав та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Зазначена норма матеріального права (ст. 391 ЦК України) визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.
Відповідно до положень ст. ст. 379, 380, 381 ЦК України об`єктом права власності особи може бути, зокрема, житло - жилий будинок, садиба.
Права власника жилого будинку (квартири) визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, згідно яких власник має право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Судом встановлено, що відповідач зареєстрований в спірному житлі, однак там не проживає, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Довжанської сільської ради № 548 від 30.09.2021.
Відповідач, будучи зареєстрованим у будинку позивача до тепер, порушує його права та законні інтереси, як власника, зокрема, і на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним майном.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовна вимога про визнання відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 підлягає до задоволення.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 258-259, 264-265 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право на користування житловим будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення виготовлено 24 січня 2022 року.
Суддя Іршавського
районного суду: О. І. Бобик