Провадження № 2/219/458/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2022 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі: головуючого - судді Дубовика Р.Є., за участю секретаря судового засідання Зубенко Т.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Бахмуті цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду з позовом, позивачка ОСОБА_1 просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що позивачка є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 26 вересня 2001 року.

У квартирі зареєстрована відповідачка по справі, яка є її дочкою, однак з січня 2000 року у спірному житловому приміщенні не проживає.

Таким чином, враховуючи, що відповідачка більше року не проживає у належній позивачці квартирі, остання просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням, оскільки факт реєстрації ОСОБА_2 негативно впливає на її матеріальний стан та порушує її права як власника.

Позивачка ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_3 , які про дату, час і місце судового засідання були повідомлені належним чином, у судове засідання не з`явилися. Від них надійшли заяви про підтримання позовних вимог та розгляд справи без їх участі.

Відповідачка ОСОБА_2 , яку було належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явилася. Від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі та визнання позовних вимог ОСОБА_1 . Зазначила, що у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 вона не проживає з січня 2000 року і до теперішнього часу, оскільки переїхала на постійне місце проживання до Московської області Російської Федерації, де вона також отримала громадянство Російської Федерації, про що надала суду копію свого паспорту громадянки Російської Федерації.

Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 26 вересня 2001 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Артемівської державної нотаріальної контори Букрей Г.П. та зареєстрованого у реєстрі за № 1-5453, є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с. 9). Право приватної власності за ОСОБА_1 зареєстровано Комунальним підприємством бюро технічної інвентаризації м. Артемівська 10 жовтня 2001 року (а.с. 9 зворот).

Тож спірне житлове приміщення належить до приватного житлового фонду, тому правовідносини сторін регулюються Главою 6 ЖК України та ст. 405 ЦК України.

Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

Як видно з довідки про склад сім`ї № 1731 від 30 вересня 2021 року, у спірному житловому приміщенні, окрім позивачки, зареєстрована її дочка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 11).

Відповідно до акту від 30 вересня 2021 року, відповідачка ОСОБА_2 з січня 2000 року не проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 12).

За таких обставин, встановивши у судовому засіданні факт відсутності відповідача в спірному житловому приміщенні без поважних причин понад один рік, суд вважає, що ОСОБА_2 на підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України слід визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Тому позовні вимоги ОСОБА_1 необхідно задовольнити.

Керуючись ст. ст. 263, 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Р.Є. Дубовик

24.01.2022