КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/129/2022
справа № 365/322/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2022 року Київський апеляційний суд в складі:

Суддя - доповідач: Андрієнко А.М.

Суддів: Соколової В.В.

Поліщук Н.В.

При секретарі Дроздовій Ж.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Згурівського районного суду Київської області від 22 липня 2021 року, постановлену суддею Денисенко Н.О. по цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 , стягувач: ОСОБА_2 , заінтересована особа: Подільський районний відділ Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на постанову Головного державного виконавця Подільського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шемберка О.П. про відкриття виконавчого провадження,

У С Т А Н О В И Л А :

У червні 2021 року представник ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії та постанову Головного державного виконавця Подільського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шемберка О.П. про відкриття виконавчого провадження, посилаючись на те, що рішенням Згурівського районного суду від 01 червня 2018 року позов ОСОБА_2 до неї задоволено частково. Визначено спосіб участі позивача у вихованні та спілкуванні з дочкою ОСОБА_3 шляхом встановлення часу їх побачень кожної першої та третьої суботи місяця з 09 години 00 хвилин до 13 години 00 хвилин в присутності відповідача в громадських місцях на всій території міста Києва та смт Згурівка Київської області. На виконання цього рішення Київський апеляційний суд видав виконавчий лист від 05 березня 2021 року. Постановою Головного державного виконавця Подільського РВ ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шемберка О.П. від 08 червня 2021 року за цим виконавчим листом відкрито виконавче провадження № 65651175.

Вважає зазначену постанову незаконною, оскільки вона ухвалена з порушенням вимог ст.ст. 24, 28 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VІІІ), так як виконавчі дії повинні проводитися державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Зареєстрованим місцем проживання, перебування та місцезнаходження ОСОБА_1 є смт Згурівка. Ця адреса і зазначена у виконавчому листі. Стягувач належним чином жодним документом не підтвердив інше місце проживання боржника, окрім зазначеного у виконавчому листі. Крім того, сама постанова боржнику рекомендованим відправленням не направлялась, з її змістом вона ознайомилась тільки 19 червня 2021 року під час проведення виконавчих дій, тому просить визнати протиправними дії Головного державного виконавця Подільського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шемберка О.П. щодо відкриття виконавчого провадження від 08 червня 2021 року, визнати цю постанову протиправною та скасувати її.

Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 22 липня 2021 року Скаргу ОСОБА_1 , стягувач ОСОБА_2 , заінтересована особа Подільський районний відділ Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на постанову Головного державного виконавця Подільського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шемберка О.П. про відкриття виконавчого провадження залишено без задоволення.

Не погодившись із ухвалою суду, представник скаржника подав на неї апеляційну скаргу, в якій просив оскаржувану ухвалу скасувати, вимоги скарги задовольнити, посилаючись на те, що зареєстрованим місцем проживання, перебування та місцезнаходження боржника у виконавчому провадженні є смт Згурівка. Ця адреса і зазначена у виконавчому листі. Стягувач належним чином жодним документом не підтвердив інше місця проживання боржника, окрім зазначеного у виконавчому листі. З огляду на це оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, так як вона прийнята внаслідок невірного застосування ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону № 1382-IV.

У суді апеляційної інстанції представник апеллянта підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

ОСОБА_2 та його представник просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Представник Подільського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений.

На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, що не з`явились.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що скаржником не доведено, що спірна постанова є такою, що винесена з порушенням норм чинного законодавства, не у спосіб та не в порядку, які встановлені Законом України «Про виконавче провадження». Натомість вбачається, що ця постанова жодним чином не порушує права чи свободи заявника та її дитини, оскільки із сукупності наданих стягувачем ВДВС доказів вбачається, що заявник проживає з дитиною та працює у місті Києві, постановою Київського апеляційного суду від 24 січня 2019 року встановлено місця для побачень стягувача з дитиною, в тому числі громадські місця на всій території міста Києва, у виконавчому листі адреса: АДРЕСА_1 зазначена як постійне або останнє місце проживання боржника, де вона зареєстрована.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 477 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч.1 ст. 448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглядав справу.

Відповідно до 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. 1 ст.451 ЦПК України за результатами розгляду справи суд може визнати оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК з особливостями, встановленими статтею 450 ЦПК, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються.

Спеціальним законом, що регулює порядок вчинення виконавчих дій, є чинний Закон України «Про виконавче провадження».

Згідно із частиною першою статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Судом встановлено, що рішенням Згурівського районного суду Київської області від 01 червня 2018 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 було задоволено частково. Визначено спосіб участі ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом встановлення часу для їх побачень кожної першої та третьої суботи місяця з 10 години 00 хвилин до 17 години 00 хвилин без участі матері в громадських місцях на всій території міста Києва та Київської області та за місцем проживання ОСОБА_2 .

Постановою Київського апеляційного суду від 24 січня 2019 року рішення Згурівського районного суду Київської області від 01 червня 2018 року змінено в частині визначення способу участі у вихованні та спілкуванні ОСОБА_2 з донькою ОСОБА_3 . Визначено спосіб участі ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом встановлення часу для їх побачень кожної першої та третьої суботи місяця з 09 години 00 хвилин до 13 години 00 хвилин в присутності матері ОСОБА_1 в громадських місцях на всій території міста Києва та в смт. Згурівка Київської області.

На підставі рішення Київського апеляційного суду Київської області 09 лютого 2021 року Згурівський районний суд Київської області направив ОСОБА_2 виконавчий лист від 5 березня 2021 року № 365/322/17.

01 червня 2021 року ОСОБА_2 звернувся до Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про відкриття виконавчого провадження на підставі зазначеного виконавчого листа, до якої додав оригінал виконавчого листа, копії постанови Київського апеляційного суду м. Києва від 29 січня 2019 року, свідоцтва про народження дитини, заяву боржника від 16 лютого 2021 року, із якою ОСОБА_1 зверталася до Оболонського ВДВС та у якій зазначила адресу: АДРЕСА_2 , характеристику, видану Романо-германською гімназією № 123 Подільського району м. Києва на ученицю 2-Б класу ОСОБА_3 , акт обстеження умов проживання від 5.09.2018 року за адресою АДРЕСА_2 , свідоцтво досягнень дитини із гімназії № 123 та довідку Оболонськогого ТВС щодо сплати ним аліментів на дитину ОСОБА_3

08 червня 2021 року Головний державний виконавець Подільського РВ ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шемберко О.П., який здійснює примусове виконання рішень у виконавчому окрузі міста Києва, виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 65651175 за заявою ОСОБА_2 по виконанню виконавчого листа у справі № 365/322/17, де постійним або останнім місцем проживання боржника зазначено: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 статті 24 Закону №1403-VIII виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

Відповідно до ч.3 ст. 24 Закону №1403-VIII Виконання рішення, яке зобов`язує боржника вчинити певні дії, здійснюється виконавцем за місцем вчинення таких дій.

Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що із сукупності наданих стягувачем ВДВС доказів вбачається, що заявник фактично проживає з дитиною та працює у місті Києві.

Постановою Київського апеляційного суду від 24 січня 2019 року встановлено місця для побачень стягувача з дитиною, в тому числі громадські місця на всій території міста Києва, тому колегія суддів вважає, що доводи скарги про відкриття виконавчого провадження з порушенням норм чинного законодавства не доведені скаржником, оскільки державним виконавцем не порушено норми Закону України «Про виконавче провадження» в частині відкриття виконавчого провадження.

Судом встановлено, що фактичним місцем проживання боржника та дитини, з якою визначено спосіб участі ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні в тому числі і в громадських місцях на всій території міста Києва є місто Київ, тому виконавче провадження було відкрито головним державним виконавчем за місцем перебування боржника та дитини щодо якої постановлено рішення суду.

Крім того у рішення зазначено, що його виконання має відбуватися у тому числі і на всій території міста Києва, а тому виконання такого рішення здійснюється виконавчою службою на місцем вчинення таких дій.

Таким чином, відкриваючи провадження з виконання рішення Київського апеляційного суду від 24 січня 2019 року та Згурівського районного суду Київської області від 01 червня 2018 року Головним державним виконавцем Подільського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шемберко О.П. порушень вимог закону України «Про виконавче провадження» допущено не було.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду першої інстанції , тому залишає її без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Згурівського районного суду Київської області від 22 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту постанови.

Постанова виготовлена 21 січня 2022 року.

Суддя - доповідач:

Судді: