КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 368/263/19 Головуючий у 1 інстанції: Закаблук О.В.
Провадження № 22-ц/824/1807/2022 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Верланова С.М., Мельника Я.С.,

секретар Кибукевич О.Є.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 28 лютого 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Кагарлицької міської ради Київської області про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку,-

в с т а н о в и в:

В лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , Кагарлицької міської ради Київської області про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку. Зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3 . За життя їй належав житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу домоволодіння від 05.11.2009 р. 20.05.2017 р. приватним нотаріусом Кагарлицького районного нотаріального округу Воловенко Р.П. йому було видано свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Після оформлення спадщини він звернувся до Кагарлицької міської ради із заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо передачі власність земельної ділянки. Рішенням сесії Кагарлицької міської ради №434-22-ХL-VІІ від 04.10.2018 р. йому наданий дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) у власність по АДРЕСА_1 площею 0,05 га. На підставі вказаного рішення він звернувся до ПП «Єдиний центр» для виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). За результатами проведених ПП «Єдиний центр» обмірів земельної ділянки складений кадастровий план, відповідно до якого площа земельної ділянки по АДРЕСА_1 є 0,0381га. Коли він почав з`ясовувати чому площа земельної ділянки менше 0,05 га, з`ясувалось, що частина земельної ділянки, яка належала до його будинку та перебувала у користуванні згідно запису у Земельно-шнурової книги, була передана згідно рішення сесії Кагарлицької міської ради від №211-ХVIII - V від 06.11.2007 р. ОСОБА_2 . Зокрема, ОСОБА_2 було передано земельну ділянку площею 0,0213 га для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 . На підставі рішення сесії Кагарлицької міської ради від №85/8/5 від 31.10.2006 р. ОСОБА_2 отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ № 233983 від 27.06.2008 р. Разом з тим, відповідно до записів Земельно-кадастрової книги Кагарлицької міської ради за попереднім власником належного йому будинку - ОСОБА_4 була закріплена земельна ділянка площею 0,05 га. Відповідно до правового висновку зробленого Верховним судом України в постанові від 30.05.2012 р. у справі № 6-31цс12 суд зазначив, що пунктом 3 Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року № 15-92 «Про приватизацію земельних ділянок», який втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року № 139-V «Про визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», але був чинний на момент виникнення спірних правовідносин, визначено порядок посвідчення права приватної власності громадян на земельні ділянки та документи, що посвідчують право на земельну ділянку. Таким документом може бути відповідний запис у земельно-кадастрових документах. На момент придбання житлового будинку в користуванні власника перебувала земельна ділянка площею 0,05 га., а тому після набуття у власність житлового будинку до нього перейшло право на земельну ділянку в тому розмірі, що і у попереднього власника ОСОБА_4 . Тому Кагарлицька міська рада не мала права приймати рішення про передачу у власність вказаної земельної ділянки ОСОБА_2 .

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 просив визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ № 233983 від 27.06.2008 р., виданий Кагарлицькою міською радою Кагарлицького району Київської області ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,05 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:465:0014, скасувавши його державну реєстрацію та реєстрацію земельної ділянки.

Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 28 лютого 2020 року в позові ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказане рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позовні вимоги в повному обсязі. Посилається на порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд першої інстанції не врахував того, що оскільки земельна ділянка площею 0,05 га, що знаходилась біля житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 і перебувала у користуванні попереднього власника, право користування нею після набуття ним права власності на житловий будинок перейшло до нього. Відповідно, державний акт за яким відповідачці передано земельну ділянку площею 0,05 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , був виданий з порушенням вимог закону та порушенням його прав. Відповідно до положень ст. 152 ЗК України, ст. ст. 21, 393 ЦК України, роз`яснень Верховного суду України викладених в Постанові Пленуму Верховного суду України №7 від 16.04.2004 р., з метою державний акт необхідно визнати недійсним. Видача оспорюваного державного акту відповідачці порушує його права та позбавляє можливості отримати у власність частини земельної ділянки біля належного йому житлового будинку.

В апеляційній інстанції представник ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

Віпдовідачка ОСОБА_2 та її представник просять відхилити подану апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

В судове засідання представник Кагарлицької міської ради Київської області не з`явився, повідомлений про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у його відсутність.

Вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.06.2006 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, який посвідчено приватним нотаріусом Кагарлицького районного нотаріального округу Кулініченком М.Г., та зареєстровано в реєстрі за № 1196, відповідно до якого ОСОБА_5 продав, а ОСОБА_2 придбала у власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, кадастровий номер :01:165:0004, що розташована по АДРЕСА_1 загальною площею 0,0422 гектарів, у межах згідно з планом.

На підставі вищевказаного договору купівлі-продажу 05 квітня 2007 року ОСОБА_2 отримано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯД № 718877. Вищевказаний акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 52. (а.с. 69).

В подальшому ОСОБА_2 подала заяву до Кагарлицької міської ради Київської області про передачу їй безоплатно у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням № 85 Кагарлицької міської ради Київської області від 31.10.2006 року VIII сесії V скликання передано безоплатно у власність громадянці ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,02 га; земельну ділянку площею 0,02 га по АДРЕСА_2 , - для ведення особистого селянського господарства (а.с. 24).

Рішенням Кагарлицької міської ради Київської області XVІІІ сесії V скликання № 211 - ХУІІІ - У від 06 листопада 2007 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо виготовлення державного акту на право власності гр. ОСОБА_2 на земельну ділянку по АДРЕСА_2 », було затверджено матеріали технічної документації із землеустрою по складанню державного акта на право власності на земельну ділянку ОСОБА_2 площею 0,0213 га по АДРЕСА_2 для обслуговування житлового будинку, видано державний акт гр. ОСОБА_2 у відповідності з додатком (а.с. 29).

27 червня 2008 року ОСОБА_2 виданий Державний акт на вказану земельну ділянку серії ЯЖ № 233983 (а.с. 72).

05.11.2009 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 був укладений договір купівлі - продажу домоволодіння серії ВМО № 480566, відповідно до якого ОСОБА_4 продав, а ОСОБА_3 придбала домоволодіння, а саме, житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який розміщено за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 10).

На момент продажу домоволодіння, яке розміщене за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка, на якій розміщене це домоволодіння не була приватизована.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла, а її спадкоємцем є позивач ОСОБА_1

20.05.2018 року приватним нотаріусом Кагарлицького нотаріального округу Київської області Воловенко Р.П. ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з відповідними будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , що належав померлій на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Руденком A.B. приватним нотаріусом Кагарлицького районного нотаріального округу 05 листопада 2009 року, за реєстровим №249 та зареєстрованого в Комунальному підприємстві Київської обласної ради «Кагарлицьке бюро технічної інвентаризації» за №1809, кн. 27, реєстраційний номер 19101333, будинок за літерою «А» дерев`яний, обкладений цеглою, житлова площа 26,5 кв.м., загальна площа - 48,1 кв.м., а також такі надвірні будівлі та споруди: «Б» - літня кухня, «б1» - сарай, «В» - убиральня, «h» - огорожа, «І» - колодязь, «t» - вимощення (а.с. 8).

Після оформлення спадщини позивач звернувся до Кагарлицької міської ради із заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо передачі у власність земельної ділянки, яка розміщена під домоволодінням та на якій розміщене домоволодіння, яке він успадкував, за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Кагарлицької міської ради (ХLV сесії VII скликання) від 04.10.2018 року, було надано ОСОБА_1 дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) у власність загальною площею 0,05 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд АДРЕСА_1 .

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 посилався на те, що на підставі вказаного рішення Кагарлицької міської ради (ХLV сесії VII скликання) від 04.10.2018 року він звернувся до ПП «Єдиний центр» для виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), після чого з`ясувалося, що частина земельної ділянки, яка належала до його будинку та перебувала у користуванні згідно запису у Земельно-шнурової книги та мала становити 0,05 га, була передана згідно рішення сесії Кагарлицької міської ради від № 211-ХVIII - V від 06.11.2007 р. ОСОБА_2 .

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Кагарлицької міської ради Київської області про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування такого рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Виходячи із положень ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. 152 ЗК України правом на звернення до суду з позовом про визнання незаконним, скасування органів місцевого самоврядування про надання у власність або в користування земельної ділянки, визнання недійсним державного акту про право на земельну ділянку, наділені особи, щодо який прийняте відповідне рішення або особи, прав та інтересів яких стосується відповідне рішення або акт.

Вимоги про оспорення державного акту на землю мають ґрунтуватися на порушенні прав земельних прав позивача.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Заявляючи вимоги про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ № 233983 від 27.06.2008 р., виданого Кагарлицькою міською радою Кагарлицького району Київської області ОСОБА_2 , позивачем ОСОБА_1 не надано належних та допустимих доказів того, що земельна ділянка, на яку був виданий вказаний державний акт, чи її частина, належить йому або ж перебувала у постійному користуванні ОСОБА_4 , який був первинним користувачем земельної ділянки по АДРЕСА_1 , а також на підтвердження того, що земельна ділянка, що перебувала у користуванні ОСОБА_4 та наразі перебуває у його користуванні, зменшилася внаслідок передачі земельної ділянки у власність відповідачки.

ОСОБА_1 посилався на те, що відповідно до записів в Земельно-кадастровій книзі Кагарлицької міської ради, за попереднім власником належного йому будинку - ОСОБА_4 була закріплена земельна ділянка площею 0,05 га.

Разом з тим, позивачем не надано документів, з яких можна було б установити межі такої земельної ділянки. Як було встановлено в суді, така земельна ділянка не була означена на місцевості. У зв`язку з цим в суду були відсутні підстави вважати доведеним той факт, що при виділенні у власність земельної ділянки на користь ОСОБА_2 згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ЯЖ № 23393 від 27.06.2008 року було порушено права позивача.

ОСОБА_1 не надав суду висновку судової земельно-технічної експертизи, яким би були встановлені вказані обставини. Також, позивач не порушував питання про призначення відповідної експертизи перед судом першої інстанції.

З матеріалів справи не вбачається, що при виготовленні земельно-технічної документації та видачі державного акту на право приватної власності на землю серії ЯЖ № 23393 від 27.06.2008 року, на ім`я ОСОБА_2 , на земельну ділянку, яка розміщена за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер земельної ділянки :01:465:0014 , були допущені порушення земельного законодавства.

Відтак, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на те, що видача вказаного державного акту відповідачці порушує його права та за наявності державного акту позбавляє його можливості отримати у власність частини земельної ділянки біля належного йому житлового будинку, оскільки такі посилання не ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Крім того, як вбачається зі змісту позовної заяви, ОСОБА_1 просив визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ № 233983 від 27.06.2008 р., виданий Кагарлицькою міською радою Кагарлицького району Київської області ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,05 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:465:0014.

Проте відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ № 233983 від 27.06.2008 р., ОСОБА_2 належить земельна ділянка по АДРЕСА_2 площею 0,0213 га.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Судом було правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, тому підстав для скасування оскаржуваного рішення судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 28 лютого 2020 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26 січня 2022 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Верланов С.М.

Мельник Я.С.