Справа № 493/1151/21
Провадження № 2/493/61/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2022 року м. Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді Мясківської І.М.,

за участю секретаря Пінул І.Б.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Печарського В.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балта цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Балтської міської ради Одеської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Балтського районного суду Одеської області з позовом до Балтської міської ради Одеської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування.

Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що в АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 1158 кв.м. розташований житловий будинок з господарськими будівлями, який був збудований чоловіком її рідної тітки ОСОБА_2 (рідної сестри її батька ОСОБА_3 ) - ОСОБА_4 в період часу 1959-1960 роки відповідно до рішення виконкому Балтської міської ради Одеської області № 66 від 13.04.1959 року, акту про відведення земельної ділянки від 10.05.1959 року та договору 25.05.1959 року про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Після його смерті ОСОБА_2 , дружина померлого, як спадкоємиця за законом першої черги, прийняла його спадщину відповідно до ст.. 549 ЦК Української РСР, так як проживала з чоловіком на день смерті разом, продовжувала проживати в його будинку та користувалась предметами його домашнього вжитку.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 її тітка ОСОБА_2 померла. Після її смерті вона поховала її і як спадкоємець за правом представлення, прийняла її спадщину відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як на десь смерті тітки проживала разом з нею.

Однак отримати свідоцтво на право на спадщину не виявилось можливим, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок та відсутністю свідоцтва про народження та актового запису про народження тітки ОСОБА_2 у Балтському відділі ДРАЦС та Державному архіві Одеської області, що позбавляє можливості підтвердити родинний зв`язок.

Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , немає.

З вищевказаних причин вона не може реалізувати своє право на спадкування майна спадкодавця та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказаний житловий будинок і за захистом своїх порушених прав, вимушена звернутись до суду та просити, у відповідності до ст. 16 ЦК України, захистити її цивільні права.

Позивач та представник позивача адвокат Печарський В.Д. в судовому засідання позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач - представник Балтської міської ради Одеської області до судового засідання не з`явився, однак надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, проти позовних вимог не заперечує.

Розглянувши позов в межах заявлених вимог, прийнявши до уваги позиції сторін, заслухавши свідків, вивчивши матеріали справи судом встановлено наступне.

Згідно копії рішення № 66 виконавчого комітету Балтської міської ради депутатів трудящих від 13.04.1959 року «Про відвід під індивідуальне будівництво земельної ділянки», та Акту від 10.05.1959 року ОСОБА_4 виділено в натурі земельну ділянку для будівництва індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_1 , загальною площею 600 кв.м. (а.с. 20-22).

Як вбачається з технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду, на будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , виготовлений 16.07.2021 року КП «Балтське БТІ», інвентаризаційна справа № 3308 (а.с. 23-28), житловий будинок (літ. А) збудований у 1960 році, прибудова (літ. а) була збудована у 1970 році, погріб з шиєю (літ. Б, б) були збудовані у 1960 році, літня кухня (літ. В) збудована в 1965 році, вбиральня (літ.Г) збудована 1972 року, колодязь (№ 1) - не вказано рік будівництва (а.с. 27).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 31.03.2000 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневої РДА виконкому Одеської міськради, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . ( а.с. 12)

У зв`язку зі смертю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилася спадщина на належне йому майно, яке прийняла ОСОБА_2 - дружина померлого, як спадкоємець за законом першої черги, родинний зв`язок яких підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 , виданого повторно 02.12.1964 року міським бюро ЗАГС м. Балта Одеської області, так як на день смерті свого чоловіка проживала разом з ним та продовжувала проживати в будинку АДРЕСА_1 після його смерті, що підтверджується довідкою Балтської міської ради Одеської області від 08.07.2021 року № 1140 (а.с. 18)

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 05.06.2005 року Першим відділом РАЦС Приморського районного управління юстиції м. Одеси (а.с. 14)

На день смерті ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , постійно проживала разом з племінницею ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою Балтської міської ради Одеської області від 07.06.2021 № 977 ( а.с.19)

У зв`язку з відсутність свідоцтва про народження ОСОБА_2 не представляється можливості встановити родинний зв`язок між ОСОБА_2 та її племінницею ОСОБА_1 . Актовий запис про народження ОСОБА_2 у книзі реєстрації актів про народження с. Саражинка Балтського району Одеської області за 1924 рік, яка частково втрачена у період окупації воєнних дій 1941-1944 років, не виявлено, про що свідчить довідка Держаного архіву Одеської області від 14.07.2021 року № 3272/06-21 (а.с. 49)

Однак, судом були заслухані свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які підтвердили той факт, що ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , є рідною тіткою ОСОБА_1 , за якою остання здійснювала догляд та проживадла разом з нею.

Разом з тим, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом не представилося можливим, так як позивачем не надано документів, що підтверджують право власності за спадкодавцем на майно, що успадковується, про що свідчить лист-довідка приватного нотаріуса Подільського районного нотаріального округу Одеської області Пантілєєвої І.П.№ 1021/01-16 від 19.07.2021 року (а.с 17).

Суд констатує, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами пов`язані з здійсненням позивачем права на спадкування, вирішуючи які суд виходить з наступного.

Відповідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В судовому засіданні встановлено, ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , є рідною тіткою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Від встановлення факту родинних відносин між померлою ОСОБА_2 та ОСОБА_1 залежить виникнення та зміна майнових та немайнових прав останньої, що пов`язанні з оформленням спадщини, отже такий факт породжує юридичні наслідки. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту родинних відносин, тому суд вважає, що позовна заява в частині встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Здійснення державної реєстрації права власності на житлові будинки, споруди на час закінчення будівництва спірного житлового будинку регулювалося підзаконними нормативними актами, зокрема, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56.

Питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», що був визнаний таким, що втратив чинність, Указом Президії Верховної Ради СРСР від 22 лютого 1988 року № 8502-ІІ, і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Постанова від 26 серпня 1948 року), які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва.

У відповідності до ст. 1 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», який кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи із числом кімнат від однієї до п`яти як у місті, так і поза містом.

Пунктом 2 Постанови Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» було визначено, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника.

Згідно Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах та селищах міського типу затвердженої Міністерством комунального господарства СРСР 31 січня 1966 року підлягали реєстрації всі будинки і домоволодіння, у тому числі належні громадянам на праві особистої власності, і здійснювалася вона на підставі документів, що встановлюють право власності (правовстановлюючих документів, перелік яких додано до вказаної Інструкції).

Зокрема, за п.10 цього переліку таким правовстановлюючим документом про право власності на жилий будинок, збудований після видання Указу від 26 серпня 1948 року є затверджений виконавчим комітетом місцевої ради народних депутатів акт державної комісії про прийняття будинку в експлуатацію.

Таким чином, з моменту затвердження виконавчим комітетом місцевої ради народних депутатів акта державної комісії про прийняття збудованого громадянином житлового будинку, цей громадянин набуде право володіння, користування і розпорядження цим майном.

Дана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові № 6-137цс13 від 18 грудня 2013 року.

Порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А. 3.1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року № 12/5-126, в якому, зокрема, роз`яснюється: по об`єктах, що збудовані до 05 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови Кабінету міністрів України від 05 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ.

Відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затверджено Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства 24.06.2011 N 91, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 - є об`єктом завершеного будівництва та належить на праві особистої приватної власності ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до положень ПП ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 та листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 при вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 01.01.2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР.

Днем відкриття спадщини ОСОБА_4 є 29.03.2000 року, тому застосуванню підлягають норми ЦК УРСР.

Згідно положень ст. 524 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. (ст. 529 ЦК УРСР)

Відповідно до вимог ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Спадщина вважається прийнятою, якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Враховуючи вищевказані положення ЦК УРСР та довідку Балтської міської ради Одеської області від 08.07.2021 року № 1140 (а.с. 18), ОСОБА_2 вступила у володіння майном спадкодавця ОСОБА_4 , а саме житловим будинком з господарськими будівлями, який розташований по АДРЕСА_1 , однак не оформила спадщину. Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину ОСОБА_4 судом не встановлено.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 , відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями, який розташований по АДРЕСА_1 .

Правовий режим відносно спадкового майна в даному випадку, провадиться за нормами ЦК України.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб згідно ст. 316 ч. 1 ЦК України.

Відповідно до п. п. 4.15, 4.18 Глави 7 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Міністерством юстиції України наказом № 296/5 від 22.02.2012., Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документу, витяг з Реєстру прав власності.

Ст. 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця, і народжені живими після відкриття спадщини.

Стаття 1258 ЦК України передбачає, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 як спадкоємець за законом першої прийняла спадщину своєї тітки ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки на день смерті тітки проживала з нею разом. Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину ОСОБА_2 судом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 77, 78, 80, 258, 259, 263, 265, 268, 315 ЦПК України, ст.. ст.. 524, 529, 548, 549 ЦК Української РСР, ст. ст. 16, 316, 328, 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1223, 1268 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Балтської міської ради Одеської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування - задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановивши, що ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , є рідною тіткою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Визнати за ОСОБА_1 , як за спадкоємцем за законом за правом представлення її тітки ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на житловий будинок (літ. А), загальною площею 50,6 кв.м., житловою площею 29,8 кв.м., з прибудовою (літ. а), погребом з шиєю (літ. Б, б), літньою кухнею (літ. В), вбиральнею (літ. Г), колодязем (№1), розташовані в АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 1158 кв.м.

Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення суду складено 21.01.2022 року.

СУДДЯ