Справа №345/5621/21
Провадження № 2/345/145/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.01.2022 м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

у складі головуючого судді Сухарник І.І.

за участю секретаря судового засідання Рибчук Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні впорядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що 02.08.2021 йому надійшло повідомлення від АТ КБ «Приватбанк» про накладення арешту на його рахунок. Звернувшись до Калуського МРВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), він отримав копії матеріалів виконавчого провадження та дізнався, що воно було відкрите на виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М., вчиненого 31.03.2021, про стягнення з нього на користь ТОВ «Фінпром Маркет», яке є правонаступником ТОВ «Авентус Україна», заборгованості за кредитним договором в сумі 4599,65 гривень за період з 20.02.2020 по 31.03.2021. на виконання

Позивач зазначає, що 14.09.2019 він дійсно уклав із ТОВ «Авентус Україна» договір про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту № 1276549, за умовами якого отримав у кредит 4500,00 гривень строком на 30 днів. Однак повернув кредитору дані кошти із врахуванням процентів за користування позикою в сумі 4513,50 гривень.

Також позивач зазначає, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. не повідомив його про те, що до нього звернувся кредитор в особі відповідача з заявою про вчинення виконавчого напису відносно нього, тому він не мав можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між мною та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Тобто нотаріус при вчиненні виконавчого напису не переконався, що заборгованість являється безспірною. .

Також позивач вважає, що даний виконавчий напис вчинений з порушенням вимог Закону України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі вчинених написів нотаріусів.

Зокрема вказує, що на сьогоднішній день редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, який затверджений постановою КМУ від 29.06.1999 № 1172, передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору.

Оспорюваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 31.03.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Тобто з 22.07.2017 нотаріуси позбавлені можливості вчиняти виконавчі написи про стягнення заборгованості, що випливають з кредитних відносин, якщо кредитні договори не були нотаріально посвідчені.

Оскільки нотаріусом при винесенні даного виконавчого напису не було дотримано вимог законодавства, позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київськогоміського нотаріального округу Остапенко Є.М. № 16183 від 31.0.2021 про стягнення з нього на користь ТОВ «Фінпром Маркет» 4599,65 гривень заборгованості та 50,00 гривень плати за вчинення виконавчого напису, а також стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати.

Ухвалою суду від 20.12.2021 провадження у справі відкрито за правилами глави 10 ЦПК України, тобто у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, а також встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

В судове засідання позивач не з`явився, однак подав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач ТОВ «Фінпром Маркет» подав суду заяву про визнання позовних вимог та, в силу вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України, просив стягнути з підприємства 50 % сплаченого позивачем судового збору, що становить 454,00 гривні, а 50% судового збору компенсувати з державного бюджету.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. жодних пояснень щодо даного спору не надав.

Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що 14.09.2019 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 був укладений Договір № 1276549 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту, згідно умов якого позивачу були надані в позику грошові кошти в сумі 4500,00 Гривень строком на 30 днів, а також погоджено графік платежів (а.с. 16-19).

З квитанції від 11.11.2019 вбачається, що ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості було сплачено 4500,00 гривень (а.с. 20).

З довідки про розрахунки за Договором № 1276549 про надання коштів у позику від 14.09.2019 вбачається, що ТОВ «Авентус Україна» сплачені позивачем кошти були зараховані наступним чином: 2232,00 гривень - в рахунок погашення тіла кредиту, 2268,00 гривень - в рахунок погашення процентів (а.с. 21).

31.03.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №16183, про стягнення з ОСОБА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованості за період з 20.02.2020 року по 31.03.2021 року включно загальну суму в розмірі: 4 599,65 грн., що складається з 2268,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 81,65 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами і комісією; 2250,00 грн. - заборгованість за нарахованою та несплаченою пенею. Крім того, 50,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису.

Зі змісту виконавчого напису вбачається, що відповідач отримав право вимоги до позивача про стягнення вищезазначеної заборгованості згідно договору факторингу №24122020-ФК від 24.12.2020, на підставі якого Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» відступлено дане право вимоги ТОВ «Фінпром Маркет», а, в свою чергу, Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» відступлено дане право вимоги Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на підставі договору факторингу №23/12/20 від 23.12.2020, якому, в свою чергу, Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» на підставі договору факторингу №21022020 від 21.02.2020 відступлено право вимоги за Кредитним договором №1276549 від 14.09.2019, укладеного між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (а.с. 11).

05.07.2021 старшим державним виконавцем Калуського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) було відкрито виконавче провадження № 65947303 на виконання вказаного виконавчого напису нотаріуса. (а.с. 12-13), а постановою від 02.08.2021 було накладено арешт на грошові кошти, розміщені на рахунках ОСОБА_1 (а.с. 14-15).

Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права.

Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Тому, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172(далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені вЗаконі України «Про нотаріат»та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для п-равильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

У відповідності до приписів ч. 2 ст. 87 Закону України «Про нотаріат» перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 1.1, 1.2, 3.2, 3.5 Глави 16 «Вчинення виконавчих написів» Розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999.

Як вбачається зі змісту спірного виконавчого напису, під час його вчинення приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. керувався ст. 87 Закону України «Про нотаріат», та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі за текстом - Перелік).

Пунктом 2 Розділу 2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Разом з цим, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Київський апеляційний адміністративний суд дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині п.1 та п.2 зазначеної постанови.

За приписами ч.2 ст.265 КАС України у разі визнання рішенням суду нормативно-правового акта протиправним та нечинним, такий нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Верховний Суд у своїй постанові від 12.03.2020 у справі N 757/24703/18-ц дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Укладений між позивачем та ТОВ "Авентус Україна" договір не був посвідчений нотаріально. Таким чином, в даному випадку у нотаріуса були відсутні повноваження на вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений та не відносився до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Крім того, в матеріалах справи відсутнє підтвердження направлення позивачу ОСОБА_1 повідомлень про погашення заборгованості та повідомлення про намір вчинення виконавчого напису за кредитним договором.

Тобто у матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що між позивачем та відповідачем ТОВ «Фінпром Маркет» існує безспірна заборгованість за кредитним договором.

Ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

З огляду на наведене суд приходить до висновку, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису, не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Враховуючи, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням діючого законодавства, суд вважає за необхідне визнати його таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи, що відповідач ТОВ «Фінпром Маркет» визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд вважає за доцільне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, та стягнути з відповідача на корить позивача 50 відсотків судового збору, який сплачено ним згідно квитанції № 15 від 13.12.2021.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 142, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов задоволити.

Визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київсього міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем 31 березня 2021 року, зареєстрований в реєстрі за № 16183, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» заборгованості в розмірі 4 599,65 гривень та 50,00 гривень плати за вчинення виконавчого напису, таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» (08200, Київська область, м. Ірпінь, вул. Стельмаха, 9-А, офіс 204, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . РНОКПП НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 454,00 гривні сплаченого судового збору.

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . РНОКПП НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 454,00 гривень судового збору, сплаченого згідно квитанції № 15 від 13.12.2021 на рахунок UA000614, отримувач коштів ГУК в Івано-Франківській області/ТГ м. Калуш/22030101, код отримувача 37951998, банк отримувача 899998 Казначейство України (ЕАП).

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий