Справа № 464/7386/21
пр.№ 2/464/180/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

18.01.2022 року Сихівський районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді Теслюка Д.Ю.,

за участі секретаря судових засідань Воловець Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_1 18.10.2021 звернувся в суд із позовом, у якому просить припинити стягнення з нього аліментів в користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 грн. щомісячно, починаючи з 23.07.2021 та до повноліття дитини, які стягуються на підставі рішення Сихівського районного суду міста Львова у справі №464/7265/17 від 04.01.2018. Окрім цього, згідно із заявою про збільшення розміру позовних вимог від 22.12.2021 просить стягувати з відповідачки на його користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1 309 грн. щомісячно, починаючи з 13.10.2021 та до повноліття дитини.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 04.01.2018, вирішено стягувати з нього в користь ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 грн., щомісячно, починаючи з часу подачі позову до суду, тобто з 01.11.2017 року до досягнення дитиною повноліття. Починаючи з лютого 2021 року донька, на підставі нотаріальної згоди матері ОСОБА_3 , зареєстрована за його місцем проживання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 . З червня 2021 року донька постійно проживає з ним за вищевказаною адресою. 23.07.2021 було прийнято рішення Сихівської районної адміністрації №432 «Про визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_4 », відповідно до якого визначено місце проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 . Мати доньки будь-яких витрат на утримання дитини не здійснює, а тому відпали юридичні підстави для стягнення з нього на користь останньої аліментів на утримання дитини. Разом з тим, з наведеного випливає, що одним із способів захисту порушеного права у разі зміни обставин, що впливають на визначені розміри періодичних платежів, є звільнення від них. Також, враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, оскільки відповідач добровільно допомоги на утримання доньки не надає, він вимушений звернутися до суду з заявою про примусове стягнення з неї аліментів.

Ухвалою судді від 22.11.2021 позовну заяву було залишено без руху та в подальшому позивачем ОСОБА_1 недоліки, наведені у вказаній ухвалі, усунуто.

Ухвалою від 01.12.2021 прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач у судове засідання не з`явився, 18.01.2022 звернувся в суд із заявою, у якій просив розглядати справу у його відсутності, позов підтримує, просив такий задовольнити, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення.

У зазначений відповідачу строк в ухвалі від 01.12.2021 про прийняття позову до розгляду та відкриття провадження у справі, остання не надала суду відзив на позовну заяву без поважних причин, у судове засідання не з`явилася повторно, повідомлялась про дату, час та місце розгляду такої.

У зв`язку з наведеним, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 04.01.2018 вирішено стягувати з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 гривень щомісячно, починаючи з часу подачі позову до суду, тобто з 01.11.2017 року, до досягнення дитиною повноліття (а.с. 6-7).

На підставі розпорядження від 23.07.2021 №432 Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, визначено місце проживання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком, ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8).

Згідно довідки від 11.06.2021 №35662, виданої Сихівським відділом державної виконавчої служби у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), станом на 11.06.2021 у ОСОБА_1 заборгованість зі сплати аліментів відсутня (а.с.10).

Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч.2 ст.18 Сімейного кодексу України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання.

Згідно із ч.4 ст.273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право, шляхом пред`явлення нового позову, вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Відповідно до ст.273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

З аналізу вищевказаних статей вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, в даному випадку матір дитини, не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст.273 СК України, має на меті скасування їх присудження.

При вирішенні даного спору, суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти, покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків, хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.

Встановлено, що донька учасників справи - малолітня ОСОБА_4 з червня 2021 року постійно проживає з батьком, що також визначено розпорядженням №432 від 23.07.2021 Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, та повністю знаходиться на йому утриманні, тобто змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідача.

Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача і припинити примусове стягнення на користь відповідачки аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , які стягуються на підставі рішення Сихівського районного суду м.Львова від 04.01.2018, оскільки факт зміни місця проживання дитини від одного з батьків до іншого, є обставиною, яка припиняє обов`язок утримання дитини з боку позивача на користь відповідача.

Щодо строку, з якого позивач просить припинити стягнення аліментів, а саме з 23.07.2021, судом враховано те, що така вимога не передбачена законодавством, а зобов`язання відповідача у справі про стягнення аліментів припиняються саме з дня набрання рішенням суду законної сили про припинення стягнення аліментів. За таких обставин, за відсутності конкретної вказівки в законі щодо часу припинення стягнення аліментів, стягнення з позивача аліментів має бути припинено саме з дня набрання рішенням суду у даній справі законної сили.

Встановлено, що дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом із батьком, перебуває на його утриманні, жодних доказів участі у матеріальному забезпеченні дочки відповідачем ОСОБА_2 не надано.

Згідно із ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її батька і у твердій грошовій сумі.

Частинами 1, 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (ч.ч. 8, 9 ст. 7 СК України).

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи те, що дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться на утриманні позивача, а відповідачка не надає матеріальну допомогу на її утримання, з неї слід стягувати аліменти в примусовому порядку.

З положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 р. № 789-ХІІ, а також вищезазначених норм Сімейного кодексу України, вбачається, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

На підставі вищенаведеного, беручи до уваги, що існують підстави для визначення розміру аліментів відповідно до ст. 184 СК України у твердій грошовій сумі, оскільки позивачем обрано саме такий спосіб стягнення аліментів, враховуючи обставини, визначені ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує задовільний стан здоров?я та матеріальне становище дитини, яку утримує позивач, встановлений законом рівень прожиткового мінімуму та рівність прав та обов`язків сторін щодо дітей, та приходить до висновку, що з відповідачки в користь позивача на утримання малолітньої доньки слід щомісячно стягувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1 309 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття.

У відповідності до вимог ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 18.10.2021 та в порядку ч. 1 ст. 430 ЦПК України допускається негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст.141 ЦПК України з відповідачки в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, за позовну вимогу про припинення стягнення аліментів в розмірі 908 грн.

Окрім цього, приймаючи до уваги, що позивач звільнений від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів, та враховуючи положення ст.141 ЦПК України, суд приходить до висновку, що з відповідачки в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 141, 263, 265, 273, 274-279, 280-282, 430 ЦПК України,

у х в а л и в :

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів задовольнити частково.

Припинити стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які стягуються на підставі рішення Сихівського районного суду м.Львова від 04.01.2018, з дня набрання рішенням законної сили.

Стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1 309 (одна тисяча триста дев`ять) грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18.10.2021 і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 .

Суддя Д.Ю. Теслюк