Провадження № 2/643/1454/22
Московський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - Олійника О.О.,
секретаря судового засідання - Свешнікової О.О.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про позбавлення батьківських права та стягнення аліментів,-
ОСОБА_1 звернулась до Московського районного суду м. Харкова з позовом, в якому просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав стосовно неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь опікуна, ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менш 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно до досягнення ним повноліття; стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь опікуна, ОСОБА_1 , аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менш 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно до досягнення нею повноліття.
Обґрунтовуючи позовні вимоги посилалась на те, що відповідачка ОСОБА_2 є матір`ю неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Державна реєстрація дітей проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Неповнолітні діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстровані разом із матір`ю, відповідачкою у справі ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , однак фактично проживають разом з позивачем з 27.08.2021 року, що підтверджується наказами Служби у справах дітей по Московському району Департаменту служб у справах дітей про тимчасове влаштування неповнолітнього ОСОБА_3 та малолітньої ОСОБА_4 у родину позивача. Мати дітей, ОСОБА_2 не займається вихованням та утриманням дітей, не спілкується, на зв`язок не виходить, не цікавиться їх здоров`ям та подальшою долею дітей. Раніше судима за вчинення кримінальних правопорушень. Позивачка весь час опікується дітьми, забезпечує їх всім необхідним для нормального виховання та розвитку. Натомість, відповідачка не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. У зв`язку із чим, позивачка просить стягнути з ОСОБА_2 , на її користь, аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менш 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно до досягнення ним повноліття та стягнути з ОСОБА_2 , на її користь, аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менш 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно до досягнення нею повноліття.
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 05.07.2021 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків у позовній заяві.
14.07.2021 року позивачем надано клопотання про усунення недоліків у позовній заяві.
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 15.07.2021 року відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження.
14 листопада 2021 року на адресу Московського районного суду м. Харкова надійшов Висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зі змісту якого убачається, що Департамент служб у справах дітей Виконавчого комітету Харківської міської ради, як представник органу опіки та піклування, вважає, що за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 15.11.2021 року закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті.
В судове засідання позивачка не з`явилась, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності із зазначенням щодо підтримання позовних вимог в повному обсязі та ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не подала.
Представник третьої особи Департаменту служб у справах дітей ХМР в судове засідання не з`явився, по пошті надіслав заяву про розгляд справи без участі представника органу опіки та піклування.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК, у зв`язку з неявкою учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
За згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 є матір`ю неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 3 Харківського обласного управління юстиції 28 вересня 2004 року.
Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Московським районним у м. Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 04 липня 2017 року, відповідачка ОСОБА_2 є матір`ю малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 05.07.2021 року, неповнолітні діти - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстровані разом з відповідачкою - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішенням виконавчого комітету ХМР від 21.10.2020 року № 626 малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та неповнолітньому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мати яких на час здійснення кримінального провадження утримувалась під вартою, надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування.

Рішенням виконавчого комітету ХМР від 23.06.2021 року № 463 над малолітньою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та неповнолітнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено опіку/піклування, та призначено ОСОБА_1 їх опікуном/піклувальником.

Малолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 07.09.2020 року відвідує КЗ «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 85 Харківської міської ради», що підтверджується довідкою від 02.06.2021 № 01-40/98.

Згідно довідки № 045 від 02.06.2021 року, неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є студентом 1 курсу денної форми навчання Електромеханічного фахового коледжу ХНУМГ ім. О.М. Бекетова.

Згідно Висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , орган опіки та піклування встановив, що за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 та малолітньої доньки ОСОБА_4 , було розглянуто 02.11.2021 року на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету ХМР. ОСОБА_2 надала до Служби у справах дітей по Московському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради заяву, що обізнана про позов ОСОБА_1 та не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно дітей. Крім того, вироком Московського районного суду м. Харкова від 10.06.2021 року ОСОБА_2 , визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, та призначено покарання у виді чотирьох років позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_2 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на три роки.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дітей, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише при наявності вини в діях батьків.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 29 квітня 2020 року у справі № 522/10703/18, від 13 квітня 2020 року у справі № 760/468/18, від 11 березня 2020 року у справі № 638/16622/17, від 02 жовтня 2019 року у справі № 461/7387/16-ц, від 08 травня 2019 року у справі № 409/1865/17-ц.

Виключний характер позбавлення батьківських прав пояснюється тим, що воно може бути здійснено тільки судом. З цієї ж причини встановлений вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, який охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини.

Будь-яка з підстав для позбавлення батьківських прав, перелічена в ст. 164 СК України, є критерієм протиправної поведінки батьків по відношенню до своєї дитини.

За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15, 16, 17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.

Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц).

Між інтересами дитини і інтересами батьків має існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особливу увагу слід приділяти найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою і важливістю повинні переважати над інтересами батьків.

Позивачка зазначає, що нею ніколи не створювалися будь-які перешкоди у спілкуванні відповідачки із донькою та сином, та участі у їх вихованні, але відповідачка бажання спілкуватися з дітьми не виявляла та не бажала виконувати покладені на неї законом батьківські обов`язки. Це свідчить про відсутність об`єктивного волевиявлення відповідачки на активну участь у формуванні життя своїх дітей.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що при розгляді справи знайшли підтвердження обставини, що відповідачка за власною ініціативою самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своїх дітей, без поважних причин залишивши їх без батьківської уваги та турботи, при цьому має місце відсутність перешкод у спілкуванні з дітьми та позивачем доведено, що поведінка відповідачки відносно дітей є свідомим нехтуванням нею своїми батьківськими обов`язками, що свідчить про наявність підстав для позбавлення відповідачки батьківських прав. Тому позов в цій підлягає задоволенню.

З приводу позовних вимог про стягнення з відповідачки аліментів, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників, разом з яким проживає дитина.

Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з урахуванням наявних у справі письмових доказів та положень ст. 183 СК України, що аліменти на двох дітей присуджуються на двох дітей у розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів.

Таким чином, суд вирішив стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі 1/3 частини частки усіх видів заробітку платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 02 липня 2021 року.

Стаття 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

Роз`яснити сторонам, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним Кодексом України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, 7, 10-13, 18, 76-81, 89, 128-131, 141, 258, 259, 263-265, 280-283, 430 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про позбавлення батьківських права та стягнення аліментів - задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав щодо її неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та малолітньої доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у розмірі 1/3 частини частки усіх видів заробітку платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 02 липня 2021 року.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 908 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 908 гривень.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Московський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 .

Третя особа - Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, , м. Харків, вул. Чернишевська, 55.

Суддя - О.О. Олійник