Справа № 664/375/21
Провадження № 2/664/249/22
РІШЕННЯ

Іменем України

17 січня 2022 р. м. Олешки

Цюрупинський районний суд Херсонської області в складі:

суддя Никифоров Є.О.,
секретар судового засідання за участю: представника позивача представника відповідачаКім А.П., Федак Л.Р., ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Дніпрофінансгруп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

ТОВ «Фінансова Компанія «Дніпрофінансгруп» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

На обґрунтування позовних вимог зазначено, що 15.08.2008 р. між Відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №413 відповідно до умов якого, ВАТ КБ «Надра» надав відповідачу кредит у розмірі 63731,00 грн зі сплатою процентів за його користування шляхом внесення платежу в порядку і на умовах визначених договором. Відповідно до п.1.4 договору кредит надавався строком до 05.08.2023 р.

Пунктом 3.3.2. Договору визначено, що щомісячна сума мінімально необхідного платежу складає 1207,52 грн. Одночасно з цим, з метою забезпечення повернення грошових коштів за кредитним договором між ВАТ КБ «Надра» та відповідачем було укладено договір іпотеки від 15.08.2008 р. у відповідності до умов даного договору відповідач передає в іпотеку Банку наступне майно: житловий будинок АДРЕСА_1 , що є власністю відповідача. У відповідності до умов Договору іпотеки зазначений житловий будинок передавався як забезпечення виконання зобов`язання за Кредитним договором. Внаслідок не виконання своїх зобов`язань за кредитним договором у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 146 042,21 грн, яка складається з основної суми заборгованості по тілу кредиту в розмірі 61420,67 грн. та заборгованості за нарахованими відсотками, пенею та штрафом в розмірі 84621,54 грн.

21.07.2020 р. між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» було укладено договір №GL48N718070_І_4 про відступлення права вимоги, відповідно до якого ПАТ КБ «Надра» відступило ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» право вимоги, зокрема до ОСОБА_1 за кредитним договором №413 від 15.08.2008 р. та договором іпотеки від 15.08.2008 р.

В зв`язку з порушенням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором на його адресу неодноразово направлялися вимоги про повне погашення заборгованості за кредитним договором, однак вимоги виконані не були.

Крім суми боргу за кредитом та відсотками позивачем, на підставі ст. 625 ЦК України, за період з 02.02.2018 р. по 02.02.2021 р. (дата подання позовної заяви) було нараховано 26 862,59 грн інфляційних втрат та 13155,80 грн - 3% річних за прострочення.

Позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість в розмірі 186060,60 грн, що складається з суми боргу за тілом кредиту в розмірі 61420,67 грн, боргу за нарахованими відсотками, пенею та штрафом в розмірі 84621,54 грн, інфляційного збільшення в розмірі 26 862,59 грн, штрафних санкцій в розмірі 13155,80 грн.

Під час розгляду справи позивач, не змінюючи розміру позовних вимог, надав новий розрахунок заборгованості, відповідно до якого сума стягнення з врахуванням 3% річних та інфляційних втрат становить 89316,28 грн та складається з

-57 857,75 грн (сума боргу) + 11 394,19 грн (інфляційне збільшення) + 5211,95 грн (штрафні санкції) = 74463,89 грн.

-1092,90 грн (сума боргу) + 215,23 грн (інфляційне збільшення) + 98,45 грн (штрафні санкції) = 1406,58 грн.

-5496,43 грн (сума боргу) + 1082,21 грн (інфляційне збільшення) + 495,04 грн (штрафні санкції) = 7072,71 грн.

-6373,10 грн.

Відповідач не визнав позовних вимог зазначаючи, що належним чином виконував свої зобов`язання за кредитним договором, але в зв`язку з введенням 18.02.2011 р. тимчасової адміністрації в ПАТ КБ «Надра» кредитодавець перестав приймати платежі за кредитним договором.

Також відповідач зазначає, що після укладення договору відступлення права вимоги 21.07.2020 р. ТОВ «Фінансова Компанія «Дніпрофінансгруп» як новий кредитор не повідомив позичальника про перехід до нього прав у зобов`язанні.

Відповідач також вважає, що позивачем не доведено належними доказами розміру заборгованості.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що розрахунок заборгованості базується на відомостях, зазначених в додатку до договору про відступлення права вимоги, крім того, на суму заборгованості нараховано також інфляційні та річні за прострочення виконання грошового зобов`язання за три роки, що передували зверненню до суду з даним позовом.

Наданий новий розрахунок базуються на відомостях, отриманих від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо суми заборгованості за кредитним договором №413 від 15.08.2008 р. станом на 01.01.2014 р., інші відомості що стосуються стану розрахунків за кредитним договором в позивача відсутні.

Суд, дослідивши надані сторонами докази, встановив наступне.

15.08.2008 р. між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №413 відповідно до умов якого, ВАТ КБ «Надра» надав відповідачу кредит у розмірі 63731,00 грн зі сплатою процентів за його користування шляхом внесення платежу в порядку і на умовах визначених договором. Відповідно до п.1.4 договору кредит надавався строком до 05.08.2023 р.

Пунктом 3.3.2. Договору визначено, що щомісячна сума мінімально необхідного платежу складає 1207,52 грн.

Одночасно з цим, з метою забезпечення повернення грошових коштів за кредитним договором між ВАТ КБ «Надра» та відповідачем було укладено договір іпотеки від 15.08.2008 р. у відповідності до умов даного договору відповідач передає в іпотеку Банку наступне майно: житловий будинок АДРЕСА_1 , що є власністю відповідача. У відповідності до умов Договору іпотеки зазначений житловий будинок передавався як забезпечення виконання зобов`язання за Кредитним договором. Внаслідок не виконання своїх зобов`язань за кредитним договором у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 146 042,21 грн, яка складається з основної суми заборгованості по тілу кредиту в розмірі 61420,67 грн. та заборгованості за нарахованими відсотками, пенею та штрафом в розмірі 84621,54 грн.

21.07.2020 р. між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» було укладено договір №GL48N718070_І_4 про відступлення права вимоги, відповідно до якого ПАТ КБ «Надра» відступило ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» право вимоги, зокрема, до ОСОБА_1 за кредитним договором №413 від 15.08.2008 р. та договором іпотеки від 15.08.2008 р. в розмірі 135068,14 грн, що складається із основного боргу в сумі 58514,54 грн та боргу за відсотками в сумі 76553,60 грн.

Зазначене підтверджується письмовими доказами: копією кредитного договору від 15.08.2008 р., копією договору іпотеки від 15.08.2008 р., копією договору відступлення права вимоги від 21.07.2020 р.

10.09.2020 р. за вих. № В36, 20.11.2020 р. за вих. №В267, 20.11.2020 р. за вих. №В266 на адресу позичальника позивачем направлялися вимоги про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором в розмірі 135068,14 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, отже, укладений 15.08.2008 р. між ВАТ КБ «Надра» та відповідачем договір є кредитним договором.

Крім того, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 що регулює відносини за договором позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ч. 2 ст. 1052 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За змістом статей 629, 525, 612, 611 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Крім того, ч. 2 статті 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пункт 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачає, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), при цьому, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Отже, позивач, як новий кредитор у зобов`язанні вправі вимагати від позичальника виконання умов кредитного договору щодо повернення кредиту за відсотків користування, а також, дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, за користування кредитом, у разі прострочення сплати чергового платежу.

З матеріалів справи вбачається, що позивач скористався правом вимагати дострокового повернення кредиту 10.09.2020 р., що підтверджується надісланою на адресу відповідача вимогою від 10.09.2020 р. за вих. № В36, та подальшими вимогами від 20.11.2020 р. за вих. №В267, від 20.11.2020 р. за вих. №В266 про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором в розмірі 135068,14 грн.

Отже, з моменту прийняття рішення про дострокове повернення кредиту, строк виконання позичальником зобов`язання щодо повернення кредиту в повному обсязі вважається таким, що настав, відповідно, позивач отримав право вимагати від відповідача сплати інфляційних та трьох відсотків річних за прострочення виконання зобов`язання за весь період прострочення.

Відповідно до ч. 1 ст. 518 ЦК України, боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора, отже, відповідач вправі заперечувати проти вимог позивача, що є новим кредитором у зобов`язанні.

Суд зазначає, що відповідно до положень частин 3 та 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Позивач, звертаючись до суду із даним позовом та у своїх розрахунках, виходив із того, що відповідач не виконав своїх зобов`язань за кредитним договором в зв`язку з чим допустив виникнення заборгованості, разом з тим, позивач не надав достовірних та достатніх доказів на підтвердження вказаних обставин, зокрема, розміру заборгованості за кредитом та відсотками за користування ним.

Так, належними та достовірними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а саме: меморіальні ордери, платіжні доручення, платіжні вимоги-доручення, платіжні вимоги, розрахункові чеки, інші документи (інші платіжні інструменти, що визначаються нормативно-правовими актами Національного банку), зокрема, й виписки з особових рахунків клієнтів.

Позивачем жоден з вказаних документів, що підтверджують заявлений розмір заборгованості, суду не надано.

Наданий позивачем договір про відступлення права вимоги, за кредитним договором №413 від 15.08.2008 р., що містить розмір заборгованості за вказаним договором на дату його укладення (135068,14 грн, що складається із основного боргу в сумі 58514,54 грн та боргу за відсотками в сумі 76553,60 грн), з огляду на викладене, не є належним та достовірним доказом, розрахунки, що підтверджували б розмір вказаної в договорі про відступлення права вимоги заборгованості позивачем також не надано.

Зазначене також стосується наданий позивачем новий розрахунок, що суттєво відрізняється від первинного та від розміру заборгованості, зазначеного в договорі про відступлення права вимоги за кредитним договором.

Не може бути визнаний належним та достовірним доказом розміру заборгованості лист №57-9582 від 14.07.2021 р. Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо суми заборгованості за кредитним договором №413 від 15.08.2008 р. станом на 01.01.2014 р., оскільки цей документ також не узгоджується з вимогами статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», разом з тим, за інформацією Фонду всі документи, що стосуються кредитного договору №413 від 15.08.2008 р., передані новому кредиторові.

Зазначені обставини також позбавляють суд можливості перевірити розрахунки позивача та заперечення відповідача щодо неврахування в розрахунках внесених ним на погашення заборгованості сум, разом з тим, доводи відповідача щодо неповідомлення позивачем про перехід до нього права вимоги за кредитним договором суд не враховує, оскільки відповідач не надав доказів виконання зобов`язання первісному кредитору.

Суд також не враховує доводи відповідача, що введення в ПАТ КБ «Надра» тимчасової адміністрації 18.02.2011 р. перешкоджало йому належним чином виконувати свої обов`язки за кредитним договором, оскільки введення в банку тимчасової адміністрації не припиняє юридичну особу банку та не припиняє зобов`язання за кредитним договором.

Відповідачем також не надано доказів про намагання виконати обов`язок щодо внесення обов`язкового щомісячного платежу та відмови банку прийняти вказані кошти.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог ТОВ «Фінансова Компанія «Дніпрофінансгруп» слід відмовити в повному обсязі в зв`язку з їх необґрунтованістю.

Витрати по сплаті судового збору підлягають віднесені на позивача, оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись статтями 512, 518, 629, 525, 612, 611, 625, 1049-1054 ЦК України, статтями 12, 259, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Дніпрофінансгруп» в задоволенні позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Дніпрофінансгруп», , яке розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Автотранспортна, 2 оф. 205.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 .

Повне рішення складено 25.01.2022 р.

Суддя Є. О. Никифоров