Справа № 2/593/19/2022
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" січня 2022 р. місто Бережани Тернопільської області

Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді Крамаря В.М.

при секретарі судового засідання - Осадці М.Ю.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства «банк Форвард» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2021 року позивач акціонерне товариство «банк Форвард» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, зазначивши, що 19.04.2013 року ОСОБА_1 звернувся до позивача з підписаною заявою №105814404 щодо укладення кредитного договору на суму 22376,00 грн. строком на 366 днів. За цією заявою відповідачу було відкрито рахунок для зарахування кредитних коштів, вказаний у розділі 2 інформаційного блоку заяви. Крім цього, вказана заява в п. 3 містить пропозицію (оферту) на укладення договору про надання та використання платіжної картки (далі - договір про картку) на умовах викладених у заяві, умовах надання та обслуговування платіжних карток банку та тарифах по картам банку, у п. 6.2 встановлено строк для відповіді банку на оферту відповідача щодо укладення договору про картку 18 місяців з дати підписання заяви. На підставі вказаної заяви в рамках терміну для відповіді на пропозицію (оферту) відповідача, банк, шляхом здійснення дій, які відповідно до п.4.2 заяви вважаються акцептом оферти Підлужного Ігоря Васильовича, 10.09.2013 р. прийняв пропозицію (оферту) та уклав з ОСОБА_1 договір про надання та використання платіжної картки № НОМЕР_1 , відкрив рахунок № НОМЕР_2 та випустив на ім`я відповідача платіжну картку.

Внаслідок систематичного порушення відповідачем строків погашення заборгованості, у відповідності з п. 4.16. Умов надання та обслуговування платіжних карток банку, позивачем по договору про картку був сформований і виставлений заключний рахунок-виписка на загальну суму 99478,59 грн., зі строком сплати до 09.03.2018 р. У встановлений строк відповідач не погасив заборгованість, а тому позивач вимагає стягнути з відповідача на його користь за договором про надання та використання платіжної картки № НОМЕР_1 заборгованості в сумі 108439,83 грн., що включає: заборгованість за договором - 99478,59 грн.; 3% річних 8961,24 грн.

В судове засідання представниця позивача Діабате К.М. не з`явилася, до суду подала заяву, відповідно до якої просить справу слухати без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_1 , чи його представники в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили. Про час і місце слухання справи повідомлені належним чином. Від сторони відповідача до суду надійшов відзив, в якому заперечується наявність заборгованості по кредитному договору № 105814404.

Судом було здійснено наступні процесуальні дії:

09 квітня 2021 року до суду надійшла позовна заява акціонерного товариства «банк Форвард» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою від 14 квітня 2021 року позовну заяву акціонерного товариства «банк Форвард» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишено без руху, надано позивачу строк десять днів з дня вручення ухвали, - для належного оформлення позовної заяви.

05 травня 2021 року до суду надійшла заява про виконання ухвали від 14.04.2021 року.

05 травня 2021 року суд звернувся з запитом про надання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача.

Ухвалою суду від 14 травня 2021 року відкрито спрощене провадження у вказаній справі, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 09 год. 30 хв. 31 травня 2021 року з викликом сторін. Роз`яснено відповідачу право в п`ятнадцятиденний строк з моменту вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі і позовної заяви подати відзив на позовну заяву.

31 травня 2021 року розгляд справи відкладено на 11 год. 00 хв. 26 липня 2021 року у зв`язку з першою неявкою в судове засідання відповідача.

26 липня 2021 року розгляд справи відкладено на 10 год. 00 хв. 26 серпня 2021 року у зв`язку з відсутністю відомостей про належне повідомлення відповідача про день, час та місце розгляду справи.

26 серпня 2021 року розгляд справи відкладено на 14 год. 30 хв. 16 вересня 2021 року у зв`язку з відсутністю відомостей про належне повідомлення відповідача про день, час та місце розгляду справи.

16 вересня 2021 року та 07 жовтня 2021 року розгляд справи не проводився у зв`язку з перебуванням головуючого судді у нарадчій кімнаті по кримінальних провадженнях.

Ухвалою суду від 09 листопада 2021 року розгляд справи відкладено на 15 год. 30 хв. 07 грудня 2021 року у зв`язку з надходженням клопотання від представників відповідача про надіслання копії позовної заяви з додатками.

07 грудня 2021 року до суду надійшов відзив по справі, з якого вбачається, що сторона відповідача заперечує проти позову у зв`язку з тим, що у відповідача відсутня заборгованість по кредитному договору № 105814404.

Ухвалою від 07 грудня 2021 року розгляд цивільної справи за позовною заявою акціонерного товариства «банк Форвард» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відкладено на 14 годину 30 хвилин 24 грудня 2021 року. Витребувано в акціонерного товариства «банк Форвард»: докази отримання позивачем ОСОБА_1 платіжної(их) картки(ок) її(х) номер(и) за договором про надання та використання платіжної картки № НОМЕР_1 ; докази, що рахунок № НОМЕР_3 відкритий на виконання договору про надання та використання платіжної картки № НОМЕР_1 ; відомості про те чи картковий рахунок № НОМЕР_4 , карта № НОМЕР_5 , відповідно відкритий та видана за договором про надання та використання платіжної картки № НОМЕР_1 . Зобов`язано акціонерне товариство «банк Форвард» подати до канцелярії Бережанського районного суду: докази отримання позивачем ОСОБА_1 платіжної(их) картки(ок) її(х) номер(и) за договором про надання та використання платіжної картки № НОМЕР_1 ; докази, що рахунок № НОМЕР_3 відкритий на виконання договору про надання та використання платіжної картки № НОМЕР_1 ; відомості про те чи картковий рахунок № НОМЕР_4 , карта № НОМЕР_5 , відповідно відкритий та видана за договором про надання та використання платіжної картки № НОМЕР_1 .

Ухвалою від 24 грудня 2021 року цивільної справи за позовною заявою акціонерного товариства «банк Форвард» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відкласти на 16 годину 00 хвилин 17 січня 2022 року, у зв`язку зненадходженням витребуваних судом відомостей.

Дослідивши письмові докази по справі суд встановив такі фактичні обставини.

Згідно з ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ч.1 ст.13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за договором про надання та використання платіжної картки № НОМЕР_1 в розмірі 99478,59 грн., суд виходить з наступного.

Відповідно до заяви № 105814404, поданої ОСОБА_1 публічному акціонерному товариству «Банк Русский Стандарт» (правонаступником якого є акціонерне товариство «банк Форвард» 19.04.2013 року, відповідач запропонував (зробив оферту) відкрити йому банківський рахунок НОМЕР_6 у гривні та надати кредиту в розмірі 22376,00 грн. на умовах наведених в інформаційному блоці заяви та умовах надання та обслуговування кредитів ПАТ «Банк Русский Стандарт».

В п. 3 вказаної заяви ОСОБА_1 запропонував (зробив оферту) публічному акціонерному товариству «Банк Русский Стандарт» укласти договір про надання та використання платіжної картки (далі - договір про картку) на умовах, викладених у заяві, умовах надання та обслуговування платіжних карток банку та тарифах по картам банку, а саме: випустити на його ім`я платіжну картку (п. 3.1); відкрити поточний рахунок (валюта - гривня), що буде використовуватись по договору про картку (п.3.2); встановлення ліміту кредитної лінії під операції з карткою в межах 10000 (десяти тисяч) гривень та здійснювати кредитування рахунку картки. Відповідно до п. 4.2. ОСОБА_1 погодився з тим, що прийняття банком його пропозиції про укладення договору про картку будуть дії банку по відкриттю йому рахунку картки клієнта, здійснені в межах строку для відповіді, зазначеного в п. 6.2 цієї заяви. У п. 6.2 встановлено строк для відповіді банку на оферту відповідача щодо укладення договору про картку 18 місяців з дати підписання заяви.

10.09.2013 року позивачем було відкрито картковий рахунок № НОМЕР_2 , який 08.10.2018 року було замінено на рахунок № НОМЕР_7 , в наступному № НОМЕР_4 , чим було укладено договір про надання та використання платіжної картки № НОМЕР_1 , - за вказаним договором було видано картку № НОМЕР_8 , строк дії картки з 10.09.2013 по 30.09.2018.

Відомості про відсоткову ставку за кредитом, комісії чи інші платежі за договором про надання та використання платіжної картки у вказаній заяві № 105814404, - відсутні.

На підтвердження того, що відповідач під час оферти пропонував встановити певні Умови надання та обслуговування платіжних карток (далі - Умови), позивачем надано Умови надання та обслуговування платіжних карток, як додаток 1 до наказу №332 від 11 квітня 2013 року. Суд не приймає такі Умови надання та обслуговування платіжних карток, як такі, що були запропоновані ОСОБА_1 позивачу під час оферти, як умови укладення договору про картку, зважаючи на те, що: 1) такі умови не містять підпису відповідача; 2) вказані Умови є додатком 1 до наказу ПАТ «Банк Русский Стандарт» № 332 від 11 квітня 2013 року «Про затвердження типової форми документа» відповідно до якого затверджено і введено в дію з 25 травня 2013 р. типову форму документа «Умови надання та обслуговування платіжних карток ПАТ «Банк Русский Стандарт» Додаток 1, - таким чином відповідач не міг запропонувати позивачу прийняти недіючі умови, оскільки оферта була зроблена відповідачем 19 квітня 2013 року.

На підтвердження того, що відповідач під час оферти пропонував встановити відсоткову ставку за кредитом, комісії чи інші платежі за договором про надання та використання платіжної картки та їх розмір, позивачем надано Тарифи для продуктів: «Кредитна картка «Русский Стандарт» Visa Electron 55» (Cross-sale) (Україна); «Кредитна картка «Русский Стандарт» MasterCard Uneembossed 55» (Cross-sale) (Україна); «Кредитна картка «Русский Стандарт» Visa Classic Uneembossed 55» (Cross-sale) (Україна); «Кредитна картка «Русский Стандарт» MasterCard New Uneembossed 55» (Cross-sale) (Україна); «Русский Стандарт MCU 55» (Cross-sale-sign) (Україна); «Русский Стандарт VCU 55» (Cross-sale-sign) (Україна), - які затверджені наказом ПАТ «Банк Русский Стандарт» № 661/1 від 14 серпня 2013 року «Про реалізацію функціональності пільгового періоду для кредитно-карткових продуктів Cross-sale», відповідно до якого затверджено параметри кредитно-карткових продуктів Cross-sale у відповідності з Додатком 2. Нові параметри ввести в дію у відповідності з Планом реалізації (Додаток 1). Ввести в дію у відповідності з Планом реалізації (Додаток 1) тарифи по кредитно-картковим продуктам Cross-sale (Додаток 3) (далі - Тарифи). Суд не приймає такі тарифи, як такі, що були запропоновані ОСОБА_1 позивачу під час оферти, як тарифи (відсоткову ставку за кредитом, комісії чи інші платежі за договором про надання та використання платіжної картки та їх розмір) умови укладення договору про картку, зважаючи на те, що: 1) такі тарифи не містять підпису відповідача; 2) вказані тарифи є додатком до наказу ПАТ «Банк Русский Стандарт» № 661/1 від 14 серпня 2013 року «Про реалізацію функціональності пільгового періоду для кредитно-карткових продуктів Cross-sale», таким чином відповідач на час подання оферти не міг запропонувати позивачу прийняти неіснуючі тарифи, оскільки оферта була зроблена відповідачем 19 квітня 2013 року.

Вказані Умови та Тарифи цілком складені позивачем і не передбачають можливості запропонувати свої умови договору, а тому містять ознаки договору приєднання, який відповідно до ст. 634 Цивільного кодексу України може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася.

Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, перерахованих в ст. 11 ЦК України, зокрема на підставі договорів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Ч.1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Ст. ст. 526, 530 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства і в установлений строк відповідно до умов договору.

Ч.2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Ч.1 ст. 634 ЦК України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Виходячи з наведеного, умови договорів приєднання в сфері банківського обслуговування розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. 633, 634 ЦК України другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У заяві № 105814404 поданій ОСОБА_1 19.04.13 року процентна ставка, комісії та інші платежі за договором про надання та використання платіжної картки, в тому числі і за договором про надання та використання платіжної картки № НОМЕР_1 , - не зазначені.

Позивач, обґрунтовуючи позов про стягнення заборгованості за кредитом у виписці по особовому рахунку та розрахунку заборгованості угоди № 108903815 від 10.09.2013, посилається на «Умови надання та обслуговування платіжних карток» та «Тарифи для продуктів: «Кредитна картка «Русский Стандарт» Visa Electron 55» (Cross-sale) (Україна); «Кредитна картка «Русский Стандарт» MasterCard Uneembossed 55» (Cross-sale) (Україна); «Кредитна картка «Русский Стандарт» Visa Classic Uneembossed 55» (Cross-sale) (Україна); «Кредитна картка «Русский Стандарт» MasterCard New Uneembossed 55» (Cross-sale) (Україна); «Русский Стандарт MCU 55» (Cross-sale-sign) (Україна); «Русский Стандарт VCU 55» (Cross-sale-sign) (Україна), - які затверджені наказом ПАТ «Банк Русский Стандарт» як невід`ємні частини договору, у зв`язку з порушенням яких подано позов.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці: Умови надання та обслуговування платіжних карток, Тарифи для продуктів: «Кредитна картка «Русский Стандарт» Visa Electron 55» (Cross-sale) (Україна); «Кредитна картка «Русский Стандарт» MasterCard Uneembossed 55» (Cross-sale) (Україна); «Кредитна картка «Русский Стандарт» Visa Classic Uneembossed 55» (Cross-sale) (Україна); «Кредитна картка «Русский Стандарт» MasterCard New Uneembossed 55» (Cross-sale) (Україна); «Русский Стандарт MCU 55» (Cross-sale-sign) (Україна); «Русский Стандарт VCU 55» (Cross-sale-sign) (Україна)», - які затверджені наказом ПАТ «Банк Русский Стандарт, - розумів і пропонував відповідач, пропонуючи позивачу укласти договір про надання та використання платіжної картки у заяві № 105814404, а також те, що такі Умови надання та обслуговування платіжних карток та «Тарифи по картам банку», взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, страхових платежів, комісій, пені та штрафів, та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Умови надання та обслуговування платіжних карток і Тарифи для продуктів: «Кредитна картка «Русский Стандарт» Visa Electron 55» (Cross-sale) (Україна); «Кредитна картка «Русский Стандарт» MasterCard Uneembossed 55» (Cross-sale) (Україна); «Кредитна картка «Русский Стандарт» Visa Classic Uneembossed 55» (Cross-sale) (Україна); «Кредитна картка «Русский Стандарт» MasterCard New Uneembossed 55» (Cross-sale) (Україна); «Русский Стандарт MCU 55» (Cross-sale-sign) (Україна); «Русский Стандарт VCU 55» (Cross-sale-sign) (Україна)», які додані позивачем до позовної заяви, не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину договору про надання та використання платіжної картки, укладеного між сторонами 10.09.2013 року шляхом відкриття ОСОБА_1 рахунку картки клієнта. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, та інших платежів, які не ініційовані відповідачем.

Аналогічний висновок зроблено у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 р. у справі № 342/180/17, провадження N 14-131цс19.

Ч.4 ст. 263 ЦПК України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до правової позиції Великої палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц, «Щодо застосування концепції негативного доказу у цивільному судочинстві» принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс.

З наданих позивачем доказів вбачається, що відповідачеві за договором про надання та використання платіжної картки № НОМЕР_1 кредитний ліміт було встановлено на рівні 10000 грн., відомості про зміну розміру кредитного ліміту відсутні.

Згідно наданої позивачем виписки по особовим рахункам, що були відкриті ОСОБА_1 за період з 31.10.2013 року по 10.01.2018 року з рахунку відповідача правомірно було списано 11900,29 грн. (399,5 грн. (оплата товарів 31.10.2013) + 465,1 грн. (оплата товарів та послуг 31.10.2013) +2635,85 грн. (оплата товарів та послуг 06.11.2013) + 1829,54 грн. (оплата товарів та послуг 06.11.2013) +1000 грн. (видача готівки 07.11.2013) + 49 грн. (комісія за видачу готівки 07.11.2013) + 4000 грн. (видача готівки 18.11.2013) +196 грн. (комісія за видачу готівки 18.11.2013) + 1325,3 грн. (оплата товарі та послуг 03.12.2013) = 11900,29 грн.). Інші списання були зініційовані не відповідачем, такі списання не передбачені умовами договору про надання та використання платіжної картки № 108903815, а тому проведені неправомірно.

Згідно наданої позивачем виписки по особовим рахункам, що були відкриті ОСОБА_1 за період з 31.10.2013 року по 10.01.2018 року на рахунок відповідача надійшло або було погашено заборгованість в розмірі 7412,20 грн. (70,56+392+352,8+147+686+58,8+490+1,44+ 650+ 700+700+600+200+530+253+392+245+803,6+100+40=7412,2).

В інші період списання чи надходження коштів на рахунки відповідача за договором про надання та використання платіжної картки № НОМЕР_1 не проводились.

Виходячи з наведеного, враховуючи те, що з рахунків ОСОБА_1 за договором про надання та використання платіжної картки № 108903815, згідно наданих позивачем доказів правомірно було списано лише 11900,29 грн. і внаслідок списання вказаних коштів баланс рахунку відповідача мав становити -4488,09 грн. (7412,2-11900,29 = -4488,09), а тому на користь позивача слід стягнути неповернуті відповідачем грошові кошти АТ «банк Форвард», розмір яких становить різницю між використаними відповідачем коштами з рахунку карти клієнта та внесеними коштами на рахунок карти клієнта. В решті позовної вимоги про стягнення заборгованості за договором про надання та використання платіжної картки № НОМЕР_1 в розмірі 99478,59 грн. слід відмовити.

Розглядаючи позовні вимоги в частині стягнення 3% річних в розмірі 8961,24 грн., суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки позивач пред`явив вимогу про погашення заборгованості за договором про надання та використання платіжної картки № НОМЕР_1 , до 09.03.2018 року, однак відповідач такої вимоги не виконав, то позивач має право на стягнення трьох процентів річних від простроченої суми починаючи з 10.03.2018 року.

Виходячи з встановленого вище розміру заборгованості за договором про надання та використання платіжної картки № НОМЕР_1 , позивач має право на стягнення трьох процентів річних від простроченої суми в межах позовних вимог за період з 10.03.2018 року по 09.03.2021 року в розмірі 404,30 грн. (4488,09х3%х1096/365=404,30).

Виходячи з викладеного на користь позивача підлягає стягненню 4892,39 грн. заборгованості (4488,09+404,30=4892,39)

Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 11, 509, 526, 530, 549, 610, 638, 1050, 1054, 1055 ЦК України, ст. ст. 13, 76, 80-82, 206, 263, 265, 354, 355, п.15.5 розділу ХІІІ ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь акціонерного товариства «банк Форвард»: 4488,09 грн. заборгованість за договором про надання та використання платіжної картки № 108903815, 404,30 грн. три проценти річних нараховані на прострочену суму, а всього, - 4892,39 грн. (чотири тисячі вісімсот дев`яносто дві гривні тридцять дев`ять копійок) заборгованості та 102,42 грн. (сто дві гривні сорок дев`ять копійок) сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідний суд, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків на його апеляційне оскарження.

Відомості про позивача: акціонерне товариство «банк Форвард», місцезнаходження: вул. Саксаганського, 105, м. Київ, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 34186061.

Відомості про відповідача: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_9 .

Дата складення повного судового рішення 21.01.2022 року.

СУДДЯ: