Провадження № 2/638/2646/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 січня 2022 року м.Харків
Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Подус Г.С.,
за участю секретаря Коваленко О.В.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Адвокатське бюро "Іщенко та Партнери" про стягнення грошових коштів, -
У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив.
Відповідно до ч.3 ст. 131 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явились в судове засідання без поважних причин.
Таким чином, суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог виходячи з наступного.
Вимогами ч.3 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог на підставі наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказів.
Судом встановлено, що 29.04.2021 року між позивачем ОСОБА_1 та Адвокатським бюро "Іщенко та Партнери" було укладено договір про надання правової допомоги.
Пунктом 1.1 договору визначено обов`язки виконавця: надати замовнику визначену Договором правову допомогу щодо захисту прав і законних інтересів останнього в усіх органах державної влади, державних службах досудового розслідування, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, а також у всіх судах будь-якої ланки юрисдикції судової системи України.
Згідно пункту 4.1 зазначеного договору замовник зобов`язаний виплатити Адвокатському бюро "Іщенко та Партнери" гонорар за надані послуги в розмірі, що обумовлюється в Додатках цього договору.
Відповідно до пункту 7.1 договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами, тобто з 29.04.2021 р. і діє до 29.04.2023 року (п.2.1). У разі намагання розірвати цей договір, скасувати довіреності, що були видані або будуть видані в межах дії договору, відмова замовником від вимог в межах яких виконавцем надається правова допомога, їх зміна, укладення щодо них мирових угод без письмового погодження з виконавцем є безумовним підтвердженням надання-одержання замовником послуг правової допомоги. У такому випадку замовник сплачує виконавцю гонорар, обумовлений додатками до цього договору у триденний строк з моменту встановлення таких обставин виконавцем (пункт 3.4 договору).
З матеріалів справи вбачається, що 29.04.2021 року виконавцем було виставлено клієнту рахунок-фактуру №2 на оплату послуг з надання правової допомоги щодо захисту майнових прав стосовно 36/100 часток групи приміщень №№35,28 підвалу за адресою АДРЕСА_1 шляхом здійснення представництва в органах судових, правоохоронних, влади та управління на загальну суму 90 000,00 грн.
Наявними в матеріалах справи квитанціями від 29.04.2021 р. (платіж №25860854, №25984083, №25848783) підтверджується сплата позивачем Адвокатському бюро "Іщенко та Партнери" 93 000,00 грн. за послуги з надання правової допомоги.
Як зазначає в позовній заяві позивач, відповідачем не було виконано своїх зобов`язань за договором, у зв`язку із чим, представником позивача- адвокатом Пєтуховим А.Ю. 06.08.2021 року було направлено на адресу відповідача та безпосередньо керуючому Адвокатського бюро "Іщенко та Партнери" адвокату Іщенко В.М. претензії №21/107 та №21/108 щодо невиконання умов договору про надання правової допомоги від 29.04.2021 року з вимогою повернути сплачений ОСОБА_1 гонорар щодо захисту майнових прав, проте станом на сьогодні позивач жодних відповідей на свої претензії від відповідача не отримував.
Крім того, як вбачається з матеріалів справи ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 02.06.2021 року у справі №758/7491/21 було накладено арешт на групу нежитлових приміщень №№35,28 (в літ.Б) по АДРЕСА_1 , які на праві приватної власності зареєстровані за ТОВ «ДЕНІС ПРОФЕШНЛ», засновником якого є ОСОБА_1 . Відповідачем не вчинено жодних дій, спрямованих на надання правової допомоги позивачу та захисту його майнових прав.
За положенням ч. 3 ст. 509 ЦК України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно зі ст. 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.
Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ст. 638 ЦК України).
Згідно з ч.1 ст.26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Відповідно до п.4 ст.1, ч.3, ч.5 ст.27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.
Згідно п.1, п.2, п.6 ст.19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Відповідно до ч.1 ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Укладений договір про надання правової допомоги від 29.04.2021 року за своєю правовою природою є договорами про надання послуг, тому між сторонами виникли правовідносини, правове регулювання яких здійснюється згідно глави 63 ЦК України.
Відповідно ч. 1ст. 901 ЦК Україниза договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Згідно зі ст. 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.
Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Позивач виконав умови договору, здійснивши попередню оплату послуг відповідача на загальну суму 93 000,00 грн., що підтверджується квитанціями, наявними в матеріалах справи.
Проте, відповідач, взяті на себе зобов`язання за договором від 29.04.2021 року не виконав, жодних дій, спрямованих на надання правової допомоги позивачу та захисту його майнових прав не вчинив. Доказів на спростування зазначеного до суду надано не було.
Враховуючи, вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.
Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст.525,526,610,626-629, 901,902 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 13, 43, 76-81, 89, 141, 223, 247, 264-265, 274-279 ЦПК України, ст.ст.1,19,26,27,30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Адвокатського бюро «ІЩЕНКО ТА ПАРТНЕРИ» про стягнення грошових коштів задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду до або через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня виготовлення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скаргаподанапротягом тридцяти днів здня вручення йому повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Повний текст судового рішення виготовлено 26.01.2022 року.

Суддя: