Справа №463/6301/18
Провадження №2-п/463/11/22
УХВАЛА

про залишення заяви про перегляд

заочного рішення суду без розгляду

24 січня 2022 року Личаківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді: Стрепка Н.Л.,

з участю секретаря судових засідань: Онишкевича О.І.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні у м. Львові заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом, відповідно до якого просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 29 липня 2008 року в розмірі 112662,53 гривень, з яких 7990,96 гривень заборгованість за кредитом, 104671,57 гривень заборгованість по відсотках за користування кредитом з 29 липня 2008 року по 29 січня 2018 року, а також судові витрати у вигляді 1762 грн. судового збору.

Матеріали даного позову надійшли до Личаківського районного суду м. Львова 30 жовтня 2018 року та автоматизованою системою документообігу суду для розгляду такого було визначено суддю Шеремету Г.І.

Ухвалою суду від 13 листопада 2018 року позов прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Заочним рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 22 травня 2019 року позов АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором було задоволено; стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» 112 662,53 грн. (сто дванадцять тисяч шістсот шістдесят дві гривні п`ятдесят три копійки) заборгованості за кредитним договором № б/н від 29 липня 2008 року; стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. судового збору, сплаченого позивачем при подачі позову.

12 січня 2022 року на адресу суду надійшла заява відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, відповідно до якої просить переглянути заочне рішення Личаківського районного суду м. Львова від 22 травня 2019 року по цивільній справі №463/6301/18 за позовною заявою ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, скасувати його та призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Щодо строку на подання заяви про перегляд заочного рішення вказує, що про існування рішення суду дізналася лише 30 грудня 2021 року за допомогою сайту Єдиний державний реєстр судових рішень, а тому вважає, що строк подання такої заяви нею не пропущено та такий спливає 29 січня 2022 року.

Подану заяву мотивує тим, що при розгляді справи були порушені її права, передбачені ч. 1 ст. 43 ЦПК України, оскільки жодних листів, судових повісток, копій позовної заяви з доданими матеріалами вона від суду не отримувала та не знала про факт наявності справи та судових засідань. Відтак на її думку вказане рішення було прийнято судом без належного повідомлення її про місце, дату та час судового розгляду, що є підставою для скасування такого заочного рішення та призначення справи до розгляду в загальному порядку.

Окрім того зазначає, що неповідомлення її у встановленому порядку про розгляд справи позбавило її права надати суду докази, якими вона заперечує проти позову. Зокрема вважає, що позивачем при зверненні до суду з позовом було пропущено строк позовної давності, що є підставою для відмови у задоволенні позову. Також вказує, що на її думку заявлені позивачем суми процентів до стягнення не ґрунтуються на умовах кредитного договору і наданому позивачем розрахунку, а тому не підлягають задоволенню. Звертає увагу на те, що іншого належного розрахунку, який би узгоджувався із матеріалами справи, умовами кредитного договору, позивач не представив, хоча саме на нього покладено процесуальний обов`язок доказування, а тому позов є необгрунтованим, а позовні вимоги - недоведеними. Надані ж позивачем виписка та розрахунок заборгованості за кредитом, що підготовлені робітниками банку, є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків позивача та відтак на її думку не є правовою підставою для стягнення відповідних сум та не можуть слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог позивача до відповідача. Також звертає увагу на те, що позивачем не було надано суду первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредиту та його часткового погашення, а тому немає підстав вважати, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем, а також суми відсотків, зазначені в розрахунку та довідці є правильними. При цьому, на її думку матеріали справи також не містять відомостей, що підтверджують факт наявності у неї заборгованості за кредитним договором у розмірі 112662,53 грн. Зазначає, що доведеність наявної суми заборгованості за кредитним договором є обов`язком позивача, який він не виконав, оскільки не довів належними та допустимими доказами розмір такої. Зазначає, що на її думку при ухваленні судом рішення були наявні підстави для застосування ст. 616 ЦК України що зменшення розміру збитків та неустойки, які стягуються з боржника, оскільки позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором лише у жовтні 2018 році, нарахувавши за період з дати порушення виконання зобов`язання до дати звернення з позовною заявою до суду проценти, пеню та штрафи. Також вважає, що позивачем не було надано суду доказів оформлення та укладання між сторонами та відповідно отримання позичальником умов та правил надання банківських послуг, пам`ятки клієнта і тарифів, щоб в сукупності із заявою, свідчило про укладений у належній формі договір між сторонами про надання банківських послуг. А також позивачем не було надано доказів того, що відповідна картка передбачена умовами заяви, була видана відповідачу, як і не надано суду відомостей, що підтверджують строк дії картки, що є істотними умовами договору, доказів зарахування кредитних коштів на картку. Окрім того вважає, що подана позивачем позовна заява не відповідає вимогам ЦПК України. Підсумовуючи наведене вважає, що позовна заява про стягнення кредитної заборгованості, подана до неї ПАТ КБ «Приватбанк», є поданою з порушенням норм матеріального та процесуального права, є необгрунтованою та передчасною, та відтак заочне рішення суду підлягає перегляду.

У зв`язку з неможливістю розгляду даної заяви суддею, якою було постановлено рішення у даній справі, автоматизованою системою документообігу суду 12 січня 2022 року для розгляду такої було визначено суддю Стрепка Н.Л., заяву призначено останнім до розгляду в судовому засіданні на 24 січня 2022 року.

В судове засідання 24 січня 2022 року заявник відповідач ОСОБА_1 не з`явилась, 20 січня 2022 року на адресу суду надійшла заява останньої, відповідно до якої просить провести розгляд справи за її заявою про перегляд заочного рішення, призначений на 24 січня 2022 року, за її відсутності.

Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду заяви позивач АТ КБ «Приватбанк» в судове засідання 24 січня 2022 року явку свого представника також не забезпечив, про причини неявки такого суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подав, неявка представника позивача у відповідності до ч. 1 ст. 287 ЦПК України не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наведені відповідачем підстави для скасування заочного рішення, суд приходить до наступного.

Заочним рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 22 травня 2019 року у справі №463/6301/18, провадження №2/463/561/19 було задоволено позов АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Даним рішення з ОСОБА_1 стягнуто на користь АТ КБ «Приватбанк» 112 662,53 грн. заборгованості за кредитним договором № б/н від 29 липня 2008 року, а також 1762 грн. судового збору, сплаченого позивачем при подачі позову.

Відповідно до ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Як вбачається з заяви відповідача ОСОБА_1 про скасування заочного рішення суду, що надійшла до суду 12 січня 2022 року, таку відповідно до наявного на конверті штампу було подано до поштового відділення 31 грудня 2021 року. У даній заяві відповідач стверджує, що не отримувала копії рішення суду, а про існування такого дізналася лише 30 грудня 2021 року.

Відповідно до матеріалів справи копію заочного рішення суду у даній справі було скеровано на адресу відповідача супровідним листом від 22 травня 2019 року (а.с. 43), однак поштове відправлення повернулось до суду без вручення з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою (а.с. 44). З врахування наведеного, а також того, що в матеріалах справи відсутні докази, що б підтверджували отримання відповідачем ОСОБА_1 копії рішення раніше, суд приймає до уваги покликання останньої на те, що з текстом даного рішення вона ознайомилась лише 30 грудня 2021 року в Єдиному реєстрі судових рішень.

Водночас, як вже зазначалось вище, згідно з ч. 3 ст. 284 ЦПК України учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

При цьому згідно з ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, за заявою учасника справи.

Однак, як вбачається з заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду, хоч таку і подано останньою протягом двадцяти днів з дня, коли вона фактично ознайомилася з даним заочним рішенням суду, але у своїй заяві про перегляд заочного рішення відповідач не просить поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення. Не подано відповідачем до суду також і окремої заяви чи клопотання аналогічного змісту. При цьому чинними нормами цивільного процесуального законодавства не передбачено можливості поновлення судом пропущеного процесуального строку на звернення з заявою про перегляд заочного рішення з власної ініціативи.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, у зв`язку з пропуском відповідачем ОСОБА_1 строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, таку заяву належить залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст. 126, 127, 260, 261, 284-287, 353-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

п о с т а н о в и в:

заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Львівського апеляційного суду.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 14360570.

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової кратки платника податків НОМЕР_1 .

Суддя: Стрепко Н.Л.