У Х В А Л А

Іменем України

№ 610/2419/19

№ 2-п/610/1/2022

м. Балаклія 24.01.2022 року

Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

головуючого: Стригуненка В.М.

за участі

секретаря: Паточки А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення,

в с т а н о в и в:

13.12.2021 р. відповідачем ОСОБА_1 до суду подано заяву про перегляд заочного рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 04.12.2019 р., за яким було задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, а саме було стягнуто з нього заборгованість за договором позики в сумі 51184,80 гривень та 1921 гривень судового збору.

Обґрунтовуючи заяву відповідач посилається на те, що про існування вищевказаного заочного рішення дізнався лише наприкінці листопада 2021 р. після встановлення на свій смартфон застосунку Міністерства цифрової трансформації України «Дія», а 02.12.2021 р. ознайомився з даними матеріалами цивільної справи. Вказує, що не був обізнаним про розгляд справи в суді, оскільки за місцем реєстрації у зв`язку з неналежним виконанням службових обов`язків працівників АТ «Укрпошта» не отримував ані він, ані його мати, яка також там зареєстрована, судові повістки. Відповідно відповідач був позбавлений можливості надати заперечення на позов та докази на його заперечення, пояснення. Отже, неявка відповідача до суду була з поважних причин, оскільки виклики до суду він не отримував, рівно як і рішення суду, про існування якого дізнався наприкінці листопада 2021 р., а ознайомився з ним лише 02.12.2021 р. Тому вважає, що строк подання заяви про перегляд заочного рішення пропущений з поважних причин, тому просить його поновити.

Зазначив, що позивачем нараховано проценти за користування кредитом по 08.08.2019 р. всупереч вимог закону, так як позивач мав право на нарахування процентів за користування кредитом лише в межах строку надання позики, тобто до 10.08.2016 р. Не надано до суду доказів того, що відповідач був ознайомлений саме з тими тарифами, умовами та правилами надання кредитних послуг, копії яких долучено до позовної заяви, а також те, що довідка щодо заборгованості за договором № 61453 від 05.08.2016 р. дійсно стосується саме того кредиту, яким користувався відповідач. Позивачем надано копію листа ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» від 25.07.2019 р. на підтвердження перерахування грошових коштів за договором позики відповідачу, але це не є платіжним документом і не може братися судом до уваги (а.с. 92-97).

Заявник-відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд заяви за його відсутності, підтримав заяву про скасування заочного рішення (а.с. 136).

Позивач-Банк про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить отримання судової повістки (а.с. 135), однак в судове засідання їх представник не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи не надав.

За правилом ч. 1 ст. 287 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду заяви.

Як убачається з матеріалів справи, відповідач про час і місце судових засідань на 19.11.2019 р. та 04.12.2019 р. повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання (перебування) АДРЕСА_1 (а.с. 60), однак на пошту за отриманням судової повістки, копії позову з доданими до нього документами і в судові засідання не з`явився (а.с. 65, 66, 73, 74), причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позовних вимог та заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, поважності неявки не убачалось. Тому суд постановив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів і зважаючи на вжиті заходи для забезпечення участі відповідача у розгляді справи.

Заочне рішення суду направлялось відповідачу за зареєстрованим місцем проживання, однак конверт з рекомендованим поштовим повідомленням був повернутий до суду без вручення з відміткою «Укрпошти» «адресат відсутній»(а.с. 80, 81).

З матеріалів справи не вбачається про отримання відповідачем зазначеного рішення.

Відповідно до ст. 284 ЦПК України, заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Враховуючи, що заочне рішення відповідач не отримував, оскільки відомості про це відсутні в матеріалах даної цивільної справи, а дізнався про таке рішення, з його слів, лише наприкінці листопада 2021 р. після авторизації у застосунку «Дія», ознайомившись після цього з матеріалами цивільної справи 02.12.2021 р., тому із заявою про перегляд заочного рішення у визначений законом строк до суду не звернувся, суд приходить до висновку про можливість визнати причини пропуску подачі заяви поважними, а відтак поновити відповідачу строк на подання заяви про перегляд заочного рішення.

Зі змісту ст. 288 ЦПК України випливає, що скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе у випадку встановлення судом двох обставин:

1) відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин,

2) докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Відповідно до вимог ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі.

Судом встановлено, що вищезазначена цивільна справа перебувала в провадженні суду з 23.10.2019 року, призначалась в судові засіданні на 19.11.2019 р. та 04.12.2019 р. Повістки про виклик в судові засідання на ім'я відповідача направлялись за місцем реєстрації.

В ст. 128 ЦПК України визначено, що у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

В матеріалах справи наявні конверти з судовими повістками на 19.11.2019 р. та 04.12.2019 р., які повернулися до суду 04.11.2019 р. та 03.12.2019 р. з рекомендованим поштовим повідомленням без вручення з відміткою «Укрпошти» «адресат відсутній» (а.с. 73, 74), які направлялися за зареєстрованим місцем проживання відповідача, яке також є його фактичним місцем проживання, про що він сам вказав у своїй заяві (а.с. 92).

Отже, відповідач повідомлявся про час та місце розгляду справи судовими повістками за адресою реєстрації, що відповідає вимогам ЦПК України.

Крім того, інформація щодо розгляду справи розміщена на офіційному сайті «Судова влада», який є у загальному доступі.

Також, заочне рішення було направлено відповідачу та розміщено у Єдиному реєстрі судових рішень, який також є у загальному доступі.

Згідно ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

Згідно ст. 44 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

У рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008р. у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Європейський суд з прав людини наголошував, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії від 07 липня 1989 року). Європейський суд виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що учасник справи зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Судом було вжито усі можливі заходи для повідомлення відповідача про час і місце судового засідання. Однак, відповідач чи його представник для розгляду цивільної справине з`явились.

В заяві про перегляд заочного рішення заявник посилався на те, що судові повістки він не отримував, оскільки працівниками АТ «Укрпошта» не було належно виконано покладені на них службові обов'язки по доставці адресованої йому судової кореспонденції, під час доставлення кореспонденції не залишали жодних повідомлень про надходження на його ім'я листів із суду. Тому він не був належним чином повідомлений про існування вищевказаної цивільної справи.

Разом з тим, доказів таких тверджень відповідачем суду не надано, матеріали справи не містять відомостей про оскарження такої бездіяльності працівників АТ «Укрпошта».

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач не з'явився до суду без поважних причин.

Також судом не встановлено, що докази, на які посилається відповідач, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Так, у п. 1.2 договору позики № 61453 від 05.08.2016 р. визначено, що строк дії договору 5 днів, але в будь-якому разі він діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором. Довідка щодо заборгованості надана саме за договором, який було укладено між позивачем та відповідачем. А перерахування коштів відповідачу за договором у сумі 1200 грн. підтверджується листом ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» від 25.07.2019 р., яке надає ТОВ «ВЕЛЛФІН» технічну можливість для проведення операцій, по якій банк-еквайер здійснює зарахування коштів, згідно Договору про організацію переказу грошових коштів № ВП-180516-3 від 18.05.2016 року.

Таким чином, жодної з підстав, передбачених ст. 288 ЦПК України, судом не встановлено, а відповідачем не надано доказів на підтвердження вказаних ним обставин.

За таких обставин, підстав для скасування вказаного заочного рішення від 04.12.2019 року суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 284, 288 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

1.Поновити ОСОБА_1 пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 04.12.2019 р.

2.Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий В.М. Стригуненко