Провадження № 22-ц/4808/153/22
Головуючий у 1 інстанції Шамотайло О. В.
Суддя-доповідач Фединяк
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючого Фединяка В. Д.(суддя-доповідач)

суддів: Василишин Л.В., Томин О.О.

секретаря Мельник О.В.,

з участю представника ОСОБА_1 адвоката Челій-Пушкар О. І.

позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 07 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Івано-Франківської міської ради, ДП «Івано-Франківський науково-дослідний і проектний інститут землеустрою» в особі в.о. директора Осипчук Т.І., Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, Екс-голови ліквідаційної комісії ДІСГ Дулі О.Р. про скасування права власності на частину земельної ділянки площею 0,0035 га, та визнання права власності на земельну ділянку площею 0,0035 га,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_1 про скасування права власності на частину земельної ділянки площею 0,0035 га, та визнання права власності на земельну ділянку площею 0,0035 га.

Позовна заява з урахуванням уточнених та доповнених позовних вимог мотивована тим, що ОСОБА_1 на праві власності належить земельна ділянка № НОМЕР_1 для індивідуального садівництва, ведення особистого селянського господарстава, садівництва городництва, сінокосіння і випасання худоби у садівничому товаристві «Бистриця-Надвірнянська» на території Івано-Франківської міської ради площею 0,0505 га, кадастровий номер :12:001:0931, на підставі витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії ЕАС №733890 від 14.08.2013 року та на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14 серпня 2013 року серія ВТК №263867. Позивач є суміжним землекористувачем земельної ділянки № НОМЕР_2 , площею 0,0435 га для ведення садівництва, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ІФ 15/02-008330 від 25 серпня 2001 року. Вказує, що при вимірах 80-90 роках ОСОБА_3 (спадкоємцем якого є ОСОБА_1 ) в дійсності не належала земельна ділянка площею 0,0505 га на місцевості в натурі. Вказує, про фальсифікацію ОСОБА_3 державних актів на право приватної власності на земельні ділянки. Просила скасувати право власності на частку земельної ділянки за кадастровим номером :12:001:0931, площею 0,0038 га, яка належить ОСОБА_1 на підставі витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії ЕАС №733890 від 14.08.2013 року по лінії поставленої огорожі в межах прибудинкової території ОСОБА_2 ; визнати за ОСОБА_2 право власності на частку земельної ділянки за кадастровим номером :12:001:0931, площею 0,0038 га, яка належить ОСОБА_1 на підставі витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії ЕАС №733890 від 14.08.2013 року по лінії поставленої огорожі в межах прибудинкової території ОСОБА_2 ; залишити суміжну лінію-межу довжиною 30,80 погонних метрів на тому місці, де вона знаходиться на місцевості в натурі на даний час; зобов`язати ДП «Івано-Франківський науково-дослідний і проектний інститут землеустрою» виготовити технічну документацію із землеустрою та присвоїти кодастровий номер земельній ділянці НОМЕР_2 , врахувавши право на прибудинкову та передбудинкову частину території земельної ділянки ОСОБА_2 ; зобов`язати ДП «Івано-Франківський науково-дослідний і проектний інститут землеустрою» внести відповідні корегування в кадастрі ОСОБА_1 стосоно суміжних земельних ділянок ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; визнати недійною технічну документацію із землеустрою на земельну ділянку НОМЕР_1 ОСОБА_3 за 2013 рік та 2016 рік; визнати недійсним свідоцтво про право власності на спадщину за законом ОСОБА_4 від 14 серпня 2013 року, серія ВТК №263867; визнати недійсним витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_1 серії ЕАС №733890 від 14 серпня 2013 року.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 28 січня 2020 року залучено до участі у справі у якості співвідповідачів:- Івано-Франківську міську раду ( вул. Грушевського, 21, м. Івано-Франківськ);-ДП «Івано-Франківський науково-дослідний і проектний інститут землеустрою» в особі в.о.директора Осипчук Тетяни Іванівни ( вул. Академіка Сахарова, 34, м.Івано-Франківськ);- Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області (вул. Академіка А. Сахарова, 34, м. Івано-Франківськ)- Екс-голову ліквідаційної комісії ДІСГ Дулю Оксану Романівну ( м Івано-Франківськ, вул. Миколайчука, 13/86).

07 грудні 2021 року ОСОБА_2 подала до суду клопотання про призначення судової експертизи у цій справі посилаючись на те, що для визначення вартості завданої матеріальної шкоди, завданої ОСОБА_5 та державним виконавцем виконавчої служби Південно-Західного мірегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Кузиком І.І. необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, з`ясування даних обставин має значення для вирішення справи. Для вирішення завдання просить поставити наступні питання: Який обсяг, характер відновлювальних робіт, вартість утилізації шлакоблокового сміття з території земельної ділянки ОСОБА_2 , вартість матеріальних збитків, завданих власниці земельної ділянки № НОМЕР_2 , що знаходиться у садівничому товаристві «Бистриця Надвірнянська» Івано-Франківської міської ради, унаслідок демонтажу огорожі на спірній межі ділянок № НОМЕР_1 а та НОМЕР_1 ? Вказати вартість відновлювальних робіт робіт у дачному будинку НОМЕР_2, що знаходиться у садівничому товаристві «Бистриця Надвірнянська» Івано-Франківської міської ради ; Чи відповідають роботи з демонтажу огорожі нормативним актам та нормативним вимогам України? Доручити проведення експертизи експертам ІВ КНДІС ( м. Івано-Франківськ вул. сахорова,23А).

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 07 грудня 2021 року клопотання задоволено частково. Призначено по даній справі експертизу, на вирішення якої поставити наступне питання:- Який обсяг, характер відновлювальних робіт, вартість утилізації шлакоблокового сміття з території земельної ділянки ОСОБА_2 , вартість матеріальних збитків, завданих власниці земельної ділянки № НОМЕР_2 , що знаходиться у садівничому товаристві «Бистриця Надвірнянська» Івано-Франківської міської ради, унаслідок демонтажу огорожі на спірній межі ділянок № НОМЕР_1 а та НОМЕР_1?

Виконання експертизи доручено експертам Івано-Франківського НДЕКЦ МВС України (м. Івано-Франківськ, вул. Національної Гвардії, буд. № 14), попередивши експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладеного на нього обов`язку.

Зобов`язано позивача по справі, а саме ОСОБА_2 , провести оплату за проведення експертизи, роз`яснивши їй положення ст. 109 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі, а також надати на адресу Івано-Франківського НДЕКЦ МВС України (м. Івано-Франківськ, вул. Національної Гвардії, буд. № 14) дані, необхідні для формування оплати за проведення експертизи (ідентифікаційний код, дозвіл на використання персональних даних).

Зобов`язано сторін надати експерту всі необхідні для проведення зазначеної експертизи матеріали та надати доступ до досліджуваних експертом об`єктів.

На час проведення експертизи провадження в справі зупинено.

Попереджено експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків у відповідності до ч.5 ст. 104 ЦПК України.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 23 грудня 2021 року виправлено описку в ухвалі Івано-Франківського міського суду від 07 грудня 2021 року, виклавши у її резолютивній частині вірну назву і адресу установи, якій слід доручити виконання експертизи - експертній установі ІВ КНДІСЕ (м. Івано-Франківськ, вул. Ак.Сахарова, 23А).

Абзац третій резолютивної частини ухвали Івано-Франківського міського суду від 07 грудня 2021 року викласти у такій редакції:

«Виконання експертизи доручити експертам експертної установи ІВ КНДІСЕ (м. Івано-Франківськ, вул. Ак. Сахарова, 23А) попередивши експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладеного на нього обов`язку».

Не погоджуючись з ухвалою суду представник ОСОБА_1 . Челій- Пушкар О. І. подала апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали. Зокрема, вказує, що у позовній заяві не вказані вимоги щодо матеріальних збитків та іншого, про що зазначено в клопотанні ОСОБА_2 про залучення експерта для проведення експертизи. Крім того, підстави та факти, на які посилається ОСОБА_2 у клопотанні про призначенні експертизи не є предметом доказування у даній справі, а стосуються виконання рішення Івано-Франківського міського суду від 05 березня 2018 року, справа №344/10498/16-ц.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування оскаржуваної ухвалив частині доручення експертам Івано-Франківського НДЕКЦ МВС України (м. Івано-Франківськ, вул. Національної Гвардії, буд. № 14) проведення експертизи, посилаючись на те, що суд неповно з`ясував обставини справи, допустив порушення норм матеріального та процесуального права, тому постановив незаконну ухвалу. Вказує, про доцільність виконання експертизи доручити експертам експертної установи ІВ КНДІСЕ (м. Івано-Франківськ, вул. Ак. Сахарова, 23А), як установу вказану нею у клопотанні про призначенні експертизи.

04 січня 2022 року ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу представникаОСОБА_1 Челій - Пушкар О. І. , в якому доводи апеляційної скарги заперечує.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 . Челій- Пушкар О. І. підтримала доводи поданої нею апеляційної скарги, просить задовольнити цю скаргу в повному обсязі, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 заперечила.

ОСОБА_2 підтримала доводи поданої нею скарги, апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , Челій-Пушкар О. І. заперечила.

Івано-Франківська міська рада, ДП «Івано-Франківський науково-дослідний і проектний інститут землеустрою» в особі в.о. директора Осипчук Т.І., Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, Екс-голова ліквідаційної комісії ДІСГ Дуля О.Р. у встановленому законом порядку повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, проте в судове засідання не з`явились, що відповідно ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності.

Розгляд справи за відсутності сторін та учасників справи, щодо яких наявні відомості про вручення повістки про явку в суд не є порушенням статті 129 Конституції України та статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про доступ до правосуддя.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 367 ЦПК України наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Постановляючи ухвалу про призначення експертизи, суд першої інстанції виходив з того, що вирішення питання щодо визначення майнової шкоди, яка на думку позивача заподіяна відповідачами, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Вказане рішення суду першої інстанції рішення відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За правилами частини першої статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумнів щодо їх правильності.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 81 ЦПК України).

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина друга статті 77ЦПК України).

Згідно з частинами першою, другою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

У пункті 17 постанови Пленум Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» роз`яснено, що для з`ясування обставин, які мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, призначає експертизу, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів.

Отже, судова експертиза призначається у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Пунктом 5.1 Розділу IV Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України 08 жовтня 1998 року №53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26 грудня 2012 року № 1950/5) передбачено, що основними завданнями будівельно-технічної експертизи є визначення відповідності розробленої проектно-технічної та кошторисної документації вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва;визначення відповідності виконаних будівельних робіт та побудованих об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд тощо) проектно-технічній документації та вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва;визначення відповідності виконаних будівельних робіт, окремих елементів об`єктів нерухомого майна, конструкцій, виробів та матеріалів проектно-технічній документації та вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва; визначення, перевірка обсягів і вартості виконаних будівельних робіт та складеної первинної звітної документації з будівництва та їх відповідність проектно-кошторисній документації, вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва;визначення групи капітальності, категорії складності, ступеня вогнестійкості будівель і споруд та ступеня будівельної готовності незавершених будівництвом об`єктів;визначення технічного стану будівель, споруд та інженерних мереж, причин пошкоджень та руйнувань об`єктів та їх елементів;визначення вартості будівельних робіт, пов`язаних з переобладнанням, усуненням наслідків залиття, пожежі, стихійного лиха, механічного впливу тощо;визначення можливості та розробка варіантів розподілу (виділення частки; порядку користування) об`єктів нерухомого майна.

Та п. 5.1.1 вказаних Науково-методичних рекомендацій наявний орієнтований перелік вирішуваних питань.

У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.

Відповідно до ч. 1 ст. 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

За правилами частини першої статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумнів щодо їх правильності.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 81 ЦПК України).

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина друга статті 77 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що у листопаді 2017 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_1 про скасування права власності на частину земельної ділянки площею 0,0035 га, та визнання права власності на земельну ділянку площею 0,0035 га, посилаючись на те, що відповідачка неправомірно зайняла частину належної їй земельної ділянки внаслідок чого заподіяно матеріальну шкоду.

Установлено, що ОСОБА_2 вважає, що з вини відповідачів порушено її право на земельну ділянки НОМЕР_2 , площею 0,0435 га для ведення садівництва, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ІФ 15/02-008330 від 25 серпня 2001 року в садівничому товаристві «Бистриця-Надвірнянська» на території Івано-Франківської міської ради та заподіяно матеріальну шкоду.

07 грудні 2021 року ОСОБА_2 подала до суду клопотання про призначення судової експертизи у цій справі вважаючи, що для визначення вартості завданої матеріальної шкоди відповідачами необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, з`ясування даних обставин має значення для вирішення справи.

Згідно з частинами першою, другою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

У пункті 17 постанови Пленум Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» роз`яснено, що для з`ясування обставин, які мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, призначає експертизу, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.

Задовольняючи клопотання ОСОБА_2 про призначення судової експертизи у цій справі, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що вирішення питання щодо визначення майнової шкоди, яка на думку позивача заподіяна відповідачами, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Суд відхиляє доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_1 . Челій- Пушкар О. І. про те, що призначення експертизи не пов`зане із вирішенням спрору про право, оскільки відповідно ч. 7 ст. 81 ЦПК, України суд має право збирати докази у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, має місце, коли суд дійде висновку про те, що позов має штучний характер, а спір відповідно є так званим «міжсобойчиком».

Також колегія судів приходить висноку, що апеляційна скага ОСОБА_2 задоволенню не підлягає, оскільки ухвалою Івано-Франківського міського суду від 23 грудня 2021 року виправлено описку в ухвалі Івано-Франківського міського суду від 07 грудня 2021 року щодо виконання експертизи у цій справі зазначивши, що «Виконання експертизи доручити експертам експертної установи ІВ КНДІСЕ (м. Івано-Франківськ, вул. Ак. Сахарова, 23А) попередивши експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладеного на нього обов`язку».

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі "Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За змістом статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржуване рішення відповідає вимогам закону, ґрунтується на засадах верховенства права, принципах справедливості, добросовісності та розумності, підстави для його скасування відсутні.

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний суд не змінює судове рішення та не ухвалює нове, то в такому разі розподіл судових витрат не проводиться.

Керуючись ст. 103,375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги представника ОСОБА_1 - Челій-Пушкар Олени Іванівни та ОСОБА_2 відхилити. Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 07 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді: В.Д.Фединяк

Л.В.Василишин

О.О.Томин

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Рішення набрало законної сили __________2022 року

Начальник відділу організаційного забезпечення

розгляду цивільних справ Л.Я. Дронь

Копію засвідчено «___»__________2022 року