Справа № 720/1998/21
Провадження № 2-др/720/1/22
10 січня 2022 року Новоселицький районний суд Чернівецької області
в складі: головуючого судді Ляху Г.О.
з участю секретаря Лупу Д.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Новоселиця заяву представника відповідача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача органу опіки та піклування Новоселицької міської ради Чернівецької області про позбавлення батьківських прав, -
Представник позивача звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, посилаючись на те, що рішенням Новоселицького районного суду від 23 грудня 2021 року у задоволенні вищевказаного позову було відмовлено в повному обсязі. Однак, судом не було вирішено питання про стягнення на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу, опис яких подано до суду в порядку ст. 141 ч. 8 ЦПК України, тобто протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення. Просила стягнути з позивача ОСОБА_2 на користь відповідача ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000 гривень.
Представник позивача звернувся до суду із клопотанням про зменшення судових витрат посилаючись на їх необґрунтованість, зокрема на відсутність співмірності таких витрат із складністю справи та наданими адвокатом послугами. З розрахунку 6000:8=750 грн/год вважає, що з позивача на користь відповідача слід стягнути не більше 2625 гривень, тобто суму за фактичну участь адвоката у судових засіданнях.
Учасники судового розгляду подали до суду заяви про ухвалення додаткового рішення у їх відсутності, що відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України не є перешкодою для проведення судового засідання з розгляду даної заяви.
Суд, дослідивши заяву та додані до неї матеріали, а також матеріали цивільної справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що рішенням Новоселицького районного суду від 23 грудня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача органу опіки та піклування Новоселицької міської ради Чернівецької області про позбавлення батьківських прав, було відмовлено в повному обсязі.
Із посиланням на ст. 141 ч. 8 ЦПК України представник відповідача просить стягнути з позивача ОСОБА_2 на користь відповідача ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000 гривень.
Заява подана до суду протягом п`ятиденного терміну з часу ухвалення рішення суду.
В обґрунтування своєї заяви представник відповідача надала копію договору № 01/11/21 від 01 листопада 2021 року про надання правничої допомоги із додатком № 1, актом прийому наданих послуг та детальним описом-розрахунком виконаних робіт, також додала копію квитанцій про здійснення оплати відповідачем за надання правничої допомоги на загальну суму 6000 гривень.
Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви.
Вирішуючи дану заяву суд виходить з того, що відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі і витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України).
Згідно з ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
Як вбачається із матеріалів цивільної справи № 720/1998/21, відповідачем ОСОБА_3 та її представником разом із поданням відзиву на позовну заяву, тобто першої заяви по суті спору, було подано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат в розмірі 6000 гривень.
Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частиною п`ятою статті 137 ЦПК встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно з частиною шостою статті 137 ЦПК обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».
У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення».
В той же час, всупереч вищевказаних норм, позивач та її представник як сторона, яка заявила клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката не надали докази неспівмірності витрат, а лише послалися на їх необґрунтованість, зокрема на відсутність співмірності таких витрат із складністю справи та наданими адвокатом послугами вважаючи, що відповідач має право на розподіл судових витрат у сумі не більше 2625 гривень, тобто суму за фактичну участь адвоката у судових засіданнях з розрахунку 750 гривень за 1 годину надання правничої допомоги.
Однак з такою позицією суд погодитися не може з огляду на наступне.
З матеріалів справи вбачається, що позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача органу опіки та піклування Новоселицької міської ради Чернівецької області про позбавлення батьківських прав, було пред`явлено 05 жовтня 2021 року.
Представник відповідача ОСОБА_1 вступила в справу 15 листопада 2021 року, звернувшись із відповідною заявою до суду попередньо уклавши із ОСОБА_3 договір № 01/11/21 від 01 листопада 2021 року про надання правничої допомоги.
22 листопада 2021 року ОСОБА_1 направила на адресу суду відзив на позовну заяву на 3-ох аркушах з додатками на 39 аркушах з їх перекладом та підтвердженням про направлення іншим сторонам по справі.
Слід зазначити, що пошуком перекладача та його залученням задля перекладу додатків до відзиву також займалася адвокат Малик О.А., яка вказана як замовник послуги з перекладу, що вбачається з наявного в матеріалах справи акту прийому наданих послуг.
Відповідно до протоколів судових засідань, які мали місце 15 листопада, 13 грудня та 23 грудня 2021 року, сумарно адвокат Малик О.А. фактично приймала участь у судових засіданнях 3 години 11 хвилин.
Тим самим, адвокат Малик О.А. представляючи інтереси відповідача ОСОБА_3 у даній справі провела значний обсяг роботи, який підтверджується відповідними доказами.
Крім того, суд при вирішенні заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу також звертає особливу увагу на складність даної справи, яка розглядалася в порядку загального позовного провадження, тривалість і кількість судових засідань, кількість сторін та третіх осіб по справі, а також їх представників, допит під час судового розгляду справи семи свідків, двоє з яких являються дітьми відповідача.
А тому, зважаючи на обсяг наданих адвокатом послуг та витраченого нею часу на участь у судових засіданнях по даній справі, суд вважає обґрунтованими заявлені нею вимоги щодо стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 гривень, які є реальними та розумними.
На підставі ст.ст. 133 ЦПК України, суд керуючись ст. 270 ЦПК України, -
Заяву про ухвалення додаткового рішення задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , судові витрати по справі у виді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6000 (шість тисяч) гривень.
Додаткове рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через райсуд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя Ляху Г.О.