Справа № 948/48/20
Номер провадження 2/948/47/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2022 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Косик С.М.,

за участю: секретаря Ткач Н.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка цивільну справу за правилами загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до Михайлівської сільської ради об`єднаної територіальної громади Полтавського (Машівського) району Полтавської області, ОСОБА_4 , про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями в порядку набувальної давності,

відповідно до ч. 1 ст. 268 ЦПК України в судовому засіданні 21.01.2021 суд проголосив вступну та резолютивну частину Рішення,-

в с т а н о в и в :

у січні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Машівського районного суду Полтавської області зі вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що з літа 2008 р. вона постійно проживає у житловому будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 , який був придбаний ОСОБА_4 у колгоспі ім. К.Маркса с. Михайлівка Машівського району Полтавської області, для батьків. У даному будинку проживали ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до 2007 р., а після виїзду їх до Росії позивачка вирішила купити у них вказаний будинок, але у зв`язку з тим, що на будинок відсутні правовстановлюючі документи останні віддали його позивачці безкоштовно. Оскільки власник, не оформив на себе право власності на даний житловий будинок, а тому не має можливості переоформити його на неї, власник житла в Україну не приїздить, але не заперечує проти того, щоб позивачка оформила будинок на себе. Позивачка стверджує, що з 2008 р. і по даний час проживає у даному будинку, користується ним, надвірними будівлями та земельною ділянкою. Враховуючи наведені обставини, позивачка просить визнати за нею право власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарськими будівлями відповідно до технічного паспорту за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 20.01.2020 суд відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження (а.с. 27).

Ухвалою від 12.02.2020 суд залучив до участі в справі в якості співвідповідача ОСОБА_4 , жителя АДРЕСА_2 , РФ (а.с. 40).

Ухвалою від 15.04.2020 суд вирішив звернутися до компетентного суду Російської Федерації з дорученням про вручення документів та проведення окремих процесуальних дій, а саме: вручити відповідачу ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ) копію позовної заяви та копії доданих до неї документів, повідомити про розгляд справи, допитати відповідача по суті позовних вимог та роз`яснити права надані відповідачу, передбачені ст. ст. 43, 49 ЦПК України (а.с. 68).

Ухвалою від 09.02.2021 суд вирішив повторно звернутися до компетентного суду Російської Федерації з дорученням про вручення документів та проведення окремих процесуальних дій, а саме: вручити відповідачу ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 ) копію позовної заяви та копії доданих до неї документів, повідомити про розгляд справи, допитати відповідача по суті позовних вимог та роз`яснити права надані відповідачу, передбачені ст. ст. 43, 49 ЦПК України, оскільки відсутні відомості про належне повідомлення відповідача про розгляд справи, враховуючи, що наявні відомості про інше місце реєстрації відповідача, аніж повідомляла позивач (а.с. 120).

05.10.2021 на адресу суду надійшло без виконання судове доручення про вручення судових документів та виконання окремих процесуальних дій стосовно ОСОБА_4 (а.с. 137-186).

Ухвалою від 16.11.2021 суд закрив підготовче провадженя та пизначив сраву до судового розгляду по суті (а.с. 199).

У судовому засіданні позивач позов підтримала, представник позивачки позов підтримав та наполягав на його задоволенні, пояснивши, що ОСОБА_1 з 2008 року відкрито та добросовісно користується спірним житловим будинком, фактично побудувала новий будинок, здійснює його утримання та доглядає за прибудинковою територією та земельною ділянкою, житловий будинок був придбаний її матір`ю у відповідача ОСОБА_4 , фактичного власника, проте договір купівлі-продажу не оформлений, представник відповідача -1 позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив їх задовольнити, при цьому пояснив, що Михайлівська сільська рада повністю погоджується з позовними вимогами ОСОБА_1 з тих підстав, що остання тривалий час, а саме з 2008 року постійно проживає у спірному будинку, здійснює догляд та ремонт, належним чином утримує земельну ділянку, зверталася до сільської ради з проханням надати їй город в користування, проте їй було відмовлено, оскільки вона не являється власником домоволодіння, натомість особа, яка придбала будинок в колгоспі, земельний податок не сплачує, батьки ОСОБА_4 , які проживали в будинку, виїхали, відповідач-2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом оголошення на офіційному вебсайті суду (а.с.202,218).

Суд, заслухавши сторони, дослідивши надані письмові докази та допитавши свідків, дійшов такого висновку.

Судом установлено, що ОСОБА_1 позивачка по справі, проживає без реєстрації у житловому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 з 2008 р. і по даний час, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Михайлівської сільської ради №02-45/1138 від 21.09.2018 р. (а.с.16).

За інформацією наданою виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради Машівського району Полтавської області №02-45/1139 від 21.09.2018 р. згідно даних по господарської книги №8 житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 значиться за ОСОБА_4 (а.с.17), але згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №138818310 від 24.09.2018 р. відомості про право власності на вказану нерухомість відсутні (а.с.20) та за повідомленням директора ПП Полтавського ВТІ «Інвентаризатор» Корчака В.М. №11937 від 22.11.2018 р. реєстрація право власності на вказаний житловий будинок станом на 31.12.2012 р. не проводилася (а.с.11).

Згідно з договором купівлі-продажу від 18.05.2018, укладеним між ОСОБА_7 за дорученням від правління колгоспу ім. Карла Маркса та ОСОБА_4 відповідно до якого останній придбав житловий будинок загальною площею 24 кв.м. для власного проживання, що знаходиться за адресою: с. Михайлівка Машівського району Полтавської області (а.с.12).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_8 , дружина ОСОБА_4 надала згоду останньому на продаж земельної ділянки і житлового будинку за адресою: с. Михайлівка Машівського району Полтавської області, що підтверджується копією згоди від 01.08.2008 р. (а.с.14).

Як убачається з акта обстеження житлово-побутових умов від 24.10.2018 р., депутатом ОСОБА_9 проведено обстеження житлово-побутових в житловому будинку АДРЕСА_1 . В акті зазначено, що за відомостями сільської ради даний будинок був придбаний ОСОБА_4 відповідно до договору купівлі продажу у правлінні колгоспу ім. Карла Маркса с. Михайлівка Машівського району Полтавської області у 1988 р., але він у будинку не проживав і не був зареєстрований, в той час в ньому проживали його батьки: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які у 2008 р. виїхали в Росію і більше не поверталися на Україну. ОСОБА_5 помер у 2009 р. про свідчить копія свідоцтва про його смерть серія НОМЕР_1 від 20.07.2009 р. (а.с.15). Батьки ОСОБА_4 не значаться зареєстрованими по Михайлівській сільській раді. Крім цього, було з`ясовано у сусідів, що з у вказаному будинку з літа 2008 р. стала постійно проживати без реєстрації ОСОБА_1 та фактично користувалася будинком, прибудинковими спорудами та земельною ділянкою, підтримує його у належному стані та здійснює ремонт, сплачує комунальні послуги (а.с.19).

Свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , кожна окремо, показали, що років 13 тому Золотайки отримали гроші від ОСОБА_10 за житловий будинок в АДРЕСА_1 , в якому з 2008 року проживає позивачка ОСОБА_1 . Будинок, який був розташований за вказаною адресою, був глиняний та старий, на тому місці ОСОБА_1 фактично побудувала новий. ОСОБА_4 дав довіреність на продаж будинку, але ОСОБА_1 не змогла оформити будинок на себе.

Технічний паспорт на житловий будинок, що за адресою: АДРЕСА_1 , виготовлений у жовтні 2018 р. на замовлення ОСОБА_1 - позивачки по справі, власник якого не вказаний (а.с. 9,10).

Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Аналогічне положення міститься й у статті 321 ЦК України.

Відповідно до статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (стаття 317 ЦК України).

У частині першій статті 344 ЦК України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст.344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

При цьому необхідно виходити з того, що володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. Володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні; вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна. Володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК України). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК України). Разом із цим добросовісність свідчить про те, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

З огляду на вказані вимоги чинного законодавства та фактичні обставини справи, зокрема наявності фактичного, відкритого та безперервного володіння позивачем нерухомим майном, з огляду на визнання відповідачем позову, яке є безумовним та не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та вбачає підстави для задоволення позовних вимог та визнання за позивачем права власності за набувальною давністю на вказаний житловий будинок.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1-18, 81, 141, 209-245, 259, 264, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

позов ОСОБА_1 до Михайлівської сільської ради об`єднаної територіальної громади Полтавського (Машівського) району Полтавської області, ОСОБА_4 , про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями в порядку набувальної давності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , за набувальною давністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Михайлівка Машівського району Полтавської області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_2 від 03.01.1997 р., реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач 1 Михайлівська сільська рада об`єднаної територіальної громади Полтавського (Машівського) району Полтавської області, місце знаходження6 вул. Молодіжна,17 с. Михайлівка Машівського району Полтавської області, .

Відповідач 2 - ОСОБА_4 , житель АДРЕСА_3 , інші відомості відсутні.

Повний текст Рішення складений 27.01.2022.

Суддя С. М. Косик