РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 621/1823/21

Провадження 2/621/296/22

25 січня 2022 року м. Зміїв Харківської області

Зміївський районний суд Харківської області у складі:

головуючий - суддя В.Філіп`єва,

за участі секретаря судового засідання - А. Лацько,

позивача - Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк",

відповідача - ОСОБА_10,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження за відсутності учасників справи в залі суду цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , в якій просить суд стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором № б/н від 08.08.2012 в розмірі 5358,51 грн станом на 15.02.2019; та судові витрати у розмірі 2 270 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_5 звернувся до позивача АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг кредитування, підписавши відповідну Заяву б/н від 08.08.2021. Шляхом підписання вказаної анкети-заяви ОСОБА_5 погодився з «Умовами та правилами банківських послуг», «Тарифами», які разом з підписаною анкетою-заявою, складають Договір про надання банківських послуг та відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України, є договором приєднання. Крім того, як вказує позивач, укладений Договір про надання банківських послуг є змішаним договором та поєднує в собі ознаки договору банківського рахунку (ст..1066 ЦК України) та кредитного договору (ст.1054 ЦК України), в зв`язку з чим, якщо банк здійснює платежі з рахунку клієнта, на якому відсутні грошові кошти, банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму. Позивач (Банк) відкрив ОСОБА_5 картковий рахунок із встановленим початковим лімітом 3000,00 грн, в подальшому збільшивши його до 6000,00 грн. ОСОБА_5 в процесі користування картковим рахунком своєчасно не розраховувався за борговими зобов`язаннями, внаслідок чого утворилася прострочена заборгованість. Посилаючись на «Умови та правила», позивач вказує, що ОСОБА_5 , окрім наданого тіла кредиту, зобов`язаний сплатити також проценти від простроченої суми заборгованості в розмірі 86,4% - для картки «Універсальна» та 84,0% - для картки «Універсальна Голд». ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_5 помер. Посилаючись на норми діючого законодавства позивач просить стягнутим зі спадкоємців, які постійно проживали разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини прострочену заборгованість за тілом кредиту, відсотками та судовий збір, сплачений за подання позову.

13 липня 2021 року ухвалою Зміївського районного суду Харківської області відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, та призначено підготовче судове засідання з повідомленням учасників справи про час і місце судового розгляду.

25.11.2021 ухвалою Зміївського районного суду Харківської області прийнято до розгляду уточнену позовну заяву.

28.12.2021 ухвалою Зміївського районного суду Харківської області закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті.

В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просив судовий розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, не заперечував проти ухвалення по справі заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, до суду подала заяву про визнання позову в повному та просила розглянути справу без її участі та без фіксації судового засідання технічними засобами. Своїм правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався.

Відповідно до ч.3 статті 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи викладене, а також на підставі ч.2 статті 191 ЦПК України, суд вирішує спір за наявними матеріалами справи.

Крім того, відповідно до ч.2 статті 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши доводи позивача, викладені в позовній заяві, вивчивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд встановив наступне:

Повноваження позивача щодо надання банківських послуг кредитування підтверджуються відомостями, що містяться у витягу та виписці з ЄДРПОУ 14.06.2018, Банківській ліцензії № 22 від 05.10.2011, витягу з нової редакції Статуту Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", затвердженому постановою КМУ від 05.06.2019 № 594 (а.с.73-77).

08.08.2012 ОСОБА_5 звернувся до позивача за наданням послуг з обслуговування платіжних карток, підписавши відповідну «Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку», згідно якої відповідачеві (позичальнику) було оформлено кредитну картку «Універсальна» за умовами «55 днів пільгового періоду» зі встановленою відсотковою ставкою 3,0% на місяць на залишок заборгованості (а.с.25)

Умови користування платіжною карткою, розмір, порядок і строк погашення заборгованості та розмір штрафних санкцій містяться в Умовах і Правилах надання банківських послуг у Приватбанку (а.с.25, 26-54)

На виконання взятих на себе зобов`язань, позивач 08.08.2012 відкрив відповідачеві картковий рахунок та випустив платіжну картку НОМЕР_1 строком дії до березня 2016 року; 13.01.2015 випустив платіжну картку № НОМЕР_2 строком дії до січня 2018 року; 25.10.2016 випустив платіжну картку № НОМЕР_3 строком дії до вересня 2018 року; 18.09.2018 - картку № НОМЕР_4 строком дії до липня 2022 року (а.с.55)

Як вбачається з Довідки про зміну умов кредитування, розрахунку та Виписки по картковому рахунку, наданих позивачем, ОСОБА_5 з 08.08.2012 встановлено кредитний ліміт в розмірі 3000,00 гривень, який 18.09.2018 було збільшено до 6000,00 гривень, а 20.02.2019 кредитний ліміт зменшено до 0,00 гривень (а.с. 24).

При цьому на момент збільшення кредитного ліміту 18.09.2018 відповідач здійснював платіжні операції зі зняття та внесення грошових коштів, що свідчить про узгодження сторонами розміру збільшеного ліміту та інших умов Договору. Згідно зазначеної виписки, відповідач свої зобов`язання з погашення заборгованості за кредитом виконував не в повному обсязі та несвоєчасно, внаслідок чого станом на 18.05.2021 утворилася заборгованість в сумі 5358,51 гривень (а.с.18-23).

Згідно розрахунку заборгованості за договором б/н від 08.02.2012, наданого за період з 08.08.2012 по 31.08/.2015, заборгованість за кредитом у відповідача за вказаний період становить 2001,52 грн, (а.с. 13).

Згідно розрахунку заборгованості за договором б/н від 08.02.2012, наданого за період з 101.09.2015 по 28.02.2019 заборгованість за кредитом у відповідача за вказаний період становить 5970,55 грн (а.с. 14-15).

Згідно розрахунку заборгованості за договором б/н від 08.02.2012, наданого за період з 01.03.2019 по 1805.2021, заборгованість за кредитом у відповідача за вказаний період становить 5358,51 грн (а.с. 16-17).

Позичальник ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 виданого Зміївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 16.02.2019 (а.с.62).

Згідно до реєстру згрупованих поштових відправлень - рекомендованих листів Претензії кредитора до ДНК, вбачається, що до Зміївської державної нотаріальної контори направлено Претензію кредитора в порядку ст. 1281 ЦК України до спадкоємців ОСОБА_5 (а. с. 63).

З листів Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області № 556/01-16 від 01.08.2020 вбачається, що претензія кредитора до спадкоємців ОСОБА_5 отримана і зареєстрована 24.07.2020 в журналі реєстрації вхідних документів за № 409/01-16 та додана до матеріалів спадкової справи № 145/2019. У разі звернення до нотаріальної контори спадкоємців померлого з питання оформлення своїх спадкових прав, останнім буде доведено зміст претензії (а.с. 66).

Згідно до реєстру згрупованих поштових відправлень - рекомендованих листів, листа-претензії до спадкоємців від 28.10.2020, вбачається, що на адресу ОСОБА_1 олександрівни АТ КБ "Приватбанк" направив вимогу, в якій повідомив, що 08.08.2012 між ОСОБА_5 та АТ КБ "Приватбанк" було укладено кредитний договір № б/н. Станом на дату смерті заборгованість позичальника складає 5358,51 грн. Крім того, просив звернутися до будь-якого відділення Банку та сплатити заборгованість за вказаним договором. У випадку відмови вказана сума буде стягнута з нього в судовому порядку відповідно чинного законодавства України (а. с. 68, 69, 70).

Дослідивши доводи позовної заяви та надані до неї докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

За змістом статті 3 Цивільного кодексу України, загальними засадами цивільного судочинства, крім іншого, є свобода договору, судовий захист цивільного права та інтересу, справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно п.1 ч.2 статті 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Відносини у сфері банківського кредитування регулюються, крім іншого, Законом України «Про банки і банківську діяльність», «Про захист прав споживачів», нормами цивільного законодавства, тощо.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частинами 1-4 статті 1056-1 ЦК України встановлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Якщо інше не встановлено законом, у разі застосування змінюваної процентної ставки кредитодавець самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов`язаний письмово повідомити позичальника, а в разі збільшення процентної ставки - поручителя та інших зобов`язаних за договором осіб про зміну процентної ставки протягом 15 календарних днів, що настають за днем, з якого застосовується нова ставка. У разі незгоди позичальника із збільшенням процентної ставки позичальник зобов`язаний погасити заборгованість за договором у повному обсязі протягом 30 календарних днів з дня отримання повідомлення про збільшення процентної ставки. З дня погашення заборгованості за кредитним договором у повному обсязі зобов`язання сторін за таким договором припиняються. При цьому до моменту повного погашення заборгованості, але не більше 30 календарних днів з дати отримання повідомлення про збільшення процентної ставки, застосовується попередній розмір процентної ставки. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен забезпечувати точне визначення розміру процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитодавець не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

Відповідно до ч.1 статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Як встановлено судом і підтверджено належними й допустимими доказами, дослідженими в судовому засіданні, ОСОБА_5 звернувся до позивача - АТ КБ «Приватбанк» 08.08.2012 за отриманням банківських послуг з користування платіжною карткою «Універсальна» та обігом готівкових коштів, якими користується до теперішнього часу.

Відповідачем, в свою чергу, не надано будь-яких доказів на спростування доводів позовної заяви та розрахунку заборгованості за кредитом.

Частинами 1, 3 статті 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості

Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ "ПриватБанк" не повернуті, а також вимоги частини 2 статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, в позивача наявне право вимагати від відповідача повернення отриманих ним кредитних коштів та процентів за невиконання зобов`язання за кредитом.

Відповідно достатті 1216 ЦК Україниспадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За правиломстатті 1218 ЦК Українидо складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частинами 1,3 ст.1296 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Також, ч.1 ст.1297 ЦК України (в ред. чинній на час отримання свідоцтва про право на спадщину) визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Оскільки після смерті боржника зобов`язання з повернення позики входять до складу спадщини, то умови договору щодо строків повернення позики чи сплати її частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї статті.

Відповідно до положень частини 1 статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Таким чином, задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто, до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

При вирішенні спору про стягнення з спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника.

Разом з тим положення зазначених правових норм застосовуються у випадку дотримання кредитором статті 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є пересічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Так, відповідно достатті 1281 ЦК України (в ред. чинній час відкриття спадщини) спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги..

Пунктом 2.1 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Мінюсту №296/5 від 22.02.2012 року, передбачено, що спадкова справа може бути заведена нотаріусом у тому числі на підставі претензії кредитора.

Щодо способу пред`явлення вимоги, тостаття 1281ЦК Українине встановлює певного порядку пред`явлення вимог кредиторів. Кредитор може пред`явити вимоги безпосередньо до спадкоємців або опосередковано через нотаріуса за місцем відкриття спадщини. Обрання певного способу є правом кредитора і здійснюється ним на власний розсуд.

При цьому, на відміну від пред`явлення вимоги безпосередньо до спадкоємців, кредитор, скеровуючи претензію до нотаріуса, не зобов`язаний зважати на факт прийняття спадщини, оскільки нотаріус повинен прийняти відповідну заяву незалежно від того, чи прийняв спадщину хоча б один із спадкоємців і чи встановлені спадкоємці взагалі.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 11.07.2018 року у справі №495/1933/15-ц.

Так, згідно свідоцтва про смерть позичальник помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в матеріалах справи відсутні відомості про час отримання інформації банком про смерть боржника, згідно реєстру поштових відправлень та квитанції ПАТ «Укрпошта» претензію нотаріусу до спадкоємців направлено банком 06.08.2020 року.

Таким чином, судом встановлено, що банком дотримано строки, визначені ст.1281 ЦК України, доказів протилежного, зокрема повідомлення банку про смерть ОСОБА_5 в інший строк, відповідачем суду не надано.

Виходячи з зазначеного, відповідач відповідно до порядку, визначеного нормами ЦК України, прийняла спадщину, позивач пред`явив вимоги до спадкоємця боржника своєчасно, у встановлений частиною другою статті 1281 ЦК України строк, тому має право на стягнення з відповідача на свою користь всієї суми боргу, але в межах вартості одержаного у спадщину майна.

Крім того, відповідач ОСОБА_1 визнала позов до початку розгляду справи по суті, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, і відповідно до частини 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову.

За таких обставин, позовна заява Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором послуг б/н від 08.08.2012 підлягає задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості станом у розмірі 5358 (п`ять тисяч триста п`ятдесят вісім) грн 51 коп..

Відповідно до положень статей 141, 142 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, належить повернути позивачу 50 відсотків судового збору з державного бюджету та стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 1 135 грн 00 коп. (а.с. 78).

Керуючись статтями 12, 13, 76-82, 89, 141, 142, 206, 211, 223, ч. 2 ст. 247, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором б/н від 08.08.2012 у розмірі 5358 (п`ять тисяч триста п`ятдесят вісім) грн 51 коп.

Зобов`язати управління державної казначейської служби у Зміївському районі Харківської області повернути Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" з державного бюджету 50 відсотків судового збору в розмірі 1 135 (одну тисячу сто тридцять п`ять) грн 00 коп., сплаченого при поданні позову за платіжним дорученням № BOJ67B3G02 від 27 травня 2021 року АТ КБ "Приватбанк".

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" 1 135 (одну тисячу сто тридцять п`ять) грн 00 коп. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його складення.

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк", місце знаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, б. 1Д, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Повне рішення складено 25.01.2022.

Головуючий: суддя В. Філіп`єва