Провадження № 2/641/344/2022 Справа № 641/1716/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2022 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Музиченко В.О.,

за участю секретаря судового засідання Думчикової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом Акціонерного товариство « Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

АТ Універсал банк звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого зазначив, що в жовтні 2017 року банк запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю цього проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в Акціонерному товаристві «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms.

31.01.2018 року ОСОБА_1 звернулась до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 31.01.2018 року. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та зобов`язалася виконувати його умови. На підставі укладеного договору ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 50000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. У зв`язку з порушенням ОСОБА_1 взятих на себе кредитних зобов`язань утворилася заборгованість, що становить 96812,55 грн. та складається із: загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредита) в сумі 96812,55 грн. Тому вони просять стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 96812,55 грн. та судові витрати у розмірі 2270,00 грн.

Ухвалою суду від 12 березня 2021 року провадження у справі відкрито, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін.

09.12.2021 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву в якому зазначено, що 31.01.2018 року відповідач з метою отримання банківських послуг підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, однак як вбачається з матеріалів справи неможливо встановити з якими саме Умовами та правилами банківських послуг ознайомлений позичальник, яка повна назва документу, де розміщені ці правила, тому відсутні підстави для нарахування відповідачу процентів, пені та штрафів. Позивачем не надано жодного додатку, який підтверджував посилання позивача на те, що кредитний ліміт був встановлений саме у сумі 50000,00 грн. Відповідач заперечує факт встановлення кредитного ліміту в такій сумі, за таких обставин позивач повинен надати суду належним чином укладений та підписаний сторонами додаток до Договору, в якому було б вказано суму кредитного ліміту. Відсутність такого додатку тягне за собою відсутність правових підстав вважати, що кредитний ліміт було встановлено саме в розмірі 50000,00 грн. Надана позивачем довідка про встановлення кредитного ліміту не підтверджує встановлення такого ліміту та погодження такого ліміту відповідачем. Матеріали справи не містять факту отримання кредитних коштів, які відбувалися б зарахуванням кредитних коштів на банківський рахунок, або видачу в касі банку. В позовній заяві, позивач посилається на Умови і правила обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал банк», при цьому, такого документу, який нібито був погоджений відповідачем в додатках до позовної заяви немає. Щодо наданого позивачем розрахунку заборгованості, то не зрозуміло які були здійснені транзакції, нарахування, списання. Більш того, з розрахунку важко зрозуміти правильність нарахування, оскільки відсутня значна кількість інформації, яка необхідна для розрахунку заборгованості. Просив у задоволенні позову відмовити.

22.11.2021 року позивачем подано відповідь на відзив в якій зазначено, що вся інформація щодо процентної ставки встановленої кредитним договором для споживача міститься у ч.4 «Інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача», Паспорту споживчого кредиту, який є частиною договору про надання банківських послуг. Після підписання заяви відповідач взяв на себе зобов`язання оплачувати послуги банку, що виникають в результаті використання платіжних карток, згідно тарифів, однак належним чином відповідач взяті на себе зобов`язання не виконувала. Відповідно до умов договору банком було встановлено кредитний ліміт у розмірі 50000 грн., що підтверджується Довідкою про максимальний розмір кредиту. Розрахунок заборгованості підтверджує активацію картки, отримання на картковий рахунок грошових коштів та рух кредитних коштів по ній, фіксуючи користування особи, зняття та погашення сум кредитних коштів. Позичальник у повній мірі ознайомлений з умовами і правилами, адже в мобільному додатку позичальника міститься інформація про розмір кредитного ліміту, тарифи та паспорт споживчого кредиту розміру її умов та правил з відповідними прикладами та поясненнями, що дозволяють всебічно та повно зрозуміти права та обов`язки позичальника. З виписки про рух коштів по карті вбачається, що клієнт відразу почала використовувати кредитні кошти, станом на 02.02.2018 р. ОСОБА_1 було здійснено грошову операцію на суму 5200 грн., у зв`язку з чим залишок після операції становив 12300,00 грн. Також слід зазначити, що станом на 01.11.2021 р. ОСОБА_1 використала не лише 41500,00 грн. наданих банком в якості кредитного ліміту, але й перевищила його на 57597,45 грн. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

05.01.2022 року відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначено, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, що відповідачу була повідомлена процента ставка. Позивачем не надано доказів про отримання відповідачем грошей. Надана виписка не розпочинається з дати відкриття банківського рахунку та активації такого. Як вбачається із виписки, саме стягнення позивачем з рахунку відповідача процентів за кожен місяць і прямо повпливало на наявність на банківському рахунку відповідача балансу з знаком «мінус». Так, різниця коштів між витраченими грошовими коштами та внесеними відповідачем грошовими коштами становить 10655,07 грн. і саме вказана сума може слугувати як стягнення з відповідача.

У судове засідання представник позивача не з`явився, просив розглянути справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача подав заяву про розгляд справи без його участі, підтримав пояснення викладені у відзиві та у задоволенні позову просив відмовити.

Ознайомившись з письмовими доказами, повно та всебічно дослідивши усі обставини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наведених нижче підстав.

Судом встановлено, що 31 січня 2018 року ОСОБА_1 було підписано Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. У п. 2 зазначеної Анкети-заяви ОСОБА_1 погодилась з тим, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладення якого він підтверджує і зобов`язується виконувати його умови, а також містять усі істотні умови договору.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно із ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 ЦК України, ст. ст. 2,4-5,12-13,19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

У статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Згідно частин першої та другої статті 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої статті 3 Закону України "Про електронну комерцію").

У статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону України "Про електронну комерцію").

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

У частинах першій та другій статті 639 ЦК України зазначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до частини першої статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (частина перша статті 642 ЦК України).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідач у відзиві на позовну заяву не заперечувала, що користувалась карткою Monobank, тобто використовувала кошти АТ «Універсал банк» та повертала їх на рахунок.

Таким чином судом встановлено, що між АТ «Універсал банк» та ОСОБА_1 31.01.2018р. було укладено договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку (ст.1066 ЦК України) та кредитного договору (ст.1054 ЦК України). Підстав для визнання його неукладеним, немає.

Згідно розрахунку заборгованості, наданого представником банку, розмір заборгованості за договором б/н від 31.01.2018 року, укладеного між Універсал Банк та клієнтом ОСОБА_1 складає 96812,55 грн.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

У Тарифах, які є додатком до Умов і правил обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів (Monobank), визначено, в тому числі: процентна ставка, розмір комісій, відповідальність позичальника, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться інші умови.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Тарифи та Умови і правила розумів відповідач та ознайомилась і погодилась з ними, підписуючи Анкету-заяву, а також те, що вказані документи на момент отримання позичальником кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами.

Відповідач заперечувала проти того, що вона була ознайомлена саме з тими Тарифами та Умовами, роздруківки яких було надано суду позивачем. В свою чергу, позивачем не надано суду належних і допустимих доказів того, що надані ним роздруківки Тарифів та Умов є саме тими, з якими була ознайомлена відповідач.

За таких обставин без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Тарифи та Умови і Правила не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Отже, банком не доведено узгоджений між сторонами розмір відсотків, пені та штрафів.

Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що АТ «Універсал Банк» вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

В обґрунтування розміру наданих коштів позивачем надана виписка по рахунку відповідача. Проте, зазначена виписка містить відомості про безпідставно списані відсотки, пеню та штрафи.

Як вбачається з виписки, відповідач належним чином виконувала умови договору, витрачала та вносила кошти на картковий рахунок та не зверталась до Банку із заявами або скаргами щодо зміни умов кредитування. З позовом про визнання кредитного договору, або окремих його положень ОСОБА_1 також не зверталась.

Твердження відповідача, що в матеріалах справи відсутні докази факту отримання кредитних коштів на банківський рахунок або видачу у касі банку безпідставні, оскільки відповідно до умов укладеного договору відповідач отримала платіжну картку зі встановленим кредитним лімітом, факт користування кредитними коштами підтверджений випискою про рух коштів по картці.

За підрахунком сум з виписки по рахунку відповідача, заборгованість по виписці станом на 12.11.2021 року складає 99097,45 грн. У позові Банк просить стягнути з відповідача заборгованість за тілом кредиту у розмірі 96812,55 грн. та не просить стягнути відсотки за користування кредитом, пеню та штрафи. Однак, як вбачається з наданої суду виписки, судом встановлено, що вказана позивачем сума позову не повністю складається із тіла кредиту, а містить в собі нараховані відсотки та штрафи. Згідно виписки за весь період користування карткою, тобто з 02.02.2018 року по 01.11.2021 відповідачем було використано кредитних коштів на загальну суму 241784,75 грн. та на картку відповідачкою внесено коштів на суму 183136,52 грн. Таким чином, з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» підлягає стягненню заборгованість в сумі 58648,23 грн, яка складається з різниці сум коштів використаних та повернутих банку відповідачем без врахування безпідставно списаних банком відсотків, пені та штрафів.

Пояснення відповідача, що різниця коштів між витраченими грошовими коштами та внесеними грошовими коштами становить 10655,07 грн. необґрунтовані, оскільки не підтверджені жодними розрахунками, тому не можуть бути прийняті судом.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 підлягає задоволенню в частині стягнення заборгованості в сумі 58648,23.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, пропорційно розміру задоволених позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1375,16 грн.

Керуючись ст. 5,12,13,81,89,141,142,258,259,263-265 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позовні вимоги Акціонерного товариство « Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість в розмірі 58648 (пятдесят вісім тисяч шістсот сорок вісім) грн. 23 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» витрати зв сплати судового збору у розмірі 1375,16 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Акціонерне товариство « Універсал Банк», м. Київ, вул. Автозаводська 54/19, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення суду виготовлений 28.01.2022 року.

Суддя: В. О. Музиченко