Ухвала

27 січня 2022 року

м. Київ

справа №567/955/15-ц

провадження №61-17075ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Черняк Ю. В.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за клопотанням ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про надання дозволу на примусове виконання рішення та судового наказу Вищого суду юстиції, підрозділ Ченсері, Лондон, Великобританія від 19 серпня 2013 року, за касаційною скаргою ОСОБА_3 напостанову Волинського апеляційного суду від 23 вересня 2021 року

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2015 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з клопотанням, у якому просили визнати в Україні рішення Вищого суду юстиції, підрозділ Ченсері, Лондон, Великобританія від 22 квітня 2013 року та надати дозвіл на виконання рішення і судового наказу Вищого суду юстиції, підрозділ Ченсері, Лондон, Великобританія від 19 серпня 2013 року про стягнення судових витрат з ОСОБА_3 на користь стягувачів ОСОБА_1 і ОСОБА_2 у розмірі 110 087,53 фунтів стерлінгів відповідно до судового наказу.

Ухвалою Острозького районного суду Рівненської області від 17 листопада 2015 року клопотання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено. Визнано в Україні рішення Вищого суду юстиції, підрозділ Ченсері, Лондон, Великобританія від 22 квітня 2013 року №НС11С04422 та надано дозвіл на виконання рішення та судового наказу Вищого суду юстиції, підрозділ Ченсері, Лондон, Великобританія від 19 серпня 2013 року на стягнення з відповідачів судових витрат на користь позивачів за подання позову та витрат за судовий розгляд справи, стягнуто з боржника ОСОБА_3 на користь стягувачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , судові витрати за подання позову та витрати за судовий розгляд справи у розмірі 110 087,53 фунтів стерлінгів, що відповідно до курсу Національного банку України, на день постановлення ухвали - 17 грудня 2015 року, складає 3 887 190,68 грн відповідно до судового наказу.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 27 лютого 2020 року ухвалу Острозького районного суду Рівненської області від 17 листопада 2015 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 11 серпня 2021 року касаційні скарги ОСОБА_3 та його представника - адвоката Януля В. С. задоволено частково. Постанову Рівненського апеляційного суду від 27 лютого 2020 року скасовано. Справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Волинського апеляційного суду від 23 вересня 2021 року апеляційні скарги ОСОБА_3 та його представника - адвоката

Януля В. С. задоволено частково. Ухвалу Острозького районного суду Рівненської області від 17 грудня 2015 року скасовано, прийнято постанову про задоволення клопотання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Визнано в Україні рішення Вищого суду юстиції, підрозділ Ченсері, Лондон, Великобританія від 22 квітня 2013 року №НС11С04422 та надано дозвіл на виконання рішення та судового наказу Вищого суду юстиції, підрозділ Ченсері, Лондон, Великобританія від 19 серпня 2013 року на стягнення з відповідачів судових витрат на користь позивачів за подання позову та витрат за судовий розгляд справи.

Стягнуто з боржника ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 судові витрати за подання позову та витрати за судовий розгляд справи у розмірі 110 087,53 фунтів стерлінгів, що відповідно до курсу Національного банку України станом на 23 вересня 2021 року складає 4 003 498,16 грн відповідно до судового наказу.

У жовтні 2021 року ОСОБА_3 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Волинського апеляційного суду від 23 вересня 2021 року, в якій просить вказане судове рішення скасувати та відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про надання дозволу на примусове виконання рішення та судового наказу Вищого суду юстиції, підрозділ Ченсері, Лондон, Великобританія від 19 серпня 2013 року.

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Підставою касаційного оскарження вказаного судового рішення заявник зазначає порушення судом норм процесуального права, яке суттєво вплинуло на права заявника, визначені законом. Також указує, що апеляційним судом належним чином не досліджено матеріали справи, не надано їм належної правової оцінки та встановлено обставини, що мають суттєве значення на підставі недопустимих доказів.

Крім того, заявник указує, на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься

в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

Ураховуючи, що згідно із частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу необхідно розглянути колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою

статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за клопотанням ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про надання дозволу на примусове виконання рішення та судового наказу Вищого суду юстиції, підрозділ Ченсері, Лондон, Великобританія від 19 серпня 2013 року, призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному

веб-порталі судової влади України.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню не підлягає.

Судді: І. А. Воробйова

Р. А. Лідовець

Ю. В. Черняк