Справа № 149/3093/21
Провадження №2/149/810/21
Номер рядка звіту 71
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24.01.2022 р. Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області області в складі:

головуючого судді Войнаревича М.Г.,

при секретарі Паламаряук Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Орган опіки та піклування Хмільницької міської ради про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2021 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачі є батьками позивача ОСОБА_1 , 2007 року народження, та не виконують покладених на них батьківських обов`язків, щодо виховання, не цікавляться навчанням та здоров`ям доньки. А тому позивач просить суд позбавити відповідачів відносно неї батьківських прав, призначити ОСОБА_4 , з якою позивач проживає, опікуном та стягнути з відповідачів аліменти.

Ухвалою від 10.11.2021 р. позовну заяву прийнято до провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою від 02.12.2021 р. закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.

В судове засідання позивач, законний представник позивача та адвокат Мариніч Г.В. не з"явилися, суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують та просять позбавити батьківських прав відповідачів.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з"явився, суду надав заяву про розгялд справи у його відсутіність, щодо задоволення позовних вимог заперечує. 02.12.2021 року суду надав відзив на позовні вимоги, в якому зазначив, що донька ОСОБА_5 дійсно не проживає разом із ним, однак він ніяким чином не ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, цікавиться життям доньки, навчанням, надає матеріальну допомогу. Також зазначив, що донька ОСОБА_5 , після розірвання шлюбу з її матір"ю, неодноразово жила у нього, на підтвердження чого суду надав фото (а.с.37-47) . А тому просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, причини неявки суду невідомі.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи,з враховуючи надійшовші на адресу суду від сторін заяви, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що у відповідності до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 07.02.2007 року (а.с.4), ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якої є ОСОБА_3 , а матір`ю ОСОБА_6 .

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 від 28.07.2008 року (а.с.5), шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 розірвано та після розірвання шлюбу ОСОБА_7 , змінено прізвище на дошлюбне ОСОБА_8 .

У відповідності до акту обстеження умов проживання від 26.07.2021 року, проведено обстеження умов проживання гр. ОСОБА_9 , з якою проживає ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Сім`я проживає у багатокімнатному будинку, для дитини створені належні умови проживання. Батько дитини - ОСОБА_3 проживає окремою. (а.с.6)

ОСОБА_10 є ученицею 9-Б класу КЗ «ЗОШ І-ІІІ ст. № 4 м. Хмільник Вінницької області», постійно відвідує навчання, за місцем навчання характеризується позитивно. Батько та мати навчанням і вихованням дитини не цікавляться, не відвідують школу, не спілкуються із класним керівником. (а.с.7)

ОСОБА_9 , 1966 року народження, за час проживання на території Хмільницької міськрайонної ради характеризується позитивно, на диспансерному обліку у лікаря нарколога та психіатра не знаходиться. (а.с.8, 10)

ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується позитивно. (ас.34)

Згідно висновку виконавчого комітету Хмільницької міської ради № 2783/01-26 від 08.12.2021 року, керуючись ст. ст. 8, 12 ЗУ «Про охорону дитинства», ст.ст. 19, 150, 164, 166, 180 СК України, ст. 56 ЦПК України, орган опіки та піклування Хмільницької міської ради вважає за недоцільне позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Разом із тим, орган опіки та піклування Хмільницької міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Аналізуючи встановлені обставини справи, суд враховує наступне.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Частиною 2 ст. 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

За правилами ч. 1, 2, 4 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Підставою для позбавлення батьківських прав позивачем зазначено, що відповідач ОСОБА_3 не приймає участі у вихованні дочки, не цікавиться її життям, не виявляє бажання піклуватись про неї. Дані бставини повністю спростовуються наданим суду відповідачем ОСОБА_3 відзивом на позовну заяву та долученими до нього документами, а саме характеристикою по місцю проживання, копією трудової книжки, фотографіями, актом обстеження умов проживання ОСОБА_3 (а.с.28-48) Доводи позивача, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не можуть бути достатніми підставами для позбавлення батьківських прав щодо дочки, оскільки судом встановлено, що відповідач піклується про дочку, проявляє до неї турботу та бажає брати участь у її вихованні.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини.

У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

В матеріалах справи відсутні беззаперечні докази винної поведінки та свідомого нехтування своїми обов`язками відповідачем ОСОБА_3 , які б свідчили про його ухилення від виховання своєї дочки.

Також слід зауважити, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці звертає увагу, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості заявника та його поведінці. У своєму рішення (справі "Хант проти України" від 07 грудня 2006 року) суд зазначав, що позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і тоді інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_3 відносно його дочки, не забезпечуватиме інтересів самої дитини.

Враховуючи вищевикладене, незважаючи на доводи позивача, якими вона обґрунтовує доцільність позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_3 , суд дійшов висновку, що ці аргументи не є достатніми та спростовуються наданими відповідачем доказами, у зв`язку із чим в частині задоволення позовних вимог щодо позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно його дочки необхідно відмовити, але необхідно попередити відповідача про зміну свого ставлення до виховання дочки, якій потрібно уділяти більше уваги та батьківськог піклування, що буде відповідати забезпеченню «якнайкращих інтересів дитини».

Разом із тим, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_9 аліментів, на доньку ОСОБА_1 оскількти дитина проживає окремо від нього, біля своєї бабусі та у відзиві на позов ОСОБА_3 надав свою згоду офіційно виплачувати кошти на утримання дочки, що буде відповідати інтересам дитини.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини і водночас, санкція (відповідальність) за протиправну винну поведінку матері або батька.

Вирішуючи питання про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , відносно доньки ОСОБА_1 , 2007 року народження, суд враховує, що відповідач ОСОБА_2 протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків і не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, навчання, підготовку до самостійного життя, оскільки не спілкуються з донькою, не виявляє турботи та інтересу до її життя, внутрішнього світу, не надає підтримки, в тому числі матеріальної. Таку поведінку відповідача ОСОБА_2 , суд розцінює як винну поведінку та свідоме нехтування своїми обов`язками з виховання доньки, байдужість до її долі. Такі обставини є підставою для позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , відносно доньки ОСОБА_1 , 2007 року народження. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини (ч. 2 ст. 166 СК України).

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 169 СК України, відповідач ОСОБА_2 має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Судом встановлено, що у своїй позовній заяві позивач просить призначити над нею опікуном її бабусю ОСОБА_4 , 1966 року народження. Дана вимога задоволенню не підлягає, оскільки незважаючи на те, що дитина проживає з ОСОБА_9 , перебуває на її утриманні та вихованні, вона не позбавлена батьківського піклування з боку батька.

Відповідно до ч.3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Згідно ч. 1 ст. 180, 181 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частинами 1, 2 ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

В ст. 182 СК України зазначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З огляду на те, що відповідач ОСОБА_2 належним чином не виконує свій обов`язок по утриманню дитини, а також те, що судом задоволено вимогу про позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів з ОСОБА_2 підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання в межах суми аліментних платежів за один місяць.

Згідно ст. 141 ЦПК України, судові витрати слід стянути з відповідачів в дохід держави.

На підставі викладеного ст. 19, 150, 155, 164, 166, 181-183 СК України та керуючись ст. 2, 5, 10-13, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Орган опіки та піклування Хмільницької міської ради про позбавлення батьківських прав задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав щодо доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 09.11.2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ( НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 09.11.2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в дохід держави суму судового збору в розмірі 908 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ( НОМЕР_3 ) в дохід держави суму судового збору в розмірі 908 грн.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів до Вінницького апеляційного суду через Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Войнаревич М. Г.