Справа № 732/58/22
Провадження № 2/732/183/22
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

"25" січня 2022 р. м. Городня

Суддя Городнянського районного суду Чернігівської області Карпинська Н.М., перевіривши позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Чернігівської районної державної адміністрації, Міністерства соціальної політики України, третя особа: Державна казначейська служба України, про стягнення одноразової компенсації,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом і просив стягнути з Відповідача 1 нараховану одноразову компенсацію в сумі 128050 грн, яку списати з рахунку Відповідача2, зобовязавши третю особу перерахувати такі кошти на рахунок позивача, відкритий у ПАТ „Приватбанк.

Такий позов не належить розглядати в порядку цивільного судочинства. Так, у відповідності до ч.1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Оскільки фактично позов повязаний з виконанням рішення, ухваленого в адміністративній справі, а згідно з пунктами 1 ч.1 ст. 19 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо бездіяльності, спір віднесений до адміністративної юрисдикції.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Характерною ознакою публічно-правових спорів є сфера їх виникнення - публічно-правові відносини, тобто передбачені нормами публічного права суспільні відносини, що виражаються у взаємних правах та обов`язках їх учасників у різних сферах діяльності суспільства, зокрема пов`язаних з реалізацією публічної влади.

Вимоги повязуються із списанням коштів субєкта, який у відповідній вертикалі займає місце Центрального органу влади.

Вирішуючи питання юрисдикційності цього спору слід зазначити таке.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

У статті 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

З метою якісної та чіткої роботи судової системи міжнародним і національним законодавством передбачено принцип спеціалізації судів.

Характерною ознакою публічно-правових спорів є сфера їх виникнення - публічно-правові відносини, тобто передбачені нормами публічного права суспільні відносини, що виражаються у взаємних правах та обов`язках їх учасників у різних сферах діяльності суспільства, зокрема пов`язаних з реалізацією публічної влади.

Отже, відповідно до покладених завдань і функцій відповідачі є суб`єктами владних повноважень у сфері, як нарахування, так і виплати грошової допомоги.

Тому спір щодо нарахованої, але невиплаченої допомоги є публічно-правовим, виник з публічно-правових відносин за участю органу державної влади як суб`єкта владних повноважень, і повинен розглядатися у порядку адміністративного судочинства. Подібний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 750/1668/17 (провадження № 14-599цс18), а також 03.07.2019 у справі № 750/1591/18. Саме ці висновки в силу ч.4 ст. 263 ЦПК України обов"язкові для суду першої інстанції, а не ці ухвали судів інших інстанцій, на які вказує позивач.

З огляду на вказане, у відкритті провадження за позовом до визначених у ньому відповідачів, поданим позивачем у порядку цивільного судочинства, слід відмовити.

Керуючись ст. 19, п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Чернігівської районної державної адміністрації, Міністерства соціальної політики України, третя особа: Державна казначейська служба України, про стягнення одноразової компенсації.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її складення.

Суддя Карпинська Н.М.