Ухвала

25 січня 2022 року

м. Київ

справа № 337/2370/19

провадження № 61-277ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 20 травня 2021 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 16 листопада 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Запорізького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, Координаційного центру з надання правової допомоги про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу,

встановив:

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Запорізького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, Координаційного центру з надання правової допомоги, у якому з урахуванням уточнення позовних вимог просила суд визнати незаконним та скасувати наказ про звільнення від 10 травня 2019 року № 14-к у зв`язку зі скороченням штатів (пункт 1 частини першої статті 40 КЗпП); поновити її на посаді начальника відділу представництва Другого Запорізького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги (код 39748367); зобов`язати Запорізький місцевий центр з надання БВПД (код 39748330) запропонувати чи призначити на рівнозначну посаду в новоствореній установі - Запорізькому місцевому центрі з надання БВПД (код 39748330), враховуючи переважне право шляхом переводу; стягнути середню заробітну плату за час вимушеного прогулу, тобто з 12 травня 2019 року по день винесення рішення суду з урахуванням індексації та компенсації втрати частини доходів на загальну суму в розмірі 275 286, 47 грн.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 20 травня 2021 року, залишеним без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 16 листопада 2021 року, у задоволенні позову відмовлено.

29 грудня 2021 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 20 травня 2021 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 16 листопада 2021 року у вищевказаній справі, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

У заяві про поновлення строку звернення з касаційною скаргою ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарження судових рішень.

На обґрунтування поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження заявник посилається на те, що копію оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції вона отримала29 листопада 2021 року. На підтвердження наведеного надає копію заяви до Запорізького апеляційного суду від 16 листопада 2021 року, на якій стоїть відмітка про отримання позивачем копії постанови суду апеляційної інстанції 29 листопада 2021 року.

Відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено із поважних причин, він підлягає поновленню.

Крім того, заявник просить звільнити її від сплати судового збору, посилаючись на те, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру її річного доходу за попередній календарний рік (пункт 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір»), а також на те, що предметом позову є захист її трудових прав (пункт 3 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір»). На підтвердження наведеного надає суду відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за 2020 рік, а також довідку форми ОК-5, надану Пенсійним фондом України.

Частина перша статті 136 ЦПК України визначає право суду на звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, виходячи із майнового стану сторони, водночас стаття 8 Закону України «Про судовий збір» конкретизує порядок, умови такого звільнення та коло осіб, які можуть бути звільнені від сплати судового збору.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Ураховуючи те, що предметом позову у справі № 337/2370/19 є захист трудових прав, а також неможливість сплати заявником судового збору у зв`язку з тим, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача за попередній календарний рік, наявні підстави для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Підставами касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме:

- застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду України від 01 квітня 2015 року в справі № 6-40цс15 та у постановах Верховного Суду від 13 березня 2018 року в справі № 910/9224/17, від 13 березня 2018 року в справі № 910/23346/16, від 02 серпня 2018 року в справі № 465/2454/16-ц, від 18 вересня 2018 року в справі № 800/538/17 (провадження № 11-431асі18), від 13 січня 2021 року в справі № 264/949/19, від 11 лютого 2021 року в справі № 826/9815/18, від 14 квітня 2021 року в справі № 826/14904/18, від 13 травня 2021 року в справі № 826/2850/17, від 03 червня 2021 року в справі № 640/19105/19, від 02 листопада 2021 року в справі № 816/1231/15 (провадження № К/9901/33013/21), від 08 листопада 2021 року в справі № 501/2942/20 (провадження № 61-10377св21) (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України);

- судові рішення оскаржуються з підстав, передбачених частиною третьою статті 411 ЦПК України (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України. Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ухвалив:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 20 травня 2021 року та постанови Запорізького апеляційного суду від 16 листопада 2021 року.

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги нарішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 20 травня 2021 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 16 листопада 2021 року.

Відкрити касаційне провадження у вказаній справі.

Витребувати з Хортицького районного суду м. Запоріжжя цивільну справу № 337/2370/19 за позовом ОСОБА_1 до Запорізького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, Координаційного центру з надання правової допомоги про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 14 березня 2022 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко