КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22- ск/824/1/2022 Доповідач - Ратнікова В.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 824/242/21

21 січня 2022 року Київський апеляційний суд у складі судді Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

при секретарі - Ющенко Я.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника Компанії Bollwerk Finanzierungs- und Industriemanagement AG адвоката Жили Юрія Юрійовича про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 30 липня 2021 року у справі № 285/2020 за позовом Акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» до Bollwerk Finanzierungs- und Industriemanagement AG про стягнення 1 312 763,93 доларів США, в тому числі 1 240 820 доларів США заборгованості за поставлений товар, 57 555,14 доларів США пені за прострочку оплати товару, 14 388,79 доларів США- 3% річних, та відшкодування витрат по сплаті арбітражного збору,-

в с т а н о в и в :

Рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 30 липня 2021 року частково задоволено позов Акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» до Компанії «Bollwerk Finanzierungs-und Industriemanagement AG» про стягнення заборгованості за контрактом №121/1-19 від 12 грудня 2019 року та стягнуто з Компанії «Bollwerk Finanzierungs-und Industriemanagement AG» на користь Акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» 1 240 820,00 доларів США заборгованості за поставлений товар, 4 429,35 доларів США пені за прострочку оплати товару, 1 107,34 доларів США 3% річних та 16 530,06 доларів США на відшкодування витрат по сплаті арбітражного збору, а всього 1 262 886,75 доларів США. В решті позовних вимог відмовлено.

25 жовтня 2021 року до Київського апеляційного суду надійшла заява Компанії «Bollwerk Finanzierungs-und Industriemanagement AG», яка подана представником Жила Юрієм Юрійовичем, про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 30 липня 2021 року.

На обґрунтування заяви зазначає, що 12 грудня 2019 між Акціонерним товариством «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» та Bollwerk Finanzierungs- und Industriemanagement AG було укладено контакт № 121/1-19 відповідно до умов якого продавець продає, а покупець купує цирконовий концентрат марки КЦЗ виробництва філії «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» Акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія».

Зазначає, що Акціонерне товариство «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» повинно було поставити компанії Bollwerk Finanzierungs- und Industriemanagement AG в загальному обсязі 9 000, 00 метричних тон товару, проте не виконало в повній мірі обов`язок щодо поставки товару та поставило лише 2 548,00 МТ. У квітні 2020 року Акціонерне товариство «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» в односторонньому порядку припинило поставку товару за контрактом у зв`язку з чим 28.05.2020 року компанія Bollwerkзвернулась до АТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» із листом в якому просила повідомити причину припинення поставки товару та зазначила про зупинення оплати товару до повного виконання АТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» своїх зобов`язань за контрактом.

Відповідно до п. 7.2. контракту, у випадку односторонньої відмови покупця від виконання своїх зобов`язань з поставки повної кількості товару за контрактом покупець має право призупинити оплату за поставлені партії товару в терміни, визначені п. 6.2 контракту.

Пунктом 21 Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті (затверджене постановою правління Національного банку України № 5 від 02.01.2019 року) граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.

Листами від 05.06.2020 року, від 23.06.2020 року та від 26.11.2020 року компанія Bollwerk повторно повідомила АТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» про зупинення оплати товару до його поставки у повному обсязі, проте відповіді на зазначені листи не було отримано, а у листопаді 2020 року АТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» звернулось до Міжнародного арбітражного комерційного суду при Торгово-промисловій палаті України із позовом про стягнення заборгованості за контрактом.

Рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 30 липня 2021 року позовні вимоги АТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» було задоволено частково.

Заявник вважає, що рішення МКАС суперечить публічному порядку України, з огляду на що має бути скасоване на підставі п. 2 ч. 2 cт. 34 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», п. 2 ч. 2 cт. 459 ЦПК України.

Зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що МКАС дійшов висновку, з однієї сторони, про правомірність призупинення компанією Bollwerk оплати поставлених партій товару на 365-денний строк з дати поставки, а з іншої - про порушення прав AT «Об`єднана гірничо-хімічна компанія», яке звернулося із позовом у листопаді 2020 року, в період дії застосованої компанією Bollwerk оперативно-господарської санкції, та про наявність підстав для задоволення вказаного позову.

Отже, МКАС встановив порушення компанією Bollwerk зобов`язання з оплати поставленого товару, строк виконання якого станом на дату звернення AT «Об`єднана гірничо-хімічна компанія»із позовом не настав, що констатовано самим МКАС у Рішенні.

Відповідно до правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 28.02.2018 року у справі №917/467/17, від 25.06.2018 року у справі №910/24249/16, від 17.07.2018 року у справі № 910/237/18, від 14.08.2018 року у справі № 910/1972/17, від 23.05.2019року у справі № 920/301/18, від 25.06.2019 року у справі № 922/1500/18, лише у разі встановлення наявності порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу позивача та відповідності обраного останнім способу захисту порушеного права, суд може прийняти рішення про задоволення позову.

Наведена позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно- примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, або компенсація витрати, що виникли у зв`язку з порушенням прав, чи в інший спосіб нівелює негативні наслідки такого порушення.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Отже, невід`ємною складовою частиною публічного порядку України є захист порушених, невизнаних або оспорюваних законних інтересів, наявність яких встановлюється судом на момент звернення позивача до суду із відповідним позовом.

В свою чергу, відсутність порушених, невизнаних або оспорюваних законних інтересів є самостійною підставою для ухвалення судом рішення про відмову в задоволенні позову.

У своєму Рішенні МКАС встановив, що строк виконання компанією Bollwerk обов`язку з оплати товару за контрактом № 121/1-19 не сплинув станом на дату звернення АТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» із позовом. Незважаючи на дану обставину, МКАС дійшов висновку, що права AT «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» були порушені компанією Bollwerk внаслідок невиконання нею обов`язку з оплативартості поставленого товару, строк виконання якого не настав.

Відповідно, МКАС задовольнив позов AT «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» про захист порушених прав, які порушені компанією Bollwerk не були, та констатував порушення компанією Bollwerk зобов`язання за контрактом, строк якого не сплинув станом на дату звернення із позовом та упродовж розгляду справи № 286/2020.

Не погоджуючись з заявою представника Компанії Bollwerk Finanzierungs- und Industriemanagement AG адвоката Жили Юрія Юрійовича про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 30 липня 2021 року, тимчасово виконуючий обов`язки голови правління Акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» Перелигін Єгор Євгенович 13 грудня 2021 року подав письмові заперечення, уяких вказує навідсутність законнихпідстав длязадоволення заяви.

Зазначив, що не погоджується з твердженням заявника про те, що рішення МКАС від 30 липня 2021 року суперечить публічному порядку України, оскільки під публічним порядком слід розуміти правопорядок держави, визначені принципи і засади, які становлять основу існуючого у ній ладу.

Звертає увагу, що заявником не заперечуються встановлені судом обставини, а саме те, що між сторонами відсутній спір щодо кількості, якості, строків та ціни поставленого позивачем товару та що відповідач визнав наявність у нього обов`язку з оплати за поставлений товар.

Вказує на те, що обґрунтування заявником порушення арбітражним рішенням публічного порядку України зводиться до незгоди відповідача з правильним застосуванням арбітражним судом норм матеріального права при вирішенні спору.

З огляду на вище викладене, просив суд відмовити у задоволені заяви про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 30 липня 2021 року.

В судове засідання представник Компанії Bollwerk Finanzierungs- und Industriemanagement AG адвокат Жила Юрій Юрійович повторно не з`явився, про день та час слухання справи судом повідомлений, причин неявки суду не повідомив, а тому суд вважає можливим розгляд заяви у його відсутності.

Представник Акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» адвокат Ткаченко Олена Юріївна в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні заяви представника Компанії Bollwerk Finanzierungs- und Industriemanagement AG адвоката Жили Юрія Юрійовича про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 30 липня 2021 року.

Вивчивши доводи заяви, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника Акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» адвоката Ткаченко Олени Юріївни, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 30 липня 2021 року слід відмовити з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 12 грудня 2019 року між Акціонерним товариством «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» (продавець) та компанією Bollwerk Finanzierungs- und Industriemanagement AG (покупець) було укладено контракт № 121/1-19.

Відповідно до умов п. 1.1 зазначеного контракту продавець продає, а покупець купує продукцію виробництва філії «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» Акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія», на умовах, що оговорені у контракті та у додатках до цього контракту, які є його невід`ємною частиною.

Згідно з вимогами п.п. 10.1, 10.2,10.3 контракту, всі суперечки, що не врегульовані між сторонами, які виникли у зв`язку з цим контрактом, мають бути переданими на розгляд та остаточне вирішення до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України згідно його регламенту, з використанням діючого законодавства України.

Місце проведення арбітражу - м. Київ, Україна. Мова арбітражного розгляду - українська. Розгляд і вирішення суперечок за цим контрактом проводить один арбітр.

Рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України є остаточним та обов`язковим для обох сторін.

РішеннямМіжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 30 липня 2021 року частково задоволено позов Акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» до Компанії «Bollwerk Finanzierungs-und Industriemanagement AG» про стягнення заборгованості за контрактом №121/1-19 від 12 грудня 2019 року та стягнуто з Компанії «Bollwerk Finanzierungs-und Industriemanagement AG» на користь Акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» 1 240 820,00 доларів США заборгованості за поставлений товар, 4 429,35 доларів США пені за прострочку оплати товару, 1 107,34 доларів США 3% річних та 16 530,06 доларів США на відшкодування витрат по сплаті арбітражного збору, а всього 1 262 886,75 доларів США. В решті позовних вимог відмовлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 459 ЦПК України, рішення міжнародного комерційного арбітражу може бути скасовано у разі, якщо: 1) сторона, що подала заяву про скасування, надасть докази того, що:

а) одна із сторін в арбітражній угоді була недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки - за законом України; або

б) її не було належним чином повідомлено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або

в) рішення винесено щодо не передбаченого арбітражною угодою спору або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди, проте якщо постанови з питань, які охоплюються арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, що не охоплюються такою угодою, то може бути скасована тільки та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що не охоплюються арбітражною угодою; або

г) склад міжнародного комерційного арбітражу або арбітражна процедура не відповідали угоді сторін, якщо тільки така угода не суперечить закону, від якого сторони не можуть відступати, або, за відсутності такої угоди, не відповідали закону; або

2) суд визначить, що:

а) відповідно до закону спір, з огляду на його предмет, не може бути переданий на вирішення міжнародного комерційного арбітражу; або

б) арбітражне рішення суперечить публічному порядку України.

Аналогічні підстави для скасування рішення міжнародного комерційного арбітражного суду передбачено у частині другій статті 34 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж».

Згідно із статтею 5 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» з питань, що регулюються цим Законом, ніяке судове втручання не повинно мати місця, крім як у випадках, коли воно передбачене в цьому Законі.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що перелік підстав для скасування рішення арбітражного суду є вичерпним.

Як на підставу для скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду від 30.07.2021 року заявник посилається на підпункт «б» пункту 2 частини 2 ст. 459 ЦПК України - арбітражне рішення суперечить публічному порядку України.

Статтею 28 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» встановлено, що третейський суд вирішує спір згідно з такими нормами права, які сторони обрали як такі, що застосовуються до суті спору. Якщо в ньому не висловлено іншого наміру, будь-яке положення права або системи права будь-якої держави повинно тлумачитись як таке, що безпосередньо відсилає до матеріального права цієї держави, а не до її колізійних норм.

В разі відсутності якої-небудь вказівки сторін третейський суд застосовує право, визначене згідно з колізійними нормами, які він вважає застосовними.

Третейський суд приймає рішення ex aequo et bono, або як "дружній посередник", лише в тому разі, коли сторони прямо уповноважили його на це.

В усіх випадках третейський суд приймає рішення згідно з умовами угоди і з врахуванням торгових звичаїв, що стосуються даної угоди.

Статтею 12 Закону України «Про міжнародне приватне право» визначено, що норма права іноземної держави не застосовується у випадках, якщо її застосування призводить до наслідків, явно не сумісних з основами правопорядку (публічним порядком) України. У таких випадках застосовується право, яке має найбільш тісний зв`язок з правовідносинами, а якщо таке право визначити або застосувати неможливо, застосовується право України. У разі якщо суд розглядає спірні правовідносини на підставі домовленості сторін, публічний порядок цієї держави безпосередньо не зачіпається.

Під публічним порядком розуміють правопорядок держави, визначені принципи і засади, які становлять основу існуючого у ній ладу (стосуються її незалежності, цілісності, самостійності та недоторканності й основних конституційних прав, свобод, гарантій тощо).

Порушення публічного порядку може стосуватися основоположних принципів як матеріального, так і процесуального права.

Як порушення процесуального публічного порядку потрібно розуміти ті процесуальні порушення, допущені арбітражним судом, які є підставою для його скасування відповідно до пункту 1 частини другої статті 459 ЦПК України. Такі підстави для скасування рішення арбітражного суду можуть бути застосовані у тому разі, якщо сторона, яка подала заяву про скасування арбітражного рішення, обґрунтовує таку заяву цими доводами.

Натомість підстави для скасування рішення арбітражного суду відповідно до пункту 2 частини другої статті 459 ЦПК України підлягають перевірці судом ex officio.

Категорія публічного порядку застосовується не лише задля того, щоб захистити державу від таких іноземних арбітражних рішень, що порушують діючі в державі фундаментальні принципи справедливості і правосуддя у країні визнання та виконання таких рішень. Очевидне неправильне застосування арбітражним судом фундаментальних норм національного матеріального права чи грубе порушення норм процесуального права також може призвести до порушення публічного порядку України та підлягає оцінці національним судом під час оскарження в ньому рішення комерційного арбітражу, розташованого у тій самій країні.

Відповідно, рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України також підлягають оцінці судом на предмет порушення публічного порядку України.

У своїй заяві представник Компанії Bollwerk Finanzierungs- und Industriemanagement AG адвокат Жилін Юрій Юрійович посилався на те, що станом на день пред`явлення позову до Міжнародного комерційного арбітражного суду права позивача порушені не були, оскільки строк виконання зобов`язання компанією Bollwerk з оплати товару за контрактом від 12 грудня 2019 року № 121/1-19 не сплинув.

Отже, по своїй суті доводи заявника зводиться до незгоди з правильністю застосування МКАС норм матеріального права при вирішенні спору, з вирішенням спору по суті, та не свідчать про порушення публічного порядку України.

З оспорюваногорішення МКАС при ТПП України вбачається, що суд при винесені рішення виходив із умов контракту, зокрема, у п. п.10.1 сторони погодили, що суперечки за контрактом вирішуються з використанням діючого законодавства України; п.12.5 при тлумаченні контракту має силу ІНКОТЕРМС 2010 та Конвенція ООН про договори міжнародної купівлі-продажу товарів ( Віденська конвенція, 1980 року).

Отже, суд визнав, що спір підлягає вирішенню відповідно до норм Віденської конвенції, а матеріальне право України, згідно п. 2 ст. 7 Віденської конвенції, підлягає субсидіарному застосуванню з питань, що не врегульовані Конвенцією.

Задовольняючи позовні вимоги суд застосовував ст. 53, 59, 61, 62 Віденської конвенції, при стягненні пені - положення ст. 546, 549, 551 Цивільного кодексу України та ст.ст. 230 - 233 Господарського кодексу України, при стягненні трьох відсотків річних - ст. 625 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» з питань, що регулюються цим Законом, ніяке судове втручання не повинно мати місця, крім як у випадках, коли воно передбачене в цьому Законі.

Отже, правильність застосування арбітражним судом норм матеріального права перебуває за межами компетенції суду загальної юрисдикції.

Сторони на власний розсуд узгодили застосування при вирішенні спору діючого законодавства України, а також ІНКОТЕРМС 2010 та Конвенції ООН про договори міжнародної купівлі-продажу товарів, а отже публічний порядок України в цьому випадку не може вважатися порушеним.

Встановлені оскаржуваним рішенням МКАСобставини стосуються виключно договірних правовідносин, які виникли між учасниками цієї справи і не стосуються суспільних, економічних та соціальних основ держави, рішення не спрямоване на зміну чи втручання в публічний порядок, а тому не може вважатися таким, що порушує публічний порядок України.

Заявник не довів, що рішення арбітражного суду впливає на суспільні, економічні та соціальні основи діяльності держави Україна чи що вказане рішення завдасть шкоди суверенітету чи безпеці держави Україна.

Таким чином, оскаржуване рішення МКАС не виходить за межі контракту та не суперечить публічному порядку України, а суд загальної юрисдикції не має правових підстав аналізувати правильність застосування МКАС норм матеріального права при вирішенні спору та переглядати спір по суті.

У зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку про те, що рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 30 липня 2021 року у справі № 285/2020 за позовом Акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» до Bollwerk Finanzierungs- und Industriemanagement AG про стягнення заборгованості та відшкодування витрат по сплаті арбітражного збору не суперечить публічному порядку України, а тому заява представника Компанії Bollwerk Finanzierungs- und Industriemanagement AG адвоката Жили Юрія Юрійовича про скасування вказаного рішення не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 34 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» ст. 457, 459, 460, 461 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволені заяви представника Компанії Bollwerk Finanzierungs- und Industriemanagement AG адвоката Жили Юрія Юрійовича про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 30 липня 2021 року у справі № 285/2020 за позовом Акціонерного товариства «Об`єднана гірничо- хімічна компанія» до Bollwerk Finanzierungs- und Industriemanagement AG про стягнення 1 312 763,93 доларів США, в тому числі 1 240 820 доларів США заборгованості за поставлений товар, 57 555,14 доларів США пені за прострочку оплати товару, 14 388,79 доларів США- 3% річних, та відшкодування витрат по сплаті арбітражного збору відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Ухвала суду якщо вона не була оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 25 січня 2022 року.

Суддя: