ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/274/22 Справа № 180/822/21 Суддя у 1-й інстанції - Янжула О. С. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого Куценко Т.Р.,

суддів: Демченко Е.Л., Макарова М.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу

ОСОБА_1

на рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 13 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини з якою проживає дитина з інвалідністю,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2021 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина з інвалідністю.

В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що з 12 січня 2013 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 від якого вони мають малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час вони з чоловіком разом не проживають. У грудні 2020 року із сином трапився нещасний випадок, в результаті чого, він потрапив до Дніпропетровської обласної дитячої лікарні, де йому було встановлено діагноз: хімічний опік стравоходу. Реабілітація по даному захворюванню є довготривалою і потребує її, як матері, безпосередньої участі у догляді за дитиною, як у лікарні, так і вдома, оскільки по життєвим показникам їй з дитиною необхідно кожні два тижні приїжджати до дитячої лікарні м. Дніпро для проведення бужування стравоходу. Дитина за станом здоров`я не відвідує дитячий садок, постійно перебуває вдома під її наглядом, реабілітація дитини може тривати роками. Медичним висновком КП "Марганецький центр первинної медико-санітарної допомоги" № 2 від 11 лютого 2021 року дитині встановлено статус дитини-інваліда на період до 11 січня 2026 року. На даний час вона не працює через догляд за дитиною, відповідач участі в житті дитини не приймає, матеріальної, допомоги на утримання дружини не надає. Розмір аліментів, які він сплачує на дитину за рішенням суду, є незначним і навіть не покриває витрати на лікарню. Інших джерел доходу крім соціальних виплат вона не має, а тому потребує матеріальної допомоги на своє утримання. Відповідач є працездатною особою, працює та отримує страхові виплати за рахунок Фонду соціального страхування за отриману травму на виробництві, а тому просила суд ухвалити рішення яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дружини у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісяця на період встановлення інвалідності дитини.

Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 13 липня 2021 року позов задоволено (а.с.37-39).

Не погодившись з таким рішенням, відповідач ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що з нього на користь позивача стягуються аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, що становить приблизно 8 000 - 9 000 грн., що є значно більшим ніж законодавчо визначений мінімум. Зазначав, що серед наданих суду документів не зазначено про необхідність постійного стороннього догляду за дитиною. Вказував, що позивач перебуває на обліку по безробіттю та отримує чималу державну допомогу. Наразі позивач звернулась до суду з позовом про скасування наказів про звільнення, що свідчить про те, що вона планує працювати З документів наданих позивачем не вбачається, що син потребує постійного догляду та не може обходитись без постійного стороннього догляду (а.с. 40-47).

Позивач своїм право передбаченим ст. 360 ЦПК України не скористалась.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, рішення скасувати виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст.263,264 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим та має стосуватися, зокрема питань: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із установлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин тощо.

Проте, у повній мірі зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає з огляду на таке.

Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції встановлено і підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 січня 2013 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_1 , виданого 12 січня 1013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №16.

Від шлюбу мають спільну дитину - сина: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Копією свідоцтва про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_2 , виданого 12 травня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Марганецького міського управління юстиції у Дніпропетровській області підтверджується, що його батьками є: батько - ОСОБА_1 , матір - ОСОБА_2 .

На даний час сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, проживають окремо. Дитина проживає разом із матір`ю.

В грудні 2020 року з сином сторін трапився нещасний випадок, в результаті чого він потрапив до Дніпропетровської обласної дитячої лікарні, де йому встановлено діагноз: хімічний опік стравоходу, непрохідність стравоходу.

Згідно наявного в матеріалах справи медичного висновку №2 Комунального некомерційного підприємства "Марганецький центр первинної медико-санітарної допомоги" від 11 січня 2021 року дитині сторін ОСОБА_1 встановлено статус дитини-інваліда на період до 11 січня 2026 року.

На теперішній час відповідач матеріальної допомоги на утримання дружини, з якою проживає дитина, що має інвалідність, добровільно не надає.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду і опікується нею, відповідач проживає окремо, та має надавати матеріальну допомогу на утримання дружини з якою проживає дитина з інвалідністю саме у заявленому позивачем до стягнення розмірі.

Колегія суддів погоджується з висновком суду в частині наявності підстав для стягнення з відповідача аліментів, втім не погоджується з висновком суду про стягнення їх у розмірі 1/4 частини виходячи з наступного.

Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист (ч. 10 ст. 7 СК України).

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Згідно ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 88 СК України, якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає.

Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю. визначається за рішенням суду відповідно до частини першої статті 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України).

За ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно наявного в матеріалах справи медичного висновку №2 Комунального некомерційного підприємства "Марганецький центр первинної медико-санітарної допомоги" від 11 січня 2021 року дитині сторін ОСОБА_1 встановлено статус дитини-інваліда на період до 11 січня 2026 року (а.с.7 ).

Європейський суд з прав людини зауважив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особливу увагу слід приділяти найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (рішення від 07 грудня 2006 року у справі «HUNT v. UKRAINE», №31111/04, § 54).

Колегія суддів звертає увагу на те, що позивач проживає з дитиною з інвалідністю і опікується нею (12,19).

Відповідач проживає окремо, є працездатним, докази неспроможності надавати ним матеріальну допомогу позивачці у матеріалах справи відсутні, а тому доводи апеляційної скарги в частині наявності підстав для повної відмови у задоволенні позов колегією суддів відхиляються.

Та обставина, що відповідач не має змоги надавати матеріальну допомогу позивачу через наявність у нього аліментних зобов`язань, розмір яких на його думку є достатньо високим, не є підставою для відмови у стягненні з нього аліментів на утримання дружини.

Доводи апеляційної скарги стосовно відсутності взагалі підстав стягнення аліментів на користь позивача на її утримання, як матері, з якою проживає дитина з інвалідністю, є необґрунтованими.

Таким чином, ураховуючи встановлені судом обставини щодо доходу відповідача, зважаючи на рівність обов`язку батьків по утриманню дитини, задовільний стан здоров`я відповідача та його працездатний вік, а також ту обставину, що малолітня дитина є інвалідом та перебуває на утриманні матері, яка наразі не може працювати у зв`язку із доглядом за сином, колегія суддів, виходячи із принципу співмірності для забезпечення прав дитини, на користь якої стягуються аліменти, дійшла висновку про стягнення з ОСОБА_1 аліменти на утримання матері, з якою проживає дитина з інвалідність у розмірі 1/10 частини (що не перевищує фінансову спроможність відповідача) від усіх видів заробітку (доходу), на період встановлення інвалідності дитини, починаючи стягнення з 14 квітня 2021 року і до 11 січня 2026 року.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а рішення місцевого суду слід скасувати з ухваленням нового рішення по суті заявлених вимог.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 13 липня 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини з якою проживає дитина з інвалідністю - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Марганець, Дніпропетровської області, ( паспорт НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 щомісячно на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (паспорт НОМЕР_5 , РНОКПП НОМЕР_6 ), проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , яка проживає з дитиною, що має інвалідність ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на її утримання в розмірі 1/10 частини від усіх видів заробітку (доходу), на період встановлення інвалідності дитини, починаючи стягнення з 14 квітня 2021 року і до 11 січня 2026 року.

Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Марганець, Дніпропетровської області, (паспорт НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 908 гривень.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Е.Л. Демченко

М.О. Макаров