Справа №551/677/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" січня 2022 р. Шишацький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Вергун Н.В.,

за участю: секретаря судових засіданьБарабан Ю.С.,

представника позивача - адвоката Говорової С.Л.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача - адвоката Шведенка П.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Шишаки Полтавської області у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю « Агрофірма « ім. Довженка » до ОСОБА_1 про стягнення збитків, заподіяних внаслідок знищення посівів, -

в с т а н о в и в:

11 липня 2019 року ТОВ «Агрофірма «ім.Довженка» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення збитків, заподіяних внаслідок знищення посівів.

В обґрунтування поданого позову, позивач послався на те, що 08 травня 2014 року між ТОВ « Агрофірма « ім. Довженка » та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір оренди земельної ділянки № 14, який 06 жовтня 2014 року зареєстрований у реєстраційній службі Шишацького районного управління юстиції Полтавської області, номер запису про інше речове право: 7235477.

Відповідно до умов укладеного договору ОСОБА_1 передав у оренду ТОВ « Агрофірма « ім. Довженка », строком на десять років, тобто до 06 жовтня 2024 року включно, належну йому земельну ділянку, площею 5.6753 га, яка знаходиться на території Пришибського старостату Шишацької селищної ради Полтавської області.

Однак, у березні 2019 року з інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень позивачу стало відомо, що 16 березня 2019 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Ганночною О.В. на підставі Угоди про дострокове розірвання договору оренди землі без номеру від 03 серпня 2015 року зареєстровано факт припинення права оренди земельної ділянки за кадастровим номером :00:015:0026, площею 5.6753 га., хоча позивач не укладав жодної угоди про дострокове розірвання договору оренди.

На орендованій земельній ділянці ТОВ «Агрофірма «ім.Довженка» в період з серпня 2018 року по квітень 2019 року було проведено ряд сільськогосподарських робіт, зокрема, розпушування ґрунту, боронування ґрунту з внесенням добрив, культивація ґрунту під посів, посів насіння цукрового буряку та овесу та інші дії, проте 11 квітня 2019 року працівником позивача було виявлено проведення культивації земельної ділянки за кадастровим номером :00:015:0026.

Таким чином, позивач вважає, що внаслідок неправомірних дій відповідача йому завдано матеріальної шкоди на загальну суму 170 055 грн. 38 коп. / 116 138 грн. 32 коп. - витрати на незавершене сільськогосподарське виробництво - прямі збитки, 53 917 грн. 06 коп. - не одержаний дохід /.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Шишацького районного суду Полтавської області від 11 липня 2019 року, головуючим суддею у ній визначено суддю Рябченка В.В. / а.с.63, т.1 /.

Ухвалою суду від 15 липня 2019 року провадження у справі відкрито, її розгляд ухвалено проводити у порядку загального позовного провадження, у зв`язку з чим розпочато підготовче провадження та призначено підготовче засідання / а.с.64, т.1 /.

30 вересня 2019 року, до початку підготовчого засідання у справі, головуючим суддею Рябченком В.В. заявлено самовідвід / а.с.30, т.2/.

Цього ж дня, ухвалою суду заяву про відвід судді задоволено та, як наслідок, ухвалено передати цивільну справу за позовом ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка» до канцелярії суду для визначення іншого складу суду / а.с.33, т.2 /.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Шишацького районного суду Полтавської області від 01 жовтня 2019 року, головуючим суддею у ній визначено суддю Вергун Н.В.

Ухвалою суду від 02 жовтня 2019 року справу за позовом ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка» прийнято до провадження головуючим суддею Вергун Н.В., її розгляд ухвалено проводити у порядку загального позовного провадження, у зв`язку з чим розпочато підготовче провадження та призначено підготовче засідання / а. с. 37, т. 2 /.

Ухвалою суду від 31 січня 2020 року за клопотанням відповідача ОСОБА_1 провадження у справі було зупинено до вирішення та набрання законної сили рішенням у справі № 551/388/19 за позовом ТОВ « Агрофірма « ім. Довженка » до ОСОБА_1 , приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Ганночки О.В. про визнання недійсною угоди щодо дострокового розірвання договору оренди земельної ділянки та скасування рішення про припинення права оренди / а.с. 80-81, т.2 /.

Ухвалою суду від 06 липня 2021 року за клопотанням генерального директора ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка » ОСОБА_8. провадження у справі поновлено та призначено проведення підготовчого засідання / а.с.92, т.2 /.

Ухвалою суду від 16 грудня 2021 року підготовче провадження у справі закрито, її розгляд призначено у відкритому судовому засіданні о 10 год. 00 хв. 18 січня 2022 року /а.с.141-142, т.2/.

Представник позивача - адвокат Говорова С.Л. у судовому засіданні від виклику та допиту заявлених свідків відмовилася. Разом з тим, просила суд позов задовольнити, виходячи з обставин, що у ньому викладені. При цьому, звертала увагу суду на те, що надані позивачем докази повністю підтверджують факт завдання товариству як прямих, так і непрямих збитків на загальну суму 170 055 грн. 38 коп., які визначені правомірно згідно Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою КМУ від 19 квітня 1993 року за №284.

Відповідач ОСОБА_1 не визнав позовні вимоги, просив у їх задоволенні відмовити в повному обсязі.

Проти задоволення позовних вимог заперечував й представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Шведенко П.Ю., вказуючи на безпідставність та недоведеність заявлених ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка» вимог належними і допустимими доказами, оскільки у справі № 551/388/19 рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 10 грудня 2020 року було відмовлено у задоволені позовних вимог ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка» до ОСОБА_1 , приватного нотаріуса Ганночки О.В., про визнання недійною угоди щодо дострокового розірвання договору оренди землі від 03 серпня 2015 року та скасування рішення щодо припинення права оренди. Дане рішення залишено в силі судами апеляційної та касаційної інстанцій, а отже угода про дострокове розірвання договору оренди землі між позивачем та відповідачем від 03 серпня 2015 року є дійсною. Зазначає, що позивач був обізнаний про дострокове розірвання договору оренди землі, при цьому на власний розсуд продовжив обробляти спірну земельну ділянку у 2019 році. Крім того, вказав, що обов`язок повідомити позивача про виділ ділянки в натурі покладався не на відповідача, а на ФОП ОСОБА_2 , який на підставі договору з відповідачем виконував геодезичні роботи - виділення ділянки в натурі. Також вважав неправильним застосування методики визначення збитків відповідно до Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою КМУ від 19 квітня 1993 року за №284, оскільки балансоутримувачем земельних ділянок на час виникнення спірних відносин є Держземгеокадастр, а за наявності гіпотетичного завдання шкоди повинна застосовуватися Методика визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затверджена постановою КМУ від 25 липня 2007 року №963.

Вислухавши думку учасників справи, перевіривши фактичні обставини справи належними і допустимими доказами у їх сукупності та взаємозв`язку, суд, керуючись принципом верховенства права, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Під час розгляду справи встановлено, що відповідачу ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17 липня 2012 року / а.с.25, т.1 / належить земельна ділянка площею 11,26 га, яка знаходиться на території Пришибської сільської ради Шишацького району Полтавської області /на даний час - Пришибський старостат Шишацької селищної ради Миргородського району Полтавської області/.

08 травня 2014 року між ОСОБА_1 та ТОВ « Агрофірма « ім. Довженка » в особі директора ВП « Агрофірма « Шишацька » ОСОБА_7. укладено договір оренди землі № 14, відповідно до якого орендодавець надав, а орендар прийняв у платне, строкове користування до 2024 року включно земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5.6753 га., яка знаходиться на території Пришибської сільської ради Шишацького району Полтавської області / а.с.13-16, т.1 /.

06 жовтня 2014 року вказаний договір зареєстрований державним реєстратором реєстраційної служби Шишацького районного управління юстиції Полтавської області Дерій В. І., про що свідчить запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 27722808 / а.с.26, т.1/.

Як вбачається з матеріалів справи, 03 серпня 2015 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка» в особі генерального директора ОСОБА_3. укладено угоду про дострокове розірвання договору оренди землі від 08 травня 2014 року.

16 березня 2019 року на підставі угоди про дострокове розірвання договору оренди землі від 03 серпня 2015 року приватний нотаріус Ганночка О. В. зареєстрував факт припинення за ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка» права оренди, належної ОСОБА_1 земельної ділянки, про що вніс відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно / а.с.28-29, т.1 /.

Рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 10 грудня 2020 року /справа №551/388/19/ відмовлено у задоволені позовних вимог ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка» до ОСОБА_1 , приватного нотаріуса Ганночки О.В. про визнання недійною угоди про дострокове розірвання договору оренди землі від 03 серпня 2015 року та скасування рішення щодо припинення права оренди.

Зазначене рішення суду відповідно до постанов апеляційної та касаційної інстанцій / від 24 березня 2021 року та 10 серпня 2021 року/ залишено в силі.

Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину. Так, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, факт розірвання договору оренди є встановленим, а угода про дострокове розірвання договору оренди землі між позивачем та відповідачем від 03 серпня 2015 року є дійсною.

Наданий позивачем витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000105, що було розпочато 04 квітня 2019 року за ч.2 ст.358 КК України за заявою директора ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка» ОСОБА_8. від 03 квітня 2019 року про підробку ОСОБА_3 та власниками земельних ділянок ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 угод про розірвання договорів оренди землі на висновки суду не впливає / а.с.42, т.1/.

Зокрема, підозра у даному кримінальному проваджені жодній особі не пред`явлена, натомість ст.62 Конституції України закріплено презумпцію невинуватості у вчиненні злочину.

Згідно зі ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Виходячи з основного принципу цивільного судочинства диспозитивності, закріпленого у ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначив, що дії відповідача по знищенню посівів на орендованій позивачем земельній ділянці він вважає протиправними, оскільки вони суперечать умовам договору оренди землі між сторонами, а тому відповідач зобов`язаний відшкодувати шкоду, завдану його діями орендарю.

В якості правової підстави позивач послався, як на вимоги ст.611 ЦК України /відповідальність за невиконання зобов`язань/, так і на положення ст.1166 ЦК України, якою регулюються загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду.

На думку суду, у відповідача відсутній обов`язок відшкодування шкоди /збитків/ позивачу, оскільки ним не було допущено порушень зобов`язання та не вчинено дій, що мають характер протиправних /неправомірних/ та є підставою для такого відшкодування. Натомість суд вважає, що вказані збитки виникли з дій самого позивача.

Так, згідно з ч.ч.1-2 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона /боржник/ зобов`язана вчинити на користь другої сторони /кредитора/ певну дію /передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо/ або утриматися від вчинення певної дії /негативне зобов`язання/, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є:

1) договори та інші правочини;

2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності;

3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі;

4) інші юридичні факти.

Частиною 1 ст.604 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється за домовленістю сторін.

Позивач вважає, що обов`язок відшкодувати завдану шкоду виник у відповідача внаслідок невиконання ним своїх зобов`язань за договором оренди землі № 14 від 08 травня 2014 року.

Натомість взаємні зобов`язання сторін за даним договором припинились відповідно до ч.1 ст.604 ЦПК на підставі укладеної між ними 03 серпня 2015 року угоди про дострокове розірвання договору оренди землі № 14 від 08 травня 2014 року.

Оскільки в матеріалах даної справи відсутня угода про дострокове розірвання договору оренди землі між позивачем та відповідачем від 03 серпня 2015 року, суд виходить з положень ч.2 ст.631 ЦК України, яким визначено, що договір набирає чинності з моменту його укладення.

За правилами ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

У позовній заяві позивач зазначає, що 11 квітня 2019 року заступником начальника служби безпеки з питань охорони ТОВ «Агрофірма ім.Довженка» Заїкою О.А. на земельній ділянці, яка належить відповідачу було виявлено сторонній трактор, який задискував посів цукрового буряка та овесу позивача.

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи та визнається сторонами, незважаючи на розірвання договору оренди ще влітку 2015 року, відповідач проводив обробіток своєї земельної ділянки лише після державної реєстрації угоди про розірвання договору оренди, а саме у квітні 2019 року.

Згідно з ч.1 ст.34 Закону України «Про оренду землі» у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

Пунктом 22 договору оренди землі №14 від 08 травня 2014 року передбачено обов`язок орендаря повернути земельну ділянку після закінчення строку оренди.

Таким чином, являючись стороною угоди про дострокове розірвання договору оренди землі та достеменно знаючи, що з часу підписання зазначеної угоди припиняються взаємні права сторін за вказаним договором, орендар ТОВ «Агрофірма ім.Довженка», в супереч своєму обов`язку повернути земельну ділянку орендодавцю ОСОБА_1 , на власний розсуд продовжив її обробіток, зокрема, весною 2019 року засіяв цукровим буряком та овесом. При цьому відповідача про це не попередив та не звернув уваги на те, що земельна ділянка вже розмічена на місцевості шляхом встановлення відповідних знаків.

Являючись власником земельної ділянки, не обтяженої після підписання угоди про розірвання договору оренди орендними правовідносинами, відповідач реалізував своє право самостійно господарювати на землі /п.2 ч.1 ст. 90 ЗК України/ та на початку квітня 2019 року за допомогою трактору здійснив обробіток належної йому земельної ділянки.

Суд вважає, що вказані дії відповідача ґрунтуються на його правах, як власника земельної ділянки, а отже не мають характеру протиправних (неправомірних). За таких обставин у відповідача відсутній обов`язок відшкодування позивачу збитків завданих його діями при обробці власної земельної ділянки.

За відсутності протиправних дій зі сторони відповідача, суд не вбачає за необхідне вирішувати спір щодо застосування визначення завдання позивачу як прямих, так і непрямих збитків на загальну суму 170 055 грн. 38 коп., які визначені, як згідно Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою КМУ від 19 квітня 1993 року за №284, так і відповідно до Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затверджена постановою КМУ від 25 липня 2007 року №963.

З огляду на вищевикладене, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст.141 ЦПК України та, в зв`язку з відмовою у задоволені позовних вимог, повністю покладає їх на позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 11, 202, 204, 509, 631 ЦК України, статями 4, 81-82, 141, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю « Агрофірма « ім. Довженка » до ОСОБА_1 про стягнення збитків, заподіяних внаслідок знищення посівів, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 27 січня 2022 року.

Головуючий суддя: