УХВАЛА

Справа № 621/155/22

Провадження 2/621/399/22

24 січня 2022 року м. Зміїв Харківської області

Суддя Зміївського районного суду Харківської області В.Філіп`єва, розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Зміївського районного відділу Державної виконавчої служби у Чугуївському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Зміївського районного суду Харківської області з позовною заявою до Зміївського відділу Державної виконавчої служби у Чугуївському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), в якій просив усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні майном шляхом скасування арешту, накладеного на все нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис № 1207106 від 12.06.2012 року, зареєстрований Харківською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України.

Дослідивши доводи позовної заяви, суддя зазначає наступне:

Змістом позовних вимог є скасування арешту з майна позивача, який, як вбачається з позову та Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, є боржником (тобто стороною) у виконавчому провадженні № 32946986 від 06.06.2012 року.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, встановлений розділом VІІ ЦПК України

Судовий контроль передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Відповідно до статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до пунктів 1, 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» (далі Постанови), захист майнових прав в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Позов про зняття арешту може бути пред`явлений власником або іншою особою, яка володіє на законній підставі майном, що не належить боржнику.

Згідно пункту 5 цієї ж Постанови, «у разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VІІ ЦПК України.

У зв`язку із цим боржник (учасник кримінального провадження, на майно якого накладено арешт) не може пред`являти такий позов, оскільки у судовому процесі він є відповідачем та законом для нього встановлений інший порядок вирішення питання.

У разі пред`явлення до суду такого позову в порядку цивільного судочинства, суддя має відмовити у відкритті провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 122 ЦПК, а, помилково прийнявши позов до розгляду, під час судового розгляду суд має закрити провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 205 ЦПК (в ред. ЦПК України до 03.10.2017).»

Таким чином, згідно наведених вище норм Цивільного процесуального кодексу України та роз`яснень вищих судових інстанцій, боржник, яким по суті є позивач ОСОБА_1 , не може пред`явити позов про зняття (скасування) арешту майна, накладеного державним виконавцем, оскільки законодавством України для сторони виконавчого провадження передбачений інший спосіб судового захисту, а саме, оскарження боржником дій державного виконавця в порядку, встановленому статтями 447-453 розділу VІІ ЦПК України.

Відповідно до п.1 ч.1 статті 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкриття провадження, якщо заява не підлягає в порядку розгляду цивільного судочинства (в порядку позовного провадження)

Згідно ч.2-ч.4 цієї ж статті, про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви. Така ухвала надсилається заявникові не пізніше наступного дня після її постановлення в порядку, встановленому статтею 272 цього Кодексу. До ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, що надсилається заявникові, додаються позовні матеріали. Копія позовної заяви залишається в суді. Ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі може бути оскаржено.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2-4, 19, 186, 259-261, 352-354 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Зміївського відділу Державної виконавчої служби у Чугуївському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном шляхом зняття арешту з нерухомого майна відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

Текст ухвали складено і підписано 24.01.2022

Суддя: В.Філіп`єва