ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2022 року м.Суми

Справа №592/9074/21

Номер провадження 22-ц/816/19/22

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Левченко Т. А.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

сторони справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами»;

треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Табінський Олег Володимирович,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 вересня 2021 року в складі судді Князєва В.Б., постановлене в м. Суми, повний текст судового рішення виготовлено 21 вересня 2021 року,

в с т а н о в и в:

У липні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив суд визнати виконавчий напис № 4469 від 12 вересня 2019 року, здійснений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Остапенком Є.М., про стягнення грошових коштів у сумі 107758 грн. 39 коп. з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» таким, що не підлягає виконанню. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» безпідставно отримані за недійсним правочином кошти в сумі, яку буде зафіксовано на момент визнання правочину недійсним. А також проценти за користування ними на рівні облікової ставки Національного банку України, що буде діяти на момент визнання правочину недійсним.

Свої вимоги мотивує тим, що у грудні 2019 року йому стало відомо про те, що на його рахунки накладено арешт згідно постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Табінського О.В. від 02.12.2019 про арешт коштів боржника за виконавчим провадженням №60757355. Пізніше, 30.01.2020 за цим виконавчим провадженням приватним виконавцем було прийнято постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника та направлено на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області. 17.03.2021 ОСОБА_1 звернувся до приватного виконавця Табінського О.В. із запитом про копії документів виконавчого провадження, проте даних матеріалів не отримав. Згідно з постановою про відкриття виконавчого провадження, що знаходиться на порталі «Дія», стягувачем за цим провадженням є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» на підставі виконавчого документу - виконавчий напис №4469, виданий 12.09.2019 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Остапенком Є.М. (на даний час - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу). У подальшому всі запити до приватного виконавця та до компанії-стягувача, як в усній так і в письмовій формі, щодо матеріалів виконавчого провадження було проігноровано. Згідно відповідей приватного виконавця виконавчий документ було повернуто стягувачу, про що він видав постанову від 18.03.2021, тому всі матеріали справи ним було передано до стягувача. Згідно відповідей компанії-стягувача, приватний виконавець матеріалів справи не повертав. Згідно відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області за №4441-5374/111-02/8- 1800/21 від 30.06.2021 відрахування за цим виконавчим провадженням продовжуються. В постанові про відкриття виконавчого провадження сума заборгованості, яку потрібно стягнути з ОСОБА_1 , вказана 107758,39 грн. Вважає, що вчинений нотаріусом виконавчий напис є незаконним та такий, що не підлягає виконанню

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 вересня 2021 року позов задоволено частково.

Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 4469 від 12 вересня 2019 року, здійснений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Остапенком Євгеном Михайловичем, про стягнення грошових коштів у сумі 107758,39 грн. з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Управління Активами».

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «управління активами» на користь ОСОБА_1 безпідставно отримані за недійсним правочином кошти у сумі 6055 грн. 96 коп.

В іншій частині позову відмовлено.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог та скасування виконавчого напису нотаріуса, суд першої інстанції виходив з того, що з наданих до суду документів неможливо встановити чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник ОСОБА_1 мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено в виконавчому написі, а відповідачем не спростовано доводи позивача. Оскільки суд прийшов до висновку про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, то підстави набуття ТОВ «Фінансова компанія управління активами» грошових коштів відпали, а тому з останньої на користь позивача підлягають стягненню безпідставно набуті грошові кошти в розмірі 6055 грн. 96 коп., стягнуті на виконання цього виконавчого документу. Крім того, суд прийшов до висновку, що вимога про стягнення з відповідача процентів за користування безпідставно набутими грошовими коштами заявлено передчасно, оскільки виконавчий напис на відміну від правочину втрачає силу з дня ухвалення судового рішення.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права і встановлення фактичних обставин справи, просить скасувати оскаржуване рішення в частині стягнення з ТОВ «Фінансова компанія управління активами» на користь ОСОБА_1 безпідставно стягнутих коштів в розмірі 6055 грн. 96 коп.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що в матеріалах справи відсутні докази перерахування приватним виконавцем стягнутих з позивача сум на рахунки відповідача. Вказує, що майно не може вважатися безпідставно набутим чи збереженим без достатніх правових підстав в разі, якщо це відбулося в незаборонений цивільним законодавством спосіб. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав, договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України. Вказує, що між позивачем та відповідачем виникли договірні правовідносини, що обумовлені укладанням кредитного договору від 09.12.2013 року № 2364/4616ВРL2В, що виключає можливість застосування ст. 1212 ЦК України.

Від позивача до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній не погоджуються з доводами, що викладені в ній та зазначає, що відповідач намагається надати до апеляційного суду докази, які не були подані ним до суду першої інстанції, а саме про те, що він не отримав безпідставно стягнутих коштів в розмірі 6055 грн. 96 коп. Зазначає, що саме відповідач має доводити факт не отримання ним грошових коштів, що стягнуті державним виконавцем з боржника. Крім того, саме відповідач має повернути позивачу стягнуті з нього грошові кошти. Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Від третіх осіб пояснення з приводу апеляційної скарги до суду не надходило.

Позивач в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечив, просив суд у її задоволенні відмовити.

Представник відповідача та треті особи до суду не прибули, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Рішення суду першої інстанції в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню не оскаржується, а тому апеляційним судом у відповідності до ч. 1 ст. 367 ЦПК України в зазначеній частині не переглядається.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.09.2019 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області вчинено виконавчий напис про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» заборгованості на суму 106758 грн. 39 коп.(а.с.29).

02.12.2019 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Табінським О.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису № 4469 від 12.09.2019 (а.с. 5).

30.01.2020 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Табінським О.В. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника на підставі виконавчого напису № 4469 від 12.09.2019 (а.с. 6-8).

Згідно пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 , - ОСОБА_1 має пенсію по інвалідності, 2 група, трудове каліцтво (а.с. 10).

ГУ ПФУ листом від 30.06.2021 повідомило ОСОБА_1 про те, що з його пенсії починаючи з березня 2020 здійснювалося відрахування у розмірі 20 % щомісячно (а.с. 9).

Згідно довідки головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від № 1800-0401-16/1734 від 03.06.2021, - з ОСОБА_1 було стягнення з пенсії на підставі постанови приватного виконавця Табінського О.В. від 30.01.2020 ВП № 60757355 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Управління Активами» з березня 2020 року по травень 2021 року у розмірі 6055 грн. 95 коп. (а.с. 11).

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

За правилами встановленими ч. 2, 3 ст. 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

З аналізу ст. 1212 ЦК України вбачається, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань можливий за наявності одночасно двох умов: 1 набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи, 2 відсутність для цього правових підстав або якщо підстави згодом відпали.

Колегія суддів звертає увагу, що фактично спірні грошові кошти з позивача було стягнуто примусово в межах виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого напису № 4469 від 12 вересня 2019 року, здійсненого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Остапенком Є.М. про стягнення грошових коштів у сумі 107758,39 грн. з ОСОБА_1 на користь товариства.

Враховуючи, що виконавчий напис № 4469 від 12 вересня 2019 року, визнано судовим рішенням таким, що не підлягає виконанню, то підстава для примусового стягнення спірних грошових коштів вважається такою, що відпала.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку стосовно того, що стягнуті з позивача грошові кошти підлягають поверненню.

Доводи відповідача, що викладені ним в його апеляційній скарзі стосовно того, що в матеріалах справи відсутні докази перерахування приватним виконавцем стягнутих з позивача сум на рахунки відповідача колегія суддів вважає безпідставними з огляду на те, що відповідно до ч. 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Частиною 3 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються та зараховуються на відповідні рахунки органів державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного робочого дня після вилучення, про що складається акт.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

За правилами встановленими ч. 1 ст. 69 Закону України «Про виконавче провадження» підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено, - до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення. Такі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці щомісяця надсилають виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

Згідно довідки головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від № 1800-0401-16/1734 від 03.06.2021, - з пенсії ОСОБА_1 відбулося стягнення на підставі постанови приватного виконавця Табінського О.В. від 30.01.2020 ВП № 60757355 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Управління Активами» з березня 2020 року по травень 2021 року у розмірі 6055 грн. 95 коп.

Таким чином, з аналізу вказаних правових норм, колегія судді приходить до висновку, що обов`язок доведення факту не отримання грошових коштів від приватного виконавця, що стягнуті з позивача, покладається саме на відповідача, як стягувача у виконавчому провадженні, оскільки вказані грошові кошти вибули з володіння позивача в примусовому порядку поза його волею і даний факт підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. В той же час, відповідач, як стягувач, відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» не позбавлений права ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження та звернутися до приватного виконавця із заявою про перерахування на його рахунки стягнуті з боржника грошові кошти.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції викладеній у постанові Верховного Суду від 06.10.2021 року у справі № 623/363/20.

Відомостей щодо оскарження товариством дій (бездіяльності) чи рішень приватного виконавця щодо розподілу стягнутих з позивача грошових коштів матеріали справи не містять.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що саме відповідачем не надано до суду належних та переконливих доказів факту не перерахування на його рахунки стягнутої з позивача грошової суми.

Також, колегія суддів відхиляє доводи відповідача стосовно того, що між сторонами виникли договірні правовідносини, обумовлені укладанням кредитного договору від 09.12.2013 року № 2364/4616ВРL2В, що виключає можливість застосування ст. 1212 ЦК України, оскільки фактично вибуття грошових коштів із володіння позивача відбулося в межах виконавчого провадження на підставі примусового утримання поза межами його волі, а не внаслідок добровільного погашення останнім заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував, обставини, що мають значення для справи і доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-382, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» залишити без задоволення.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 вересня 2021 року в оскарженій частині залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 24 січня 2022 року

Головуючий - С. С. Ткачук

Судді: О. І. Собина

Т. А. Левченко