Справа № 418/2478/21
Провадження № 22-ц/810/1041/21
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
24 січня 2022 року м. Сєвєродонецьк
Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого - Коновалової В.А.,
суддів: Луганської В.М., Лозко Ю.П.,
за участю секретаря судового засідання Савочки К.С.
учасники справи:
відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду справу
за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області
на рішення Міловського районного суду Луганської області від 02 листопада 2021 року, ухвалено судом у складі судді Чехова С.І. в смт Мілове Луганської області,
за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про стягнення суми недоотриманої пенсії в порядку спадкування,
Короткий зміст позовних вимог
У серпні 2021 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про стягнення суми недоотриманої пенсії в порядку спадкування, в обґрунтування якого зазначив, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Луганську.
У січні 2019 року представник позивача усно звертався до Міловського відділення Біловодського ОУПФУ Луганської області з вимогою, щодо виплати повної суми недоотриманої пенсії відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, але отримав відмову у виплаті недоотриманої пенсії померлої матері позивача. У відповіді відповідач зазначив, що особа, яка звертається за виплатою недоотриманої пенсії повинна бути зареєстрована як внутрішньо переміщена особа, незважаючи на те, що за виплатою недоотриманої пенсії звернувся представник позивача за довіреністю ОСОБА_2 , який має постійне місце реєстрації на території України.
У березні 2019 року позивач через свого представника звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області міста Сєвєродонецька та отримав відповідь з якої вбачається, що заява про виплату недоотриманої пенсії може надаватись через представника за довіреністю. Особи, в інтересах якої звертаються за такою виплатою до органів Пенсійного фонду України, де померлий перебував на обліку, повинні бути зареєстровані як внутрішньо переміщені особи, або мати реєстрацію постійного проживання на контрольованій території України у відповідності до ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» довідка про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених ст. 1 цього Закону, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Позивач вважає дії відповідача такими, що створюють йому перешкоди в отриманні недоотриманої пенсії і порушують його право на отримання, належних йому сум згідно свідоцтва про право на спадщину.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Суд першої інстанції зазначив, що предметом заявлених позовних вимог є стягнення нарахованих, але не отриманих спадкодавцем позивача за життя сум пенсії, тобто виплат, які є спадковою масою і не стосуються порядку нарахування соціальних виплат.
Суд першої інстанції оцінив дії відповідача як протиправні, оскільки створена ним бездіяльність була направлена на перешкоду в отриманні недоотриманої пенсії яка вже ввійшла у склад спадщини відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом.
Враховуючи те, що у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного йому спадкового майна, яке увійшло до складу спадщини, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області просить скасувати рішення Міловського районного суду Луганської області від 02 листопада 2021 року за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про стягнення суми недоотриманої пенсії в порядку спадкування та ухвалити нове рішення суду, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.
АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
З заявою про виплату недоотриманої пенсії з усіма необхідними документами позивач чи його представник до управління не звертався. Разом з тим, неодноразово надавав заяви оформлені відповідно до Закону України «Про звернення громадян» з приводу надання інформації щодо виплати недоотриманої пенсії.
Листами відповідачем надавались роз`яснення щодо необхідності звернення позивача до Міловського відділу обслуговування громадян Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області з усіма необхідними документами для виплати недоотриманої пенсії.
Також Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області зазначило, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому у відповідності до ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» термін звернення спадкоємця з заявою про виплату недоотриманої пенсії сплинув. Таким чином, позивач не має права на виплату недоотриманої пенсії померлої ОСОБА_3 .
(2) Позиція інших учасників справи
Ухвалою Луганського апеляційного суду від 17 грудня 2021 року ОСОБА_1 роз`яснювалося право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу, проте відзиву на апеляційну скаргу не надходило.
Копію ухвали про відкриття апеляційного провадження Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області отримало 17 грудня 2021 року, про що свідчить підтвердження про отримання документів в електронному суді.
Позивач про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином і в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції», шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади з посиланням на веб-адресу ухвали в Єдиному державному реєстрі судових рішень, оскільки зареєстрований на тимчасово окупованій Україні території.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце повідомлений належним і в установленому законом порядку, про що свідчить підтвердження про отримання судової повістки в електронному суді, яке сформовано в автоматизованій системі документообігу суду КП «Д-3».
ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив із того, що предметом заявлених позовних вимог є стягнення нарахованих, але не отриманих спадкодавцем позивача за життя сум пенсії, тобто виплат, які є спадковою масою і не стосуються порядку нарахування соціальних виплат.
Суд першої інстанції оцінив дії відповідача як протиправні, оскільки створена ним бездіяльність була направлена на перешкоду в отриманні недоотриманої пенсії яка вже ввійшла у склад спадщини відповідно свідоцтва про право на спадщину за законом.
Враховуючи те, що у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного йому спадкового майна, яке увійшло до складу спадщини, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення.
Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини у справі апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 13 липня 2018 року, виданого Міловським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області.
ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 .
Дане свідоцтво про право на спадщину за законом є правовстановлюючим документом та не визнане у встановленому законом порядку недійсним.
Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав і інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, частиною 1 статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання в порядку встановленому ЦПК України.
Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм правом та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).
Статтею 1227 ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.
Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що дана норма розповсюджується на правовідносини з приводу виплати нарахованих сум пенсії, але своєчасно не отриманих пенсіонером з власної вини та не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.
Згідно статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.
Відповідно до статті 14 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщені особи користуються тими ж правами і свободами відповідно до Конституції, законів та міжнародних договорів України, як і інші громадяни України, що постійно проживають в Україні. Забороняється їх дискримінація при здійсненні ними будь-яких прав і свобод на підставі, що вони є внутрішньо переміщеними особами.
Перелік документів, які необхідно надати для отримання недоотриманої пенсії, яка увійшла до складу спадщини, визначено Порядком надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Пунктом 2.26 Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного Фонду України від 25 листопада 2011 року № 22-1, із змінами та доповненнями, передбачено, що для виплати недоотриманої пенсії, яка ввійшла до складу спадщини, у зв`язку з відсутністю членів сім`ї або в разі не звернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається документ, що посвідчує особу заявника, свідоцтво про смерть, свідоцтво про право на спадщину.
Як вбачається із матеріалів справи і не заперечується сторонами, що у березні 2019 року до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області звертався ОСОБА_2 , який діяв на підставі довіреності наданої ОСОБА_1 .
21 березня 2019 року Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області листом повідомило ОСОБА_2 на його звернення про те, що заява про виплату недоотриманої пенсії може надаватись через представника за довіреністю. Разом з тим, особа, в інтересах якої звертаються за такою виплатою до органу Пенсійного фонду України, де померлий перебував на обліку повинні бути зареєстровані, як внутрішньо перемішені особи, або мати реєстрацію постійного місця проживання на контрольованій території України. Роз`яснено, що для оформлення виплати недоотриманої пенсії ОСОБА_3 , представнику ОСОБА_1 , необхідно звернутися безпосередньо до Міловського відділу з питань призначення перерахунку та виплати пенсій Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Луганській області з наданням оригіналів та копій документів засвідчених у встановленому порядку.
07 травня 2021 року Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області листом повідомило ОСОБА_2 про те, що органи Пенсійного фонду України не мають можливості здійснювати виплату коштів на тимчасово окупованій території України, особи, які звертаються за виплатою недоотриманої пенсії, відповідно до ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» надають довідку про взяття на облік внутрішньо перемішеної особи, яка засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у ст. 1 цього Закону.
Проте, Порядком надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яким врегульовано питання виплати недоотриманої пенсії, яка увійшла до складу спадщини, не передбачено необхідність надання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.
Посилання відповідача в апеляційній скарзі на положення ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які передбачають, що сума пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не заслуговують на увагу, з огляду на таке.
Крім того слід зауважити, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Тому сума пенсії, що належала ОСОБА_3 і залишилася недоотриманою у зв`язку з її смертю, увійшла до складу спадщини та позивач, прийнявши спадщину, має право на виплату цієї суми.
Положення ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» розповсюджується на правовідносини з приводу виплати нарахованих сум пенсії, але своєчасно не отриманих пенсіонером з власної вини та не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Дата звернення спадкоємця до органу Пенсійного фонду України з вимогою про виплату нарахованої за життя спадкодавця пенсії не впливає на розмір виплат.
Посилання відповідача в апеляційній скарзі на положення ч. 1, 2 статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які передбачають, що сума пенсії, яка належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку зі смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, не заслуговують на увагу, з огляду на таке.
Оскільки позивач звернувся до суду із позовом про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом, а не як член сім`ї померлої ОСОБА_3 , тобто спірні правовідносини стосуються захисту спадкових прав позивач на отримання належного йому спадкового майна, тому положення частин 1, 2 статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не розповсюджуються на спірні правовідносини, так як стосуються права членів сім`ї на отримання пенсії, яка належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку зі смертю.
Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги відзив на позовну заяву, поданий представником відповідача Тішаковою З. є слушними, про те не є підставою для скасування рішення суду, з огляду на таке.
Відповідно до ч. 3 ст. 58 ЦПК України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.
Зазначені обставини свідчать про те, що головний спеціаліст-юрисконсульт відділу представництв в судах та інших органах №2 Юридичного управління Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області Тішакова З. мала право на вчинення такої процесуальної дії, як подання та підписання відзиву на позовну заяву від імені Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області.
Проте суд першої інстанції не врахував зазначені вище положення закону та дійшов помилкового висновку про те, що відзив на позовну заяву поданий неповноважною особою, і допустив порушення норм процесуального права, проте вказані порушення норм процесуального права не призвели до неправильного вирішення справи та не є обов`язковою підставою для скасування рішення суду
Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Звертаючись до суду позивач просив зазначити в рішенні суду про отримання стягнутої суми недоотриманої пенсії представником за довіреністю.
Положеннями ч. 1 ст. 16 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що сторони можуть реалізувати свої права і обов`язки у виконавчому провадженні самостійно або через представників. Особиста участь фізичної особи у виконавчому провадженні не позбавляє її права мати представника, крім випадку, коли боржник згідно з рішенням зобов`язаний вчинити певні дії особисто.
Пунктом 1.3 Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного Фонду України від 25 листопада 2011 року № 22-1, із змінами та доповненнями, передбачено, що заява, в тому числі, про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера може бути подана представником заявника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Вказане також підтверджується листом Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 07 травня 2021 року, у якому представнику позивача ОСОБА_2 роз`яснено, що особа, має право на отримання суми пенсії, що належала пенсіонерові і залишилась недоотриманою у зв`язку з його смертю згідно свідоцтва про право на спадщину, може доручити отримати належні їй кошти своєму представнику, який дії на підставі довіреності, виданої та засвідченої відповідно до вимог чинного законодавства.
Отже із заявою про виплату ОСОБА_1 недоотриманої пенсії після смерті ОСОБА_3 може звернутися представник на підставі нотаріально посвідченої довіреності.
Проте суд першої інстанції не врахував зазначені вище положення законодавства та помилково зазначив в резолютивній частині рішення про право отримання коштів представнику за довіреністю ОСОБА_2 .
Щодо суті апеляційної скарги
Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).
Апеляційний суд вважає, що рішення суду підлягає зміні шляхом виключення з абзацу третього резолютивної частини рішення вказівку суду такого змісту: «та отримати її представнику за довіреністю Усику Юрію Михайловичу».
Щодо судових витрат
В ч. 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки рішення суду підлягає зміні лише шляхом виключення з абзацу третього резолютивної частини рішення вказівку суду щодо отримання коштів представником, тому підстав для розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.
Керуючись ст.ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, 384 ЦПК України, Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області задовольнити частково.
Рішення Міловського районного суду Луганської області від 02 листопада 2021 року змінити, виключивши з абзацу третього резолютивної частини рішення вказівку суду такого змісту: «та отримати її представнику за довіреністю Усику Юрію Михайловичу».

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 27 січня 2022 року.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді В.М. Луганська

Ю.П. Лозко