Справа № 236/18/22
У х в а л а

про залишення позовної заяви без руху

"10" січня 2022 р. Суддя Краснолиманського міського суду Донецької області Бєлоусов А.Є., ознайомившись зі змістом позовної заяви ОСОБА_1 до Регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Українська залізниця» про визнання незаконним та скасування наказу роботодавця щодо відсторонення працівника від роботи, допуск до роботи, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, доданих до позову матеріалів,

ВСТАНОВИВ:

До суду 05.01.2022 надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Українська залізниця» про визнання незаконним та скасування наказу роботодавця щодо відсторонення працівника від роботи, допуск до роботи, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 19 Цивільного процесуального кодексу (ЦПК) України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин. Суди розглядають справи в порядку позовного (загального або спрощеного), наказного та окремого провадження (ч.2 ст. 19 ЦПК України).

Зі змісту поданої заяви вбачається наявність трудового спору, що виник для позивачки з приводу її відсторонення від роботи роботодавцем. Отже, справа за заявою ОСОБА_1 має розглядатись судом в порядку позовного провадження (розд. ІІІ ЦПК України).

Згідно зі ст. 175 ЦПК України позов пред`являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції.

За змістом ст. 175 ЦПК України позовна заява подається в письмовій формі та повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб (ч.1 ст. 177 ЦПК України).

До позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону (ч.4 ст. 177 ЦПК України).

Натомість у позовній заяві ОСОБА_1 відсутня інформація щодо електронної пошти позивача, офіційної електронної адреси позивачки; також не зазначено про відсутність у позивачки електронної пошти, офіційної електронної адреси.

У позовній заяві відсутня інформація щодо електронної пошти відповідача, офіційної електронної адреси відповідача; також не зазначено, що позивачці така інформація не відома.

Позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

У позові ОСОБА_1 йдеться про стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Згідно з п.1 ч.1 ст. 176 ЦПК України ціна позову у позовах про стягнення грошових коштів визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Позивач просить суд «стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу», але ОСОБА_1 не наведено у позові розрахунку цього стягнення (навіть попереднього), не надано відомостей про розмір середньоденної заробітної плати позивачки. Додана до позову довідка про доходи позивачки не містить таких відомостей. Наявні в цій довідці відомості не дають змоги суду розрахувати цю складову розрахунку самостійно (відсутня інформація щодо кількості відпрацьованих робочих днів з часу відсторонення ОСОБА_1 від роботи). Ціна позову в позовній заяві ОСОБА_1 не вказана.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та наведених позивачкою мотивів, нею оспорюється наказ роботодавця про відсторонення від роботи та фактично порушується питання про допуск до роботи, адже позивачку не звільнено, а лише відсторонено.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 10.01.2019 в справі №728/2955/18, починаючи з 1 вересня 2015 року, позивачі в справах за позовними вимогами, що випливають із трудових відносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком позовів про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.01.2019 у справі №12-301гс18 дійшла висновку, згідно з яким пільга щодо сплати судового збору, передбачена п. 1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі) не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (або за час вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Відтак, заробітна плата, яку просить стягнути позивачка, за своєю сутністю є середнім заробітком за час вимушеного прогулу, що не належить до визначеної категорії пільг при сплаті судового збору (п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»). За відсутності у позовній заяві та матеріалах позову відомостей про наявність інших пільг при зверненні до суду, позивачка ОСОБА_1 повинна сплачувати судовий збір на загальних підставах.

Відповідно до ч. 1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2022 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2022 року встановлений у розмірі 2481 грн..

За положенням ч. 1 ст. 3 Закону «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством. Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за позовну вимогу немайнового характеру, яка подана фізичною особою, складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (у грошовому вираженні - 992,40 грн.). Також п.1 ч.2 ст. 4 Закону визначено, що за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру до сплати підлягає судовий збір у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відтак, судовий збір підлягає сплаті за три заявлені позовні вимоги (за вимогу немайнового характеру /визнання незаконним та скасування наказу роботодавця/ - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (992,40 грн. цю суму сплачено позивачкою), за вимогу майнового характеру /стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу/ - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (сплата цієї суми має бути здійснена позивачем після визначення ціни позову), за вимогу майнового характеру /стягнення з відповідача моральної шкоди 100000,00 грн./ - 1 відсоток ціни позову (в грошовому вираженні 1000,00 грн.).

Сплату судового збору за заявлені дві вимоги майнового характеру (стягнення з відповідача середнього заробітку за час незаконного відсторонення від роботи, стягнення з відповідача моральної шкоди) позивачці необхідно здійснити за такими реквізитами: Отримувач коштів: Донецьке ГУК/Лиманська МТГ/22030101; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37967785; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); МФО 899998; Рахунок отримувача: UA0005564; Код класифікації доходів бюджету: 22030101.

У позовній заяві не вказані відомості про можливе вжиття заходів досудового врегулювання спору; також позивачкою не зазначено, що такі заходи не вживались.

У позовній заяві не вказані відомості про можливе вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви; також позивачкою не зазначено, що такі заходи не здійснювалися.

Позовна заява не містить попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які ОСОБА_1 понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. При цьому за змістом ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються не лише з судового збору, але і з витрат, пов`язаних з розглядом справи (на професійну правничу допомогу; пов`язаних із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язаних з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язаних з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

У позовній заяві відповідачем зазначено Регіональну філію «Донецька залізниця» АТ «Українська залізниця». При цьому вказано ідентифікаційний код за Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань 40150216, котрий згідно з інформацією, що міститься в Реєстрі, є кодом Регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Українська залізниця», яка не є юридичною особою, а є відокремленим структурним підрозділом. Позивачкою зазначена адреса відповідача: вул. Привокзальна, 22, м. Лиман, Донецька область, що не відповідає інформації, котра міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, про юридичну особу - Акціонерне товариство «Українська залізниця».

Згідно з ч. 2 ст. 48 ЦПК України відповідачем у цивільних справах можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Зазначений у позові відповідач не відповідає вказаному ідентифікаційному коду та не є юридичною особою, а відтак, позивачці належить уточнити позовну заяву цій частині, зазначивши найменування та юридичну адресу саме юридичної особи відповідача.

З наведеного вбачається необхідність застосування до позовної заяви ОСОБА_1 до Регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Українська залізниця» про визнання незаконним та скасування наказу роботодавця щодо відсторонення працівника від роботи, допуск до роботи, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди наслідків, передбачених ст. 185 ЦПК України (залишення позовної заяви без руху, встановлення позивачці строку для усунення недоліків). Належним способом усунення недоліків є подання до суду уточненої редакції позовної заяви, яка міститиме всі відомості, передбачені нормами ст. 175 ЦПК України; сплата судового збору за заявлену позивачкою дві вимоги майнового характеру (щодо стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, щодо стягнення з відповідача моральної шкоди), надання до суду документального підтвердження сплати суми судового збору.

Керуючись ст. 175,177,185 України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Українська залізниця» про визнання незаконним та скасування наказу роботодавця щодо відсторонення працівника від роботи, допуск до роботи, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк десять днів з дня отримання позивачкою копії цієї ухвали судді для усунення зазначених недоліків.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу (ч.3 ст. 185 ЦПК України).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя -