Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 січня 2022року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Свірідової В.В.

при секретарі Шаповалової Ю.О.

справа №466/11800/21, 2-о/466/27/22

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , з участю заінтересованої особи Управління державної реєстрації Львівської міської ради (Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради) про встановлення факту належності правовстановлюючого документа особі, ім`я якої, що зазначені в документів, не збігаються по батькові зазначеним в паспорті, -

встановив:

07.12.2021 ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , звернувся до суду з заявою, з участю заінтересованої особи Управління державної реєстрації Львівської міської ради (Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради), яке знаходиться за адресою: м. Львів, Городоцька,299, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа особі, ім`я якої, що зазначені в документів, не збігаються по батькові зазначеним в паспорті, в якому просить встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, зареєстрованого АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 Державного акту на право приватної власності на землю Серії ЛВ № 5619 від 04 грудня 1997 року, виданого на ОСОБА_1 .

В обґрунтування заяви зазначив, що відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю Серії ЛВ №5619 від 04 грудня 1997року йому передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,0603 га., розташована на території Рясне-Руської сільської Ради народних депутатів в с.т. «Вишня 3» для ведення садівництва. Державний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №2454 від 04.12.1997. Дана земельна ділянка надана на підставі Рішення виконкому Рясне-Руської сільської Ради народних депутатів за № 21 від 20.02.97.

При видачі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЛВ №5619 від 04.12.1997 була допущена помилка по батькові. Він по паспорту « ОСОБА_2 », а Державний акт виданий на « ОСОБА_3 ».

У зв`язку з невідповідністю по батькові, він звернувся з письмовою заявою у Рясне - Руську сільську раду Яворівського району Львівської області і Рішенням №636 від 04 липня 2008року вирішено внести зміни в рішення виконкому Рясне-Руської сільської ради за №21 від 20.02.1997 з ОСОБА_1 на ОСОБА_1 .

Для подальшого оформлення документів на земельну ділянку та отримавши Витяг з державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером земельної ділянки :02:000:3508, він звернувся до заінтересованої особи з заявою провести Держану реєстрацію прав та їх обтяжень на дану земельну ділянку та отримав Рішення №61883100 від 26 листопада 2021року про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень.

У Рішенні № 61883100 від 26 листопада 2021 року підставою відмови зазначено, що у поданому Державному акті на право приватної власності на землю та заяві про державну реєстрацію прав та їх обтяжень наявні розбіжності «по батькові» власника земельної ділянки. При подачі документів до заінтересованої особи він подав і Рішення №636 від 04 липня 2008року про внесення зміни в рішення виконкому Рясне-Руської сільської ради за № 21 від 20.02.1997 року з ОСОБА_1 на ОСОБА_1 . Однак заявнику було роз`яснено, що необхідно звернутися до суду для усунення даної розбіжності.

Встановлення факту належності правовстановлюючого документа, необхідний для оформлення особистих прав, що випливають з цього факту. Даний факт породжує для нього юридичні наслідки. Іншої можливості вирішити дане питання позасудово він не може, тому змушений звернутись до суду.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова Свірідової В.В. від 21.12.2021 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження (а.с.18).

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій підтримав вимоги в повному обсязі та просив суд розглядати справу у його відсутності (а.с.22).

Представник заінтересованої особи Управління державної реєстрації Львівської міської ради (Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради) у судове засідання не з`явився, на адресу суду подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, при вирішення заяви поклався на розсуд суду (а.с.23).

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування підготовчого судового засідання технічними засобами.

Повно та всебічно дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні відносини між сторонами, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено та підтверджено доказами наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. ч. 1,2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. (ч.1-4 ст. 77 ЦПК України).

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).

Зокрема суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті (п.6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України).

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Аналогічно згідно п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Заяви про встановлення із зазначених підстав факту належності особі вироку або рішення суду, квитка про членство в об`єднанні громадян, військового квитка, посвідчення до ордена або медалі, паспорта, чи свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів громадянського стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в порядку, передбаченому главою 37 ЦПК, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ. Судами також не встановлюється тотожність особи. Разом з тим, на підставі п.6 ст. 273 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Вимога про встановлення факту, що має юридичне значення, розглядається, якщо такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку, їх встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю Серії ЛВ №5619 від 04 грудня 1997року ОСОБА_1 передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,0603 га., розташована на території Рясне-Руської сільської Ради народних депутатів в с.т. «Вишня 3» для ведення садівництва. Державний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2454 від 04.12.1997. Дана земельна ділянка надана на підставі Рішення виконкому Рясне-Руської сільської Ради народних депутатів за № 21 від 20.02.97.

При видачі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЛВ №5619 від 04.12.1997 була допущена помилка по батькові замість « ОСОБА_2 », в Державному акті зазначено « ОСОБА_3 ».

Факт належності Державного акту на право приватної власності на землю Серії ЛВ №5619 від 04 грудня 1997року ОСОБА_1 підтверджується письмовими доказами, а саме:

Членською книжкою об`єднання садівників-любителів та городників Львівщини, згідно якої я є членом садівничого кооперативу «Вишня -3» та власником садової ділянки № НОМЕР_3 в даному кооперативі . Ділянка приватизована рішенням виконкому Рясне-Руської с.Ради № 21 від 20.02.1997, Державний акт №5619ЛВ (а.с.12).

В членській книжці зазначено прізвище ОСОБА_4 та по батькові ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 . Домашня адреса АДРЕСА_1 . 310 особняк.

Рішенням № 636 від 04 липня 2008 року Рясне-Руською сільською радою Яворівського району Львівської області про внесення змін в рішення виконкому Рясне- Руської сільської ради за № 21 від 20.02.2008 року, яким внесені зміни з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_2 » (а.с.11).

Витягом з Державного земельного кадастру на земельну ділянку, відповідно до якого земельна ділянка розташована в СТ Вишня-3, площею 0.0603 га належить йому - ОСОБА_5 , Державний акт від 04.12.1997 ЛВ 5619, виданий на підставі рішення органу виконавчої влади Виконкомом Рясне-Руської сільської ради 20.02.1997 (а.с.8-10).

Паспортом та довідкою про присвоєння ідентифікаційного номера (а.с.13, 14).

В судовому засіданні з письмових доказів (а.с.6, 7, 8, 9-10, 11, 12, 13-14) встановлено факт належності ОСОБА_1 правовстановлюючого документа Державного акту на право приватної власності на землю Серії ЛВ № 5619 від 04 грудня 1997року, виданого на ОСОБА_1 .

Вимога про встановлення факту, що має юридичне значення, розглядається, якщо такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

У Рішенні №61883100 від 26 листопада 2021року підставою відмови у проведенні державної реєстрації прав та їх обтяжень зазначено, що у поданому Державному акті на право приватної власності на землю та заяві про державну реєстрацію прав та їх обтяжень наявні розбіжності «по батькові» власника земельної ділянки (а.с.6).

Оскільки невірне зазначення по батькові заявника в Державного акту на право приватної власності на землю Серії ЛВ №5619 від 04 грудня 1997року на ім`я ОСОБА_1 , перешкоджає у розпорядженні йому земельною ділянкою,останній змушений звернутися до суду.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно гуртуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку , що заява є підставною та її слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 13, 76, 81, 82, 83, 89, 95, 247, 259, 263-265, 268, 315, 319, 352 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

заяву задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, зареєстрованого АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 Державного акту на право приватної власності на землю Серії ЛВ №5619 від 04 грудня 1997року, виданого на ОСОБА_1 .

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Львова, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Заінтересована особа: Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради, місцезнаходження за адресою: м. Львів, вул. Городоцька,299, ідентифікаційний код 26526811.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення тексту рішення апеляційної скарги.

Суддя В. В. Свірідова