Справа № 145/1934/21
Провадження № 22-ц/801/283/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Вальчук В. В.
Доповідач:Сопрун В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2022 рокуСправа № 145/1934/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого Cопруна В.В.,

суддів Войтка Ю.Б., Матківської М.В.,

за участю секретаря судового засідання Кузьменка Б.І.,

за участю сторін: позивача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому засіданні в м. Вінниці цивільну справу №145/1934/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Державне підприємство «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» про визнання незаконним рішення та визнання недійсним державного акту на право власності на землю,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Тиврівського районного суду Вінницької області від 17 грудня 2021 року про забезпечення позову, яка постановлена суддею Вальчук В.В. в Тиврівському районному суді Вінницької області, повний текст складено 17 грудня 2021 року,

в с т а н о в и в :

В грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Державне підприємство «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» про визнання незаконним рішення та визнання недійсним державного акту на право власності на землю.

16 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернулась в суд з заявою про забезпечення позову, в якій просила зупинити виконання ВП № 66089334 на підставі виконавчого листа №145/559/16-ц, виданого 06 липня 2021 року на підставі постанови Вінницького апеляційного суду від 18 травня 2021 року про зобов`язання ОСОБА_1 відновити межу між земельними ділянками, розташованими по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , які існували до порушення, згідно земельно-кадастрової документації та державного акту про право власності на земельну ділянку ЯК № 086731 від 27 грудня 2011 року.

Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 17 грудня 2021 року заяву про забезпечення позову задоволено.

Зупинено виконання ВП № 66089334 на підставі виконавчого листа № 145/559/16-ц, виданого 06 липня 2021 року на підставі постанови Вінницького апеляційного суду від 18 травня 2021 року про зобов`язання ОСОБА_1 відновити межу між земельними ділянками, розташованими по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , які існували до порушення, згідно земельно-кадастрової документації та державного акту про право власності на земельну ділянку ЯК № 086731 від 27 грудня 2011 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просила вищевказану ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову. Мотивуючи її тим, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки було неповно встановлено обставини, які мають значення для забезпечення позову.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши учасників справи, перевіривши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Постановляючи ухвалу про задоволення заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що існує реальна можливість того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити та/або зробити неможливим виконання можливого рішення суду.

Однак, апеляційний суд не може погодитися з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Згідно частиною першою статті 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Відповідно до частини третьої статті 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Так, положеннями статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, зокрема, позов може забезпечуватися шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року роз`яснено судам, що при розгляді заяви про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконанню чи утрудненню виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовних вимогам.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Зупинення стягнення на підставі виконавчого документа допускається лише в разі, коли порушено питання про перегляд рішення, на підставі якого виданий цей виконавчий документ.

Разом з тим, суд не вправі вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення виконавчого провадження, оскільки такі дії не є повноваженнями суду, а є виключними повноваженнями державного виконавця.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до вимог ст. 34, 38 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа. Виконавче провадження зупиняється виконавцем у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню).

Таким чином, колегія суддів, приходить до висновку, що позов може бути забезпечено шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оспорюється боржником у судовому порядку, тоді як зупинення виконавчого провадження належить до виключної компетенції державного виконавця, а тому суд першої інстанції не мав правових підстав для забезпечення позову шляхом зупинення виконавчого провадження.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року у справі №756/2625/19.

Крім того, заявником не надано доказів, що не вжиття заходів забезпечення позову, у спосіб, який просить заявник, спричинить істотне ускладнення чи унеможливить виконання рішення суду у цій справі або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів ОСОБА_1 , за захистом яких вона звернувся до суду.

Отже, суд першої інстанції не мав правових підстав для забезпечення позову шляхом зупинення виконавчого провадження, ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, що у відповідності до ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування ухвали з прийняттям постанови по суті вимог заявника.

Відповідно до підпункту 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду, заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду фізичною особою встановлено ставку судового збору в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 454 грн (2270 грн х 0,2).

Відповідно до положень частини тринадцятої статті 141, підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України з ОСОБА_1 слід стягнути на користь ОСОБА_3 судовий збір за подання апеляційної скарги на ухвалу суду в розмірі 454 грн.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

УхвалуТиврівського районного суду Вінницької області від 17 грудня 2021 року про забезпечення позову скасувати та прийняти нову постанову.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Державне підприємство «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» про визнання незаконним рішення та визнання недійсним державного акту на право власності на землю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір за подання апеляційної скарги на ухвалу суду в розмірі 454 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 26 січня 2022 року.

Головуючий Сопрун В.В.

Судді Войтко Ю.Б.

Матківська М.В.