Справа № 950/2180/21
Провадження № 6/950/3/22
ЛЕБЕДИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

25 січня 2022 року м. Лебедин

Лебединський районний суд Сумської області у складі головуючого судді Косолапа В.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою у якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню судовий наказ, виданий Лебединським районним судом Сумської області 22.10.2021 про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня звернення до суду.

Заява обґрунтована тим, що зазначеним наказом з нього стягнуто аліменти на утримання їх спільної з ОСОБА_2 доньки, однак він вважає зазначений наказ таким, що не підлягає виконанню, оскільки на момент його видачі та по теперішній час донька проживає разом із ним, тобто на момент видачі наказу у заявника було відсутнє право вимоги. Між ними існує спір, а тому вимога про стягнення аліментів не може бути розглянута в порядку наказного провадження.

Рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 12.07.2021 місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено разом з матір`ю ОСОБА_2 , а постановою Сумського апеляційного суду від 12.10.2021 рішення суду першої інстанції залишено без змін. Зазначені рішення оскаржені в касаційному порядку та ухвалою Верховного Суду від 15.11.2021 їх виконання зупинено. Із вказаних рішень, на момент подання заяви про видачу судового наказу, вбачалося, що малолітня донька сторін проживає разом з батьком. Такі обставини, на думку ОСОБА_1 , є достатніми для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою від 14.01.2022 заява ОСОБА_1 призначена до розгляду.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, засобами електронного зв`язку надіслав заяву в якій питання визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню просив розглядати без його участі. ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, засобами електронного зв`язку до суду направила заяву в якій судове засідання просить перенести на іншу дату.

На підставі ч. 3 ст. 432 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу без участі боржника та стягувача, оскільки їх неявка не є перешкодою для розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи та доводи поданої заяви, суд зазначає наступне.

Так, 21.09.2013 ОСОБА_1 та ОСОБА_4 уклали шлюб, який було зареєстровано Лебединським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 130 (а.с. 4).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у подружжя народилась донька ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 (а.с. 5).

Згодом, рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 04.08.2020 по справі № 950/347/20, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано (а.с. 6).

Оскільки рішенням суду місце проживання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було встановлено разом із матір`ю ОСОБА_2 , остання 20.10.2021 звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів.

22.10.2021 Лебединським районним судом Сумської області видно наказ, яким з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення донькою повноліття, починаючи з дня звернення до суду (а.с. 17).

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

За змістом п. п. 4, 5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до ч. ч. 1, 7 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. У разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст. 172 ЦПК України у разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п`яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, коли судовий наказ набирає законної сили у день його видачі.

Тобто судовий наказ про стягнення аліментів набирає законної сили у момент його видачі, а процедура скасування наказу за заявою боржника, передбачена ст. 170 ЦПК України, не застосовується.

Відповідно до ст. 173 ЦПК України суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432, 435 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виняток з цього правила становлять наведені у статті 432 ЦПК України причини, за якими рішення суду може бути не виконаним.

Згідно з ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Тобто за наявності відповідних підстав, виконавчий документ (в даному випадку судовий наказ) може бути невиконаним.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (відсутність у боржника обов`язку), зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Під іншими причинами слід розуміти випадки, за яких в апеляційному чи касаційному порядку або у зв`язку з нововиявленими обставинами скасовано чи змінено рішення суду, а виконавчий лист ще не виконаний.

Таким чином, до підстав для невиконання рішення суду (визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню), відносяться випадки, коли немає матеріальної передумови для виконання рішення, тобто об`єктивно відсутній обов`язок боржника; або ж випадки видачі виконавчого документа, коли його не треба було видавати, тобто випадки помилкової видачі виконавчого листа; або випадки, коли після видачі виконавчого документа був змінений зміст рішення.

У своїй заяві ОСОБА_5 зазначає, що він повідомив суд про наявність спору із заявником, а тому наказ про стягнення аліментів не міг бути виданий. Також посилається на те, що аліменти стягуються на користь того із батьків з ким проживає дитина, а тому ОСОБА_2 не має права вимоги.

Суд зазначає, що спір між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо визначення місця проживання дитини дійсно мав місце.

Так рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 12.07.2021 по справі № 950/569/20 в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на неповнолітню дитину відмовлено. Задоволено вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини разом з матір`ю (а.с. 7-10).

Крім того, постановою Сумського апеляційного суду від 12.10.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Лебединського районного суду Сумської області від 12.07.2021 без змін (а.с. 11).

Тобто на момент звернення до суду із заявою про видачу судового наказу, спір між сторонами був вирішений, місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначено разом з матір`ю ОСОБА_2 , при цьому рішення по справі № 950/569/20 набрало законної сили.

Звернувшись до суду із заявою про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, ОСОБА_1 фактично не погоджується із вищевказаним рішенням суду, що також підтверджується його зверненням із касаційною скаргою до Верховного Суду.

Однак зазначена обставина не може бути підставою для визнання таким, що не підлягає виконанню судового наказу Лебединського районного суду від 22.10.2021 року.

Оскарження судового рішення в касаційному порядку, яке стало підставою для видачі судового наказу про стягнення аліментів не свідчить про відсутність обов`язку боржника за таким виконавчим документом, оскільки на момент видачі наказу рішенням суду, яке набрало законної сили, місце проживання дитини було встановлено разом з матір`ю.

За таких обставин заява ОСОБА_1 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 183, 438 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання судового наказу, виданого Лебединським районним судом Сумської області 22.10.2021 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня звернення до суду, таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 25.01.2022.

Суддя В.М.Косолап