ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2022 року м.Суми

Справа №585/2670/21

Номер провадження 22-ц/816/81/22

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Левченко Т. А. , Ткачук С. С.

розглянув у порядку письмового позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Роменський завод продтоварів» на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 05 жовтня 2021 року, ухвалене у складі судді Євтюшенкової В.І. у м. Ромни Сумської області,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Роменський завод продтоварів» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку,

в с т а н о в и в :

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з указаним позовом, свої вимоги мотивувала тим, що з 14 серпня 2018 року вона перебувала у трудових відносинах з ТОВ "Роменський завод продтоварів», працювала на посаді бухгалтера. 16 березня 2021 року згідно з наказом товариства №18-к позивачку звільнено з роботи за власним бажанням (ст. 38 КЗпПУ). На дату звільнення з нею не проведено розрахунку, не виплачена заборгованість по заробітної плати у розмірі 14775,69 грн.

Посилаючись на зазначені обставини ОСОБА_1 просила суд стягнути з ТОВ "Роменський завод продтоварів» на свою користь 14775,69 грн. заборгованості по заробітній платі, середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 16 березня 2021 року по 14 вересня 2021 року у розмірі 47619,92 грн, компенсацію витрат на правничу допомогу у розмірі 1000 грн та судовий збір у розмірі 908 грн.

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 05 жовтня 2021 року позов задоволений частково.

Стягнуто з ТОВ «Роменський завод продтоварів» на користь ОСОБА_1 14775 грн 69 коп. заборгованості по заробітній платі та 14775 грн 69 коп. середнього заробітку за весь час затримки розрахунку.

Стягнуто з ТОВ «Роменський завод продтоварів» на користь позивача ОСОБА_1 473 грн 61 коп. витрат на правову допомогу та 430 грн 04 коп. сплаченого судового збору.

В іншій частині у задоволенні позову відмовлено.

Стягнуто з ТОВ «Роменський завод продтоварів» на користь держави судовий збір у розмірі 430 грн 04 коп. Судовий збір у розмірі 477 грн 96 коп. віднесено на рахунок держави.

В апеляційній скарзі ТОВ «Роменський завод продтоварів», посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати в частині стягнення з товариства на користь держави судового збору у розмірі 430,04 грн.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не врахував, що позовні вимоги ОСОБА_1 носять майновий характер, а отже судовий збір розраховується виходячи із загальної ціни позову, а не за кожну вимогу окремо. Позивачкою при зверненні до суду сплачено 908 грн судового збору, а отже стягнення на користь держави з товариства судового збору у розмірі 430,04 грн є безпідставним.

Письмового відзиву на апеляційну скаргу в установлений строк до апеляційного суду позивачем не подано.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

За змістом частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, тому справа переглядається виключно в частині вирішення питання про розподіл судового збору за наслідками розгляду справи судом першої інстанції .

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду в оскарженій частині не відповідає.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги відповідача заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 заявила дві вимоги майнового характеру: про стягнення заборгованості по заробітній платі у розмірі 14775,69 грн, про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку з 16 березня 2021 року по 14 вересня 2021 року у розмірі 47619,92 грн.

За змістом частини 1, пунктів 1, 2 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою сплачується судовий збір за ставкою - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суд.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2021 рік» установлено у 2021 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня - 2270 грн.

Як роз`яснено у пункті 13 Постанови №10 Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року , якщо в позовній заяві об`єднано кілька самостійних вимог майнового характеру, пов`язаних між собою, то, враховуючи, що об`єктом справляння судового збору є позовна заява, максимальний розмір судового збору має відповідати загальній сумі всіх вимог.

Вбачається, що загальний розмір майнових вимог, заявлених позивачкою до стягнення з товариства у цій справі становить - 62395,61 грн.

При зверненні до суду з позовом ОСОБА_1 до сплати підлягав судовий збір у мінімальному розмірі, встановленому законом, - 908 грн (а.с. 1).

За наслідками розгляду справи суд першої інстанції, керуючись вимогами статті 141 ЦПК України, дійшов обґрунтованого висновку про необхідність стягнення з товариства на користь позивачки відшкодування судового збору, сплаченого нею за подання позовної заяви, пропорційно до задоволених вимог - у розмірі 430,04 грн.

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що підстави для відшкодування товариством на користь держави судового збору за подання позову в частині вимог про стягнення заробітної плати відповідно до частини 6 статті 141 ЦПК України відсутні, оскільки судовий збір, сплачений позивачкою до державного бюджету при зверненні до суду за своїм розміром охоплює всі заявлені нею вимоги, зокрема і вимогу про стягнення заробітної плати, не зважаючи на те, що вона звільнена від сплати судового збору за подання позову в цій частині.

З огляду на встановлені у справі обставини, висновок суду першої інстанції про стягнення з відповідача на користь держави 430,04 грн судового збору та віднесення на рахунок держави судового збору у розмірі 477,96 грн є помилковим, оскільки судовий збір за подання позову у цій справі, розмір якого відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» становить 908 грн, повністю сплачений до бюджету позивачкою, правові підстави для його додаткової компенсації на користь держави за рахунок відповідача відсутні.

Відповідно до вимог пункту 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Встановивши, що при розподілі судового збору на наслідками розгляду справи суд першої інстанції припустився неправильного застосування норм матеріального права, колегія суддів скасовує оскаржуване рішення в частині стягнення з ТОВ «Роменський завод продтоварів» на користь держави судового збору у розмірі 430 грн 04 коп. та віднесення судового збору у розмірі 477 грн 96 коп. на рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 367 - 369, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 1 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Роменський завод продтоварів» задовольнити.

Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 05 жовтня 2021 року скасувати в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю«Роменський завод продтоварів» на користь держави судового збору у розмірі 430 грн 04 коп. та віднесення судового збору у розмірі 477 грн 96 коп. на рахунок держави.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - О.І. Собина

Судді: Т.А. Левченко

С.С. Ткачук