ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2022 року м.Суми

Справа №587/1801/21

Номер провадження 22-ц/816/89/22

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Левченко Т. А.

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Сумського районного суду Сумської області від 02 листопада 2021 року, у складі судді Степаненка О.А., ухвалене у м. Суми,

в с т а н о в и в :

02 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до своєї матері ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на період навчання у розмірі 1/4 частини від усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 02 вересня 2021 року і до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2022 року. Свої вимоги мотивував тим, що він проживає разом з батьком ОСОБА_3 та знаходиться на його утриманні, з 01 вересня 2019 року навчається в Комунальному закладі Сумської обласної ради «Сумський фаховий медичний коледж» зі спеціальності 221 Стоматологія спеціалізація «Стоматологія ортопедична», термін навчання до 30 червня 2022 року. У зв`язку з навчанням потребує утримання з боку матері, яка добровільно не надає йому матеріальної допомоги на період навчання.

Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 02 листопада 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на навчання у розмірі 1/6 частини її доходу (заробітку) щомісячно, починаючи стягнення з 02 вересня 2021 року і до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2022 року.

Роз`яснено ОСОБА_2 , що право на утримання дитини припиняється у разі припинення навчання.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 908 грн судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1500 грн судових витрат на професійну допомогу.

В іншій частині позовних вимог відмовлено за їх безпідставністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на неповне встановлення обставин, які мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про часткове задоволення позовних вимог, стягнувши з неї на користь ОСОБА_1 аліменти на час навчання у розмірі 50 % прожиткового мінімуму, що становить 1189,50 грн щомісячно та 908 грн судового збору.

Вважає, що в порушення вимог ст. 199 СК України судом першої інстанції не досліджено майновий стан відповідача та не встановлено її можливість надавати матеріальну допомогу повнолітньому синові, який продовжує навчання. Доводить, що припинила свою підприємницьку діяльність, на цей час є неплатоспроможною, має на утриманні хвору матір, 1939 року народження, яка потребує постійного догляду та витрат на лікування, сама страждає на захворювання хребта, що потребує лікування.

Зазначає, що судом не враховано спосіб життя позивача, який витрачає кошти не на потреби, пов`язані з навчанням, а на придбання спиртних напоїв та невідомих їй речовин для вживання, що підтверджується її зверненням до поліції.

Вказує, що батько позивача ОСОБА_3 також проживає окремо від сина, а тому має бути залученим до участі у справі для вирішення питання про стягнення і з нього аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Також в апеляційній скарзі відповідач заперечує проти стягнення з неї витрат позивача на професійну правничу допомогу.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача - адвокат Стадник С.В. не погоджується з доводами апеляційної скарги, просить відмовити у її задоволенні, рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (на 1 січня 2021 року: 2270 грн х 100 = 227000 грн), розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с. 7).

Відповідно до довідки Управління охорони здоров`я Сумської облдержадміністрації КЗ Сумської обласної ради «Сумський фаховий медичний коледж» № 689 від 06 серпня 2021 року, ОСОБА_1 є студентом третього курсу КЗ СОР «Сумський фаховий медичний коледж» зі спеціальності 221 Стоматологія спеціалізація «Стомоталогія ортопедична» та навчається за денною формою навчання на комерційній основі. Термін навчання з 01 вересня 2019 року по 30 червня 2022 року (а.с. 12).

Згідно з копіями квитанцій № 0.0..1. від 14.05.2021, 0.0..2 від 08.04.2021, 0.0..2 від 18.03.2021, 0.0..2 від.17.03.2021, 0.0..2 від 02.12.2020 ОСОБА_3 сплачено кошти за навчання сина, в графі одержувач зазначено «Сумський медичний коледж» (а.с. 13, 14).

Згідно із судовим наказом, виданим Сумським районним судом Сумської області 29 січня 2021 року № 587/162/21, з ОСОБА_2 стягувались аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_1 до досягнення ним повноліття (а.с. 15).

За даними довідки відділу «ЦНАП» Степанівської селищної ради від 17 вересня 2021 року № 272-11-16 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 28).

Відповідач зареєстрована як фізична особа-підприємець, однак на даний час активність її підприємницької діяльності значно знизилась внаслідок встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, через що з січня по липень 2021 року вона не могла сплачувати аліменти на утримання сина та єдиний податок (а.с. 36, 37, 38).

Із Додаткової угоди від 30 червня 2021 року про розірвання договору оренди нежитлового приміщення та Акту здачі-приймання від 30 червня 2021 року до договору оренди нежитлового приміщення № 17-2021 від 01 січня 2021 року вбачається, що відповідач відмовилася від оренди торгівельного приміщення в ТОВ «Сумський Центральний універмаг» (а.с. 34, 35).

Із Витягу з протоколу ЛКК від 19 жовтня 2021 року вбачається, що пацієнт ОСОБА_4 , 1939 року народження, (мати відповідача), за станом здоров`я потребує постійного медикаментозного лікування, нездатна до самообслуговування, потребує сторонньої допомоги довічно, страждає низкою важких хронічних захворювань, лікування яких потребує значних матеріальних витрат, які несе ОСОБА_2 (а.с. 40-41, 49, 52, 53).

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 та, визначаючи до стягнення аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини доходів відповідача, а не 1/4 частини її доходів, як просив позивач, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що відповідач, як мати позивача, зобов`язана і має можливість надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому сину, який навчається на денній формі навчання, не працює та не має самостійного доходу, необхідного для забезпечення мінімальних умов проживання та навчання, при цьому враховано матеріальне становище відповідача, яка є працездатною, зареєстрована як ФОП, надає допомогу своїй матері, яка має ряд хронічних захворювань і потребує постійного лікування.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції ухвалене правильне по суті рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Частиною 1 ст. 199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

За частиною 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення.

У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що визначаючи розмір належних до стягнення аліментів, суд врахував усі істотні обставини, зокрема і ті, про які йдеться у позові та апеляційній скарзі, навів відповідні мотиви.

Висновки суду першої інстанції узгоджуються з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 щодо застосування статті 199 СК України, який полягає у тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)».

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як вбачається, повнолітній син ОСОБА_2 продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги матері на період свого навчання.

Суд прийняв до уваги, що ОСОБА_1 навчається на платній основі за денною формою навчання, тому обмежений у можливості працювати та отримувати дохід для повноцінного задоволення своїх матеріальних потреб.

Врахувавши майновий стан відповідача, а саме: її працездатний вік, здійснення підприємницької діяльності у сфері роздрібної торгівлі, надання нею матеріальної допомоги на лікування хворої матері похилого віку, відсутність інших утриманців, суд першої інстанції частково задовольнив позов.

Твердження відповідача в апеляційній скарзі про те, що судом не досліджено її майновий стан, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки у відзиві на позовну заяву (а.с. 29) вона посилалася на ті ж обставини, що і в апеляційній скарзі, які були оцінені судом у сукупності з наявними у справі доказами та враховані при ухваленні рішення.

Надані відповідачкою результати медичних обстежень за липень 2010 року, травень 2016 року (а.с. 25, 51), не є належними доказами наявності у неї захворювань у 2021 році та понесення нею витрат на лікування, що унеможливило би сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина у період його навчання у визначеному судом розмірі.

Звернення відповідача до поліції із заявою щодо виявлення обставин, що можуть свідчити про вчинення позивачем кримінального правопорушення (а.с. 75), не є підставою звільнення її від обов`язку утримувати свого повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Обставини проживання чи непроживання позивача з батьком не впливають на обов`язок відповідача, як матері повнолітнього сина, який продовжує навчання, утримувати його у період навчання.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання в апеляційній скарзі на необхідність залучення до участі у справі батька позивача ОСОБА_3 для вирішення питання про стягнення і з нього аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, оскільки відповідно до ст. ст. 13, 48 ЦПК України саме позивач наділений правом визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач, а згідно з ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції може залучити до участі у справі співвідповідача або замінити первісного відповідача належним відповідачем лише за клопотанням позивача.

Доводи апеляційної скарги про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі, нижчому від встановленого законом прожиткового мінімуму на одну особу, є необґрунтованими та не є підставою для скасування рішення суду за наявності рівного обов`язку кожного із батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, розмір аліментів визначений судом у порядку ст. 200 СК України та відповідає вимогам виваженості, розумності, справедливості, інтересам дитини та мінімально гарантованому державою розміру прожиткового мінімуму на одну особу.

Рішення суду про стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу при частковому задоволенні позову, відповідає положенням ст. ст. 133, 137, 141 ЦПК України та не спростовується доводами апеляційної скарги.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції були правильно застосовані норми матеріального та додержані норми процесуального права.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Клопотання представника позивача - адвоката Стадника С.В. у відзиві на апеляційну скаргу про витребування доказів на стадії апеляційного перегляду справи задоволенню не підлягає, оскільки заявлене несвоєчасно всупереч вимогам ч. 1 ст. 365 ЦПК України.

Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 3 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381- 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Сумського районного суду Сумської області від 02 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - О.Ю. Кононенко

Судді: В.І. Криворотенко

Т.А Левченко