Справа № 541/2084/21
Номер провадження 2/530/53/22

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.01.2022 року Зіньківський районний суд Полтавської області в складі головуючого - судді Должко С.Р., секретаря Стрілець Л.Г., розглянувши в судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Зіньків справу за позовом
ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 до Миргородського міжрайонного відділу державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, місце знаходження: м. Миргород, вул. Гоголя, 165, Полтавської області про зняття арешту з нерухомого майна,-
В Зіньківському районному суді Полтавської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 до Миргородського міжрайонного відділу державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, місце знаходження: м. Миргород, вул. Гоголя, 165, Полтавської області про зняття арешту з нерухомого майна.
Згідно інформації з єдиного реєстру заборон відчуження об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 10251909 арешт на нерухоме майно було зроблено на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АЕ 505167 від 15.09.2010 року накладеного ВДВС Миргородського МРУЮ.
Стосовно зазначеного вище арешту нерухомого майна їй нічого не відомо, крім того, власником земельних ділянок вона стала у 2017 та 2018 році, вже після спливу більше семи років після винесення постанови ВДВС Миргородського МРУЮ від 15.09.2010 року.
З інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єкта нерухомого майна щодо суб`єкта вбачається, що на теперішній час не має жодних обтяжень відносно нерухомого майна ОСОБА_1 , номер інформаційної довідки 269802861.
З повідомлення державного архіву Полтавської області від 12.01.2022 року вбачається, що у документах головного управління юстиції у Полтавській області Міністерства юстиції України за 2010-2012 роки, які надійшли на зберігання до державного архіву, відомостей про накладення арешту на майно боржника за постановою про арешт майна від 15.09.2010 № АЕ№ 505167 ВДВС Миргородського МРУЮ не виявлено. Документи Миргородського міжрайонного відділу державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Північно- Східного управління міністерства юстиції України на зберігання до державного архіву не надходили.
Статтею 19 Конституції України, передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Стаття 19 Конституції України, зобов`язує орган влади діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.
Отже, юридичне поняття «на підставі» означає, що суб`єкт владних повноважень повинен бути утворений в порядку, визначеному Конституцією та законами України та зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.
Юридичне поняття «У межах повноважень» означає, що суб`єкт владних повноважень повинен вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, встановлених законами.
Юридичне поняття «У спосіб» означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури вчинення дії, і повинен обирати лише встановлені законом спосіб правомірної поведінки при реалізації своїх владних повноважень.
Так, умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено, зокрема та не обмежуючись, Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII та Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
За статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону.
Завданням органів державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом (статті 3 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів»).
Виконавчі дії - це заходи примусового виконання, перелік яких міститься в ст. 10 названого Закону, а саме: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувану предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.
Відповідно до частин 1-2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.
Відповідно до ч.1 ст.56 ЗУ «Про виконавче провадження», арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.
Відповідно до п.6 ч.4 ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження», підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову.
Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Арешт нерухомого майна є перешкодою у реалізації власником права розпорядження відповідним майном.
Виконавчі дії, в тому числі і зняття арешту з майна боржника, проводяться виключно по відкритому виконавчому провадженні та на підставі п. 4 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження»
Виходячи з вищевикладеного суд з`ясував , що на час звернення до суду ніяких виконавчих проваджень відносно ОСОБА_1 не існує, постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АЕ 505167 від 15.09.2010 року згідно якої ВДВС Миргородського МРУЮ накладено арешт на майно ОСОБА_1 не виносилась, що підтверджується повідомленням з державного архіву Полтавської області в якому зазначено, що відомостей про накладення арешту на майно боржника за постановою про арешт майна від 15.09.2010 № АЕ№ 505167 ВДВС Миргородського МРУЮ за 2010-2012 роки, які надійшли на зберігання до державного архіву, не виявлено, а тому слід зробити висновок ,що відповідач по справі Миргородський міжрайонний відділ державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України безпідставно наклав арешт на нерухоме майно ОСОБА_1 , що свідчить про формальний підхід щодо належного виконання своїх функціональних обов`язків, що призвело до порушення прав ОСОБА_1 на розпорядження своїм майном, такі дії посадових осіб нівелюють основні засади цивільного судочинства.
Відповідно до ч. 1 ст. 262 ЦПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.
За змістом ч. ч. 6, 7 ст. 262 ЦПК України окрема ухвала надсилається відповідним юридичним та фізичним особам, державним та іншим органам, посадовим особам, які за своїми повноваженнями повинні усунути виявлені судом недоліки чи порушення чи запобігти їх повторенню. З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.
На підставі наведеного, керуючись статтями 18, 128, 130, 260-262, ЦПК України, , суд,-
Направити окрему ухвалу до Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції.
Звернути увагу Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції на необхідність усунення зазначених в окремій ухвалі виявлених судом недоліків в діяльності та запобігання їх повторенню у майбутньому.
Про результати розгляду окремої ухвали повідомити Зіньківський районний суд Полтавської області в місячний термін.
Ухвала може бути оскаржена протягом п"ятнадцяти днів з дня проголошення до Полтавського апеляційного суду через Зіньківський районний суд.

Написано власноручно

Суддя Зіньківського районного суду

Полтавської області С.Р. Должко