Житомирський апеляційний суд
Справа №278/2850/21 Головуючий у 1-й інст. Татуйко Є. О.
Категорія 16 Доповідач Трояновська Г. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Трояновської Г.С.

суддів Миніч Т.І., Павицької Т.М.

з участю секретаря судового засідання Ляшук М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу № 278/2850/21 за позовом Національного транспортного університету в особі відокремленого структурного підрозділу «Житомирський автомобільно-дорожній фаховий коледж Національного транспортного університету» до Житомирської районної державної адміністрації, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання розпоряджень недійсними та скасування державної реєстрації земельної ділянки

за апеляційною скаргою представника Національного транспортного університету в особі відокремленого структурного підрозділу «Житомирський автомобільно-дорожній фаховий коледж Національного транспортного університету» - Вернидуба Дмитра Вікторовича на ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 16 листопада 2021 року, постановлену під головуванням судді Татуйка Є.О. в м. Житомирі,

в с т а н о в и в :

У вересні 2021 року представник відокремленого структурного підрозділу «Житомирський автомобільно-дорожній фаховий коледж Національного транспортного університету» - Ніколенко О.В. звернувся з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Житомирської районної державної адміністрації від 05.07.2011 року за №667 «Про надання громадянам дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, з метою передачі їх у власність для ведення особистого селянського господарства на території Зарічанської сільської ради» в частині надання дозволу ОСОБА_1 на виготовлення проекту землеустрою на земельну ділянку площею 0,40 га; визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Житомирської районної державної адміністрації від 22.06.2012 року за №539 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність площею 0,40 га для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_3 на території Зарічанської сільської ради»; визнати недійсним державний акт на право власності, виданий на ім`я ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0402 площею 0,4 га; визнати недійсним договір купівлі- продажу земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0402 площею 0,4 га, укладений 25.09.2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0402 площею 0,4 га у Державному земельному кадастрі, за відомостями якого власником ділянки є ОСОБА_2 та попередній запис ОСОБА_1 та в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 30 вересня 2021 року у справі відкрито провадження.

Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 16 листопада 2021 року позовну заяву залишено без розгляду на підставі п. 2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, представник відокремленого структурного підрозділу «Житомирський автомобільно-дорожній фаховий коледж Національного транспортного університету» - адвокат Вернидуб Д.В. подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу суду скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що Наказом Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України «Про припинення Житомирського автомобільно-дорожнього коледжу» від 21.12.2012р. за №1457 було припинено Житомирський автомобільно-дорожній коледж шляхом його реорганізації (приєднання) до Національного транспортного університету як відокремлений структурний підрозділ - Житомирський автомобільно-дорожній коледж Національного транспортного університету із збереженням ліцензованого обсягу, державного замовлення на підготовку фахівців та надано окремі права фінансово-господарської самостійності, визначені в Положенні про коледж.

Пунктом 2 даного Наказу установлено, що Національний транспортний університет є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Житомирського автомобільно-дорожнього коледжу.

Наказом Національного транспортного університету «Про створення Житомирського автомобільно-дорожнього коледжу Національного транспортного університету» від 29.12.2012 року за №656 було створено на базі ліквідованого Житомирського автомобільно-дорожнього коледжу відокремлений структурний підрозділ Житомирський автомобільно-дорожній коледж Національного транспортного університету.

В подальшому, в зв`язку із змінами в Законі України «Про освіту», Законі України «Про вищу освіту». Закону України «Про фахову передвищу освіту», на підставі Рішення Вченої ради Національного транспортного університету (протокол №1 від 30.01.2020 року) Житомирському автомобільно-дорожньому коледжу Національного транспортного університету» було присвоєно найменування «Житомирський автомобільно-дорожній фаховий коледж Національного транспортного університету».

Оскільки відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що доданий до позовної заяви ОСОБА_4 зазначений в графі «Прізвище, ім`я та по батькові осіб, які мають право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори та наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи» як керівник, та не визначено будь-яких обмежень щодо його повноважень, то в даному випадку вважає, що твердження про відсутність повноважень на підписання позову в порядку самопредставництва є безпідставним.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 адвокат Давиденко В.В. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази як на право діяти ОСОБА_4 в порядку самопредставництва, так і порядку представництва Національного транспортного університету.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи (частина перша статті 47 ЦПК України).

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України).

Юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді (стаття 80 Цивільного кодексу України).

Юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом. Дані державної реєстрації включаються до єдиного державного реєстру, відкритого для загального ознайомлення (частина перша статті 89 ЦК України).

Філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення (частини перша-третя статті 95 ЦК України).

Керівники філій та представництв призначаються юридичною особою і діють на підставі виданої нею довіреності (частина четверта статті 95 ЦК України).

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що філії та представництва, які не є юридичними особами, не наділені цивільною процесуальною дієздатністю та не можуть виступати стороною у цивільному процесі.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 червня 2021 року у справі № 760/32455/19 (провадження № 61-16459сво20).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не міститься інформації про те, що відокремлений структурний підрозділ «Житомирський автомобільно-дорожній фаховий коледж Національного транспортного університету» є юридичною особою, яка є відокремленим підрозділом юридичної особи Національний транспортний університет ().

Згідно частин першої, третьої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Звертаючись до Житомирського районного суду Житомирської області із вказаним позовом, ОСОБА_4 як керівником відокремленого структурного підрозділу «Житомирський автомобільно-дорожній фаховий коледж Національного транспортного університету» було надано довіреність № 1303/01 від 08.09.2021, відповідно до якої, Національний транспортний університет уповноважив директора відокремленого структурного підрозділу «Житомирський автомобільно-дорожній фаховий коледж Національного транспортного університету» - Ніколенка Олександра Васильовича представляти інтереси Національного транспортного університету тільки в Господарському суді Житомирської області та Північно-західному апеляційному господарському суді (а.с. 8). Заперечуючи щодо поданого представником ОСОБА_2 адвокатом Давиденком В.В. клопотання про залишення даного позову без розгляду (аналогічні доводи містяться і в апеляційній скарзі), представник позивача адвокат Вернидуб Д.В. посилався на наявність іншої довіреності, якою Ніколенка О.В. уповноважено представляти інтереси Фахового коледжу НТУ в установах, підприємствах, організаціях незалежно від їх підпорядкування, форм власності та галузевої належності, перед громадянами та здійснювати усі необхідні дії в інтересах Фахового коледжу НТУ.

Дійсно, судом встановлено, що в матеріалах справи міститься копія довіреності Національного транспортного університету від 18.06.2021 року №1573/01, зі змісту якої вбачається, що: «Національний транспортний університет в особі ректора Дмитриченко Миколи Федоровича уповноважує директора Відокремленого структурного підрозділу «Житомирський автомобільно-дорожній фаховий коледж Національного транспортного університету» Ніколенка Олександра Васильовича представляти інтереси Фахового коледжу НТУ в установах, підприємствах, організаціях незалежно від їх підпорядкування, форм власності та галузевої належності, перед громадянами та здійснювати усі необхідні дії в інтересах Фахового коледжу НТУ...». (а.с. 83).

Аналізуючи встановлені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки довіреністю від 08.09.2021 № 1303/01 Ніколенко О.В. уповноважений представляти інтереси Національного транспортного університету тільки в Господарському суді Житомирської області та Північно-західному апеляційному господарському суді, а довіреність від 18.06.2021 року №1573/01 була видана на представництво відокремленого структурного підрозділу «Житомирський автомобільно-дорожній фаховий коледж Національного транспортного університету», який відповідно до наведеної вище правової позиції Верховного Суду не може бути стороною цивільного процесу, оскільки не наділений цивільною процесуальною дієздатністю, то суд першої інстанції обґрунтовано залишив вказаний позов без розгляду.

Крім цього, колегія суддів звертає увагу на те, що в ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції, представником ОСОБА_2 адвокатом Давиденком В.В. було заявлено клопотання про закриття апеляційного провадження з тих підстав, що апеляційну скаргу подано особою, що не має процесуальної дієздатності.

Даючи оцінку вказаним доводам сторони відповідача, колегія суддів виходить з того, що апеляційну скаргу підписано і подано адвокатом Вернидубом Д.В. як представником Національного транспортного університету, повноваження якого підтверджуються договором про надання правової допомоги від 24 вересня 2020 року, укладеним між Національним транспортним університетом та адвокатом Вернидубом Д.В., а також ордером на надання правничої допомоги Національному транспортному університету від 24 вересня 2020 року.

Тобто вказане свідчить про те, що на момент подання апеляційної скарги адвокат Вернидуб Д.В. був уповноважений представляти позивача у передбачений законом спосіб.

Крім цього, колегія суддів вважає, що доводи заявленого клопотання не могли бути враховані при вирішенні питання про відкриття провадження за даною апеляційною скаргою, оскільки суть апеляційного оскарження і полягала у встановленні апеляційним судом і як наслідок прийнятті відповідного рішення щодо легітимності повноважень представника Національного транспортного університету на здійснення його представництва в судових органах.

Європейський суд з прав людини вказав що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судове рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду - без змін.

Керуючись ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника Національного транспортного університету в особі відокремленого структурного підрозділу «Житомирський автомобільно-дорожній фаховий коледж Національного транспортного університету» - Вернидуба Дмитра Вікторовича залишити без задоволення.

Ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 16 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 28.01.2022.

Головуючий Судді