П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2022 року

м. Рівне

Справа № 565/2378/17

Провадження № 22-ц/4815/306/22

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчук Н. М.,

суддів: Боймиструка С. В., Шимківа С. С.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Яременка Володимира Васильовича на ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 10 листопада 2021 року у складі судді Малкова В. В., постановлену в м. Вараш Рівненської області,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої особи, яка продовжує навчання.

Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 10 листопада 2021 року вказану позовну визнано неподаною та повернуто заявнику.

Ухвала суду першої інстанції вмотивована положеннями ч. 3 ст. 185 ЦПК України, яка передбачає, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві, та обґрунтована тим, що ОСОБА_1 фактично не було усунуто недоліки та не виконано вимог ухвали Кузнецовського міського суду Рівненської області від 04 жовтня 2021 року, котра не була нею отримана та повернута суду за закінченням терміну зберігання, що було розцінено судом як відмова від отримання.

Вважаючи ухвалу суду незаконною, постановленою з порушенням норм процесуального права, за неповного з`ясування обставин справи, представник ОСОБА_1 - адвокат Яременко Володимир Васильович оскаржив її в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі заперечує висновок суду першої інстанції про те, що з боку його довірительки мала місце відмова від отримання поштового відправлення та вказує, що повернення відправлення за закінченням встановленого терміну зберігання не входить в перелік, визначений ч. 6 ст. 272 ЦПК України, а відтак відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 відмовилася від отримання судового рішення. З наведених міркувань просить скасувати ухвалу суду першої інстанції і направити справу для продовження розгляду.

У поданому на апеляційну скаргу відзиві представник ОСОБА_2 - адвокат Довбенко Галина Володимирівна вважає ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, просить залишити її без зміни, а апеляційну скаргу відхилити.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої особи, яка продовжує навчання, звернулася ОСОБА_1 .

Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 04.10.2021 року вказану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали для приведення позовної заяви у відповідність до вимог ст. 175 ЦПК (у редакції ЦПК чинній на момент подачі позову до суду).

Копія цієї ухвали була направлена позивачу 06.10.2021 року на адресу, зазначену в позовній заяві: АДРЕСА_1 .

Вказане пощтове відправлення повернулося до суду 09.11.2021 року без вручення із відміткою поштового відділення «повернення за закінченням терміну зберігання».

Суд першої інстанції розцінив такі обставини як відмову позивача від отримання судового рішення - ухвали суду від 04.10.2021 року про залишення позову без руху, та прийшов до висновку, що у встановлений судом процесуальний строк позивачем недоліки позову не усунуто, у зв`язку з чим позовна заява підлягає поверненню на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі.

У разі відсутності адресата особа, що доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення (частина четверта статті 74 ЦПК України).

Відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, приписи ЦПК України не дозволяють дійти висновку, що повернення повістки про виклик до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» є доказом належного інформування відповідача про час і місце розгляду справи.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.12.2018 у справі № 752/11896/17 (провадження № 14-507цс18)

Окрім того, за змістом висновків Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду повернення повістки про виклик до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» не свідчить про відмову сторони від одержання повістки чи про її незнаходження за адресою, повідомленою суду (пункт 31 постанови від 20 червня 2018 року у справі № 127/2871/16-ц).

Зважаючи на наведене та беручи до уваги, що фактично невиконання позивачем вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху та надання строку для усунення її недоліків не є актом вольової поведінки позивача, яку б можна було трактувати як свідоме небажання виконувати вимоги ухвали суду за умови отримання цієї ухвали і підтвердження належними доказами як отримання, так і доведення до відома позивача змісту ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, апеляційний суд доходить висновку про передчасність визнання позовної заяви неподаною та її повернення.

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Отже, матеріали справи свідчать про те, що суд першої інстанції формально підійшов до розгляду даної справи, постановив оскаржувану ухвалу у порушення вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, позбавивши позивача права на справедливий судовий розгляд.

За наведених обставин, апеляційний суду приходить до переконання про те, що оскаржувана ухвала постановлена місцевим судом з порушенням норм процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає до задоволення, а оскаржувана ухвала - до скасування із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до п. 4 ч. 1. ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись ст. ст. 367, 379, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Яременка Володимира Васильовича задовольнити.

Ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 10 листопада 2021 рокускасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої особи, яка продовжує навчання - направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 24 січня 2022 року.

Головуючий Ковальчук Н. М.

Судді: Боймиструк С. В.

Шимків С. С.