н/п 2-з/490/35/2022 Справа № 490/4895/21
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2022 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Гуденко О.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, служба у справах дітей адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради, орган опіки та піклування районної адмінстрації Запорізької міської ради по Вознесенському району про визначення місця проживанні дітей з матір`ю та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

23 червня 2021 року до Центрального районного суду м. Миколаєва звернулася з позовом ОСОБА_1 до відповідача, в якому просила визначити місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з матір`ю; стягнути з ОСОБА_2 , на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 частки від усіх видів доходів відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня звернення до суду та до досягнення наймолодшою дитиною повноліття; здійснити розподіл судових витрат.

В обгрунтування вимог посилається на те, що в травні 2020 року , коли сім`я проживала ще разм за місцем мешкання в м. Запоріжжя , відповідач вчинив до неї фізичне насильство, і воан вимушена була, побоюючись за своє життя та здоров`я терміново повернутися проживати до своєї матері в м.Миколаїв разом з молодшим сином, оскільки старші діти на той час перебували в гостях у бабусі- матері відповідача. З тих пір вона фактично позбавлена можливості бачиттися і спілкуватися зі своїми старшими дітьми, а відповідач категорично відмовляється повертати малолітніх дітей матері, проживає в м.Запоріжжя з новою жінкою.

Вона має можливість забезпечити дітям належні умови проживання та виховання, проживання дітей разом з матір`ю та усіх братиків та сестри разом сприятиме їх якнайкращому розвитку та відповідатиме їх інтресам.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 25 червня 2021 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 16 листопада 2021 року.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 25 червня 2021 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 16 листопада 2021 року.

У той же час ОСОБА_2 також звернувся до суду з позовом про визначення місця проживання малолітніх дітей з ним, посилаючись на те, що саме він може забезпечити дітям необхідні умови належного утримання та повноцінного розвитку.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва під головуванням судді Саламатіна О.В. від 04 серпня 2021 року цивільну справи за позовом ОСОБА_1 та цивільну справу за позовом ОСОБА_2 об`єднано в одне провадження та присвоєно об`єднаній справі № 490/48957/21 .

Матеріали справи передано судді Гуденко О.А. 02.09.2021 року.

25 серпня 2021 року надійшла заява позивачки, яка передана судді Гуденко О.А, 30.08.2021 року, , в якій вона просить вжити заходів забезпечення позову у справі № 490/48957/21 шляхом визначення місця та часу спілкування малолітніх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з матрі`ю та їх малолтіній братом ОСОБА_8 , до винесення судом рішення наступним способом:

зобов`язати батька, ОСОБА_2 , забезпечити можливість спілкуватися із застосуванням засобів телефонного зв`язку, втому числі інтернет месенжерів та відео зв`язку малолітніх дітей з матір`ю ОСОБА_1 та братом ігорем кожного дня в період часу з 19.00 до 20.00 годин;

щомісячно укожні перші та треті вихідні дні зобовязати батька передавати дітей за місцем проживання матері за адресою АДРЕСА_1 з правом ночівлі з 11.00 годин суботи до 15.00 годин неділі; у дні їх народження 09 траня та 04 червня, у святкові діні - 01 січня,01 травня, 28 червня, 24 се5рпня, 14 жовтня з 11 до 16.00 годин; у дні народження матері та братика з правом ночівлі до 15.00 годин наступного дня; - передавати дітей за місцем проживання матері в м.Миколаїв з правом ночівлі на період канікул з врахуванням пропорційності часу; зобов`язати батька передавати малолітніх дітей матері за місцем його проживання для побачень з дітьми 01 вересня з 13.00 до 17.00 годин.

Ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва під головуванням судді Гуденко О.А. від 31.09.2021 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задоволено частково.

Зобов`язано ОСОБА_2 забезпечити ОСОБА_1 можливість спілкуватися із застосуванням засобів телефонного зв`язку, втому числі інтернет месенжерів та відео зв`язку малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , кожного дня в період часу з 19.00 до 20.00 годин.

Зобов`язано ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 та надавати їй можливість безперешкодного спілкування, побачення та спільного проведення часу з малолітніми дітьми ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - за попередньою домовленістю між ними у попередньо узгодженому місці з урахуванням інтересів дітей не рідше або разу на тиждень не менше трьох годин, або не рідше двох разів на місяць у вихідний день.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 07.10.2021 року ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 31 серпня 2021 року скасовано та постановлено нове судове рішення. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом визначення способів участі у вихованні дітей відмовлено.

Як вбачається зі змісту вказаної постанови, при вирішенні питання про можливість вжиття заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 проживає окремо від сина та доньки, також має право на особисте спілкування з ними, а батько не має права перешкоджати матері спілкуватися з дітьми та брати участь у їх вихованні, бо спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дітей і таке спілкування відбувається саме в їх інтересах.

Проте, для забезпечення позову шляхом визначення способу участі ОСОБА_1 у вихованні дітей на час розгляду справи суду необхідно надати, принаймні, висновок органу опіки та піклування з цього питання. Зазначений висновок має важливе значення для вирішення процесуального питання про забезпечення позову, у тому числі з огляду на співмірність заходів забезпечення позову, які просить вжити ОСОБА_1

19 жовтня 2021 року ОСОБА_1 повторно звернулася до суду з заявою про забезпечення позову ( яка була переданя судді Гуденко О.А, 23 жовтня 2021 року) , в якій вона просить вжити заходів забезпечення позову у справі № 490/48957/21 шляхом визначення місця та часу спілкування малолітніх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з матрі`ю та їх малолтіній братом ОСОБА_8 .

Ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва під головуванням судді Гуденко О.А. від 25.10.2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовлено. Судом враховано, що позивачка не надала суду висновок органу опіки та піклування відсутній, доказів того, що ОСОБА_1 зверталася з відповідною заявою доцих органів і їй у наданнітакого висновку було відмовлено - то її вимога про вжиття заходів забезпечення позову шляхом визначення порядку її участі у вихованні дітей є передчасною, а тому задоволенню не підлягає.

19 січня 2022 року надійшла заява представника позивачки - адвоката Вдовиченко І., в якій вона просить вжити заходів забезпечення позову у справі № 490/4895/21 шляхом визначення місця та часу спілкування малолітніх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з матрі`ю та їх малолітнім братом ОСОБА_8 , до винесення судом рішення наступним способом:

зобов`язати батька, ОСОБА_2 , забезпечити можливість спілкуватися із застосуванням засобів телефонного зв`язку, втому числі інтернет месенжерів та відео зв`язку малолітніх дітей з матір`ю ОСОБА_1 та братом ОСОБА_8 кожного дня в період часу з 19.00 до 20.00 годин;

щомісячно у кожні перші та треті вихідні дні зобовязати батька передавати дітей за місцем проживання матері за адресою АДРЕСА_1 з правом ночівлі ; у дні їх народження 09 траня та 04 червня, у святкові діні - 01 січня,01 травня, 28 червня, 24 серпня, 14 жовтня з 11 до 16.00 годин; у дні народження матері та братика з правом ночівлі до 15.00 годин наступного дня; - передавати дітей за місцем проживання матері в м.Миколаїв з правом ночівлі на період канікул з врахуванням пропорційності часу; зобов`язати батька передавати малолітніх дітей матері за місцем його проживання для побачень з дітьми 01 вересня з 13.00 до 17.00 годин.

В обгрунтування заяви позивачка вказує на те, що під час розгляду справи в суді вона не може спілкуватися з дітьми , які проживають разом з батьком у місті Запоріжжя, оскільки відповідач перешкоджає їй у такому спілкуванні , не дає бачитися з дітьми , не вживає жодних дій для підтримання родинних зв`язків між братами .Влітку діти перебували в с.Сливино Миколаївського району у будинку батьків відповідача, вона неодноразово з ОСОБА_8 приїзджала до них, проте мати відповідача забороняла їй бачитися з дітьми, або дозволяла спілкуватися не більше 15 хвилин. 01 вересня 2021 року вона мала можливість побачити дітей лише під час шкільного заходу, після закінчення якого батько забрав дітей та не да можливості провести з ними час. Наразі за весь час розгляду справи відповідач дав їй можливість спілкувтися з дітьми тільки у січні 2022 року , коли вона приїхала до м.Запоріжжя, але при цьому діти повідомили, що вони фактично проживають у його батьків, дідуся та бабусі, а батько їх забирає лише у вихідні дні. На думку така поведінка відповідача несе реальні ризики руйнування нормальних психо-емоційних в`язків між мамою та дітьми, та між малолітніми братами та сестрою, і як наслідок реальну загрозу неможливості реального виконання остаточного рішення суду у справі.

На думку позивачки цей вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами та відповідає інтересам дітей, яких батько, виходячи із своїх власних інтересів, позбавив матері та спілкування з рідним братом.. Відсутність у матері можливості спілкування з дітьми, може негативно відобразитися на психологічному, емоційному здоров`ї дітей, втрати між ними та рідним братом психо-емоційних родинних зв`язків та призвести до неможливості виконання судового рішення в подальшому з причин розриву сімейних зв`язків. До того ж, тривалий час обмежуючи дітей у спілкуванні з матір`ю , батько зможе остаточно налаштувати дітей проти матері.Зустрічі матері та малолтінього ОСОБА_8 з дітьми будуть підтримувати зв`язок дітей з матір`ю, таке спілкування забезпечить інтереси дітей та буде дієвим заходом забезпечення позову, оскільки запобігне втраті сімейних зв`язків.

Також до заяви надали висновок органу опіки та піклування про визначенян порядку у часті ОСОБА_1 у вихованні дітей.

Вирішуючи питання про обґрунтованість заяви позивача про забезпечення позову суд зазначає таке.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, ухваленого за його позовом.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 150 ЦПК України позов може бути забезпечений, зокрема, встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина третя статті 150 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Судове рішення про визначення місця проживання дитини і відібрання дитини від батька (матері) без позбавлення батьківських прав спрямовано на передачу дитини від однієї особи (батька/матері) до іншої особи (матері/батька).

Заходи ж забезпечення позову, що полягають у визначенні часу та місця побачення і спілкування дитини з одним із батьків, який на час розгляду справи про визначення місця проживання дитини проживає окремо від неї, спрямовані на усунення перешкод у спілкуванні дитини з цим із її батьків на час вирішення по суті спору щодо місця її проживання.

Відповідно до статті 17Закону України"Провиконання рішеньта застосуванняпрактики Європейськогосуду зправ людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію прозахист правлюдини іосновоположних свобод та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

У статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Частиною 3 статті 9 вказаної Конвенції визначено право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), практика якого відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується судами як джерело права, зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у найкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі за заявою «MAMCHUR v. UKRAINE», № 10383/09, § 100).

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі за заявою «HANT v. UKRAINЕ», № 31111/04, § 54).

Також ЄСПЛ наголошував на необхідності та важливості контакту дитини з кожним із батьків під час тривалого судового процесу та відсутності остаточного рішення щодо визначення місця проживання дитини. Так, у рішенні «Крістіан Кетелін Унгуряну проти Румунії» від 04 вересня 2018 року ЄСПЛ вказав, що тривалий судовий процес, пов`язаний, у тому числі зі встановленням графіка відвідування дитини, невиправдано позбавив батька можливості бачитися з сином протягом чотирьох років, що свідчить про порушення статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо права на повагу до його приватного і сімейного життя, а тому є допустимим встановлення такого графіка до закінчення розгляду справи по суті.

У таких чутливих правовідносинах, враховуючи можливий тривалий судовий розгляд справи про визначення місця проживання малолітньої дитини, сприяння забезпеченню відновлення відносин та емоційного контакту малолітньої дитини особисто з її матір`ю повинно переважати над бажанням інших осіб обмежити або взагалі відгородити дитину від зустрічей із матір`ю.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 25 листопада 2020 року у справі № 760/15413/19 (провадження № 61-9164св20), від 17 травня 2021 року в справі № 761/25101/20 (провадження № 61-1092св21), від 15 вересня 2021 року в справі № 752/6099/20 (провадження № 61-13598св20).

Системний аналіз наведених норм права та судової практики дає підстави вважати, що мати, яка на час вирішення справи про визначення місця проживання дитини проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а батько не має права перешкоджати матері спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини і таке спілкування відбувається саме в інтересах дитини.

При цьому, встановлення порядку участі одного з батьків у вихованні дитини здійснюється з дотриманням умов, передбачених нормами сімейного законодавства.

Так, відповідно до вимог статтей 158, 159 СК визначення способів участі батька, матері у вихованні дитини та спілкування з нею того з батьків, хто проживає окремо, є повноваженням органу опіки та піклування. Судове вирішення цього питання є наслідком ухилення того з батьків, з ким проживає дитина, від виконання рішення цього органу.

За правилами статті 19 СК у спорах щодо участі одного з батьків у вихованні дитини приймає участь орган опіки та піклування, який подає до суду письмовий висновок щодо його розв`язання на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитись з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Той факт, що судове визначення способу участі одного з батьків у вихованні дитини та спілкування з нею, є не окремою позовною вимогою, а способом забезпечення позову про визначення місця проживання дітей не може змінювати та спрощувати встановлений законом порядок.

Таке застосування судом норм сімейного законодавства відповідає правовій позиції Верховного Суду, яку викладено у постанові від 15 вересня 2021 року у справі № 752/6099/20.

Отже, для забезпечення позову шляхом визначення способу участі ОСОБА_4 у вихованні дітей на час розгляду справи суду , позивачем надано висновок органу опіки та піклуваннявиконкому ММР про визначення порядку участі ОСОБА_1 у вихованні малолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 11.01.2022 року.

Згідно вказаного винсовку, органі опіки та піклування вважає за доцільне визначити порядок зустрічей дітей разом з матір`ю ,надавши їй можливість спілкування з дітьми перші та треті вихідні місяця, враховуючи бажання та інтереси дітей.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами існує спір щодо визначення місця проживання дітей, які на даний час проживають вже більше року з батьком та в іншому обласному центрі .

У своїй заяві про забезпечення позову заявниця просить зобов`язати відповідача (батька дітей) забезпечити їй можливість спілкуватися з дітьми засобами зв`язку та зобов`язати батька передавати дітей за місцем її проживання в м.Миколаєві за встановленим судом графіком у визначені дні та години .

Вирішуючи питання про необхідність застосування заходів забезпечення позову, судом встановлено, що між сторонами справи склалися стосунки, які позбавляють можливості позивача регулярно спілкуватися з сином та донькою.

Здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів, з урахуванням права матері на особисте спілкування з дитиною, відсутність випадків, які обмежують право на таке спілкування, а також враховуючи ту обставину, що між сторонами існує спір щодо визначення місця проживання малолітніх дітей і саме під час вирішення даного спору підлягають доведенню твердження позивача про неправомірну зміну місця проживання дітей, що не може бути вирішено під час розгляду заяви про вжиття заходів забезпечення позову, суд дійшов висновку про доцільність забезпечення позову шляхом зобов`язання відповідача надати позивачу можливість безперешкодного спілкування, побачення та спільного проведення часу з малолітнім сином ОСОБА_9 та малолітньою донькою ОСОБА_10 застосуванням засобів телефонного зв`язку, втому числі інтернет месенжерів та відео зв`язку малолітніх дітей з матір`ю ОСОБА_1 та братом ОСОБА_8 кожного дня в період часу з 19.00 до 20.00 годин; а також зобов`язати відповідача не чинити перешкоди позивачці у побаченні та спілкуванні з дітьми та надати позивачу можливість безперешкодного спілкування, побачення та спільного проведення часу з малолітніми сином ОСОБА_6 та донькою ОСОБА_7 кожної першої та третьої суботи та неділі місяця в тому числі за місцем проживання матері з правом ночівлі з врахуванням побжання дітей.

Відновлення відносин та емоційного контакту малолітньої дитини з її матір`ю повинно переважати над бажанням інших осіб обмежити або взагалі відгородити дитину від зустрічей з матір`ю.

Суд вважає, що зустрічі матері з дитиною у такий спосіб будуть сприяти відновленню довірчих відносин та емоційного контакту між ними, відповідатимуть інтересам як матері так і дітей, та зможуть усунути загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про визначення місця проживання дитини.

Разом з тим, задоволення заяви про забезпечення позову у зазначений позивачем спосіб в повному обсязі , саме щодо зобов`язанння батька передавати малолтініх дітей матері у дні народження та святкові дні, а також на період канікул пропоційно тривалостіцих канікул - не є співмірним із заявленими нею позовними вимогами та за своїм змістом є новими позовними вимогами про встановлення порядку спілкування та участі у вихованні малолітніх дітей , яка не може бути вирішена у порядку забезпечення позову.

При цьому суд вважає, що вирішення вказаних позивачем вимог повинно бути здійснено у вигляді зобов`язання відповідача надавати позивачу можливість безперешкодно спілкуватися з дітьми у точно визначений час та день, бо судове рішення повинно бути не декларативним, а таким, що може бути виконаним.

Керуючись ст.149-153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_2 забезпечити ОСОБА_1 можливість спілкуватися із застосуванням засобів телефонного зв`язку, втому числі інтернет месенжерів та відео зв`язку малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , кожного дня в період часу з 19.00 до 20.00 годин.

Зобовязати ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 та надавати їй можливість безперешкодного спілкування, побачення та спільного проведення часу з малолітніми дітьми ОСОБА_9 та ОСОБА_10 кожної першої та третьої суботи та неділі місяця, в тому числі за місцем проживання матері з правом ночівлі з врахуванням побжання дітей.

В задволенні інших вимог заяви - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів.

Копії ухвали надіслати сторонам у справі.

Суддя О.А. Гуденко