ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1752/22 Справа № 187/923/17 Суддя у 1-й інстанції - Іщенко І. М. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів: Лаченкової О.В., Петешенкової М.Ю.,

при секретарі Панасенко С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 10 вересня 2021 року про поворот виконання рішення суду у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2021 року представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Ворон А.І. звернувся до суду із заявою про поворот виконання заочного рішення суду у цивільній справі за позовом АТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. В обгрунтування вказаної заяви зазначив, що заочним рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 16.11.2017 року у справі № 187/923/17 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором б/н від 01.03.2011 року у розмірі 55 895,93 грн, яка складалась із наступного: 5 167,11 грн заборгованість за кредитом; 47 178,82 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3 550,00 грн заборгованість за пенею та комісією; 1 600,00 грн витрати по сплаті судового збору. В іншій частині позову відмовлено. Державним виконавцем було відкрито виконавче провадження №57035280 та стягнуто із заробітної плати ОСОБА_1 на користь банку грошові кошти в сумі 39 959,25 грн. Крім того з ОСОБА_1 на користь державного бюджету України було стягнуто 3 668,41 грн виконавчого збору та 153,14 грн витрат виконавчого провадження, відповідно до листа державного виконавця Дарадан М.В. за вих. № 17.37-34/8932 від 04.09.2020 року. Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Ворон А.І. 28.05.2020 року до суду подав заяву про перегляд заочного рішення. Ухвалою Петриківського районного суду від 18.08.2020 року вищевказане заочне рішення від 16.11.2017 року було скасовано, та справу призначено до розгляду в загальному порядку. Рішенням Петриківського районного суду від 10.06.2021 року позовні вимоги АТ КБ "ПриватБанк" задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором від 01.03.2011 року в розмірі 4 500,00 грн, яка складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту та судових витрати в розмірі 506,88 грн, а всього 5 006,88 грн. Рішення набрало чинності 20.07.2021 року. Питання про поворот виконання заочного рішення від 16.11.2017 року під час розгляду даної справи судом не вирішувалося.

На підставі викладеного, представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Ворон А.І. просив суд, допустити поворот виконання заочного рішення Петриківського районного суду від 16.11.2017 року, у справі №187/923/17 за позовом АТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та в порядку повороту виконання заочного рішення зобов`язати АТ КБ "Приватбанк" повернути ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 39 959,25 грн та перерахувати (повернути) з державного бюджету України на користь ОСОБА_1 , грошову суму в розмірі 3 821,55 грн, котрі були стягнуті з ОСОБА_1 як виконавчий збір 3 668,41 грн та як витрати виконавчого провадження 153,14 грн.

Ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 10 вересня 2021 року заяву відповідача ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_3 про поворот виконання заочного рішення суду у цивільній справі за позовом АТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.

Допущено поворот виконання заочного рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 16.11.2017 року у справі №187/923/17 за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. У порядку повороту виконання заочного рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 16.11.2017 року у справі №187/923/17 за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зобов`язано АТ КБ «Приватбанк» повернути ОСОБА_1 грошову суму в розмірі 39 959 грн 25 коп. У порядку повороту виконання заочного рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 16.11.2017 року у справі №187/923/17 за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості перерахувати (повернути) з державного бюджету України на користь ОСОБА_1 , грошову суму в розмірі 3 821 грн 55 коп, які були стягнуті з ОСОБА_1 як виконавчий збір у розмірі 3 668 грн 41 коп, та як витрати виконавчого провадження в розмірі 153 грн 14 коп.

Не погодившись з даною ухвалою суду, АТ КБ ПриватБанк звернулося з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просило ухвалу суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовити.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначає, що в порядку виконання судового рішення має бути вирішене питання виключно щодо повернення суми у розмірі 34 952,37 гр, оскільки для стягнення заборгованості встановленої рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 10.06.2021 року у сумі 5 006,88 грн наявні усі законні підстави.

ОСОБА_1 , своїм правом передбаченим ст.360 ЦПК щодо подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Згідно з ч.3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду залишенню без змін, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що заочним рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 16.11.2017 року у справі № 187/923/17 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором б/н від 01.03.2011 року у розмірі 55 895,93 грн, яка складалась, із наступного: 5 167,11 грн заборгованість за кредитом; 47 178,82 грн заборгованість по процентам за користування кредитом; 3 550,00 грн заборгованість за пенею та комісією, та 1600 грн витрати по сплаті судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

Встановлено, що державним виконавцем було відкрито виконавче провадження №57035280 на підставі виконавчого листа від 17.05.2018 року, та стягнуто із заробітної плати ОСОБА_1 на користь банку грошові кошти в розмірі 39 959,25 грн. Крім того з ОСОБА_1 на користь державного бюджету України було стягнуто 3 668,41 грн виконавчого збіру, та 153,14 грн витрати виконавчого провадження, відповідно до листа державного виконавця Дарадан М.В. за вих. № 17.37-34/8932 від 04.09.2020 року.

З матеріалів справи вбачається, що 28.05.2020 року представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Ворон А.І. подав до суду заяву про перегляд заочного рішення. Ухвалою Петриківського районного суду від 18.08.2020 року вищевказане заочне рішення від 16.11.2017 року було скасовано, та справу призначено до розгляду в загальному порядку.

Встановлено, що рішенням Петриківського районного суду від 10.06.2021 року позовні вимоги АТ КБ "Приват Банк" задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором від 01.03.2011 року в розмірі 4 500,00 грн, яка складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту та судових витрат в розмірі 506,88 грн, всього 5 006,88 грн. Рішення набрало законної сили 20.07.2021 року.

Постановляючи вказану ухвалу про поворот виконання рішення місцевий суд виходив з положень ст. 444 ЦПК України, та обгрунтованості заяви ОСОБА_1 , оскільки заочне рішення за яким з останнього стягнуто грошові кошти скасовано, проте питання про поворот виконання вказаного рішення судом не вирішено.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно з частиною 5 статті 444 ЦПК України питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони.

У відповідності до ч. 9 ст. 444 ЦПК України якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Заява про поворот виконання за частиною 10 статті 444 ЦПК України може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи. Така заява розглядається у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника у двадцятиденний строк з дня надходження заяви, проте їх неявка не перешкоджає її розгляду.

До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем (частина шоста статті 444 ЦПК України).

Поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням.

Крім того, поворот виконання рішення можливий за будь-якими справами, але за наявності таких умов:1) позивач отримав від відповідача в порядку виконання рішення майно чи гроші; 2) виконане рішення було скасовано вищестоящим судом повністю чи змінено із задоволенням позовних вимог у меншому розмірі.

В усіх інших випадках розгляд питань про повернення стягненого в порядку цивільного судочинства відбуватися не може.

У рішенні Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року №13-рп/2011 зазначено, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням.

Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Застосовуючи поворот виконання рішення суду, суд повинен зобов`язати позивача повернути відповідачеві безпідставно стягнуте з нього за скасованим рішенням.

Як також наголошено в рішенні Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003, «правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах» (абзац десятий пункту 9 мотивувальної частини).

Аналіз зазначених норм закону дає підстави для висновку, що положення статті 444 ЦПК України, якою в свою чергу передбачається поворот виконання рішення, необхідно розглядати як повернення (виконання) особою, на користь якої відбулось виконання у подальшому скасованого (зміненого) рішення, всього, що було на її користь виконано, тій особі, якою було здійснено таке виконання.

Колегія суддів не бери до уваги доводи апеляційної скарги щодо повернення відповідачу в порядку виконання заочного рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 16.11.2017 року різниці між фактично утриманою сумою в процесі примусового виконання та визначеною рішенням Петриківського районного суду від 10.06.2021 року новою сумою боргу, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь АТ КБ ПриватБанк, оскільки вказані доводи апелянта не відповідають визначеному принципу інституту повороту виконання судового рішення щодо повернення сторін у виконавче провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, а саме супровідного листа від 21.07.2021 року представнику АТ КБ ПриватБанк було направлено копію рішення та виконавчий лист Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 10.06.2021 року, тому позивач не позбавлений права звернутися у порядку примусового виконання рішення Петриківського районного суду від 10.06.2021 року та повторно стягнути з відповідача грошові кошти у сумі 5 006,88 грн.

Тому, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки питання про поворот виконання судового рішення не вирішувалось, а скасоване у цій справі заочне рішення було виконане, тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для повороту виконання рішення суду шляхом повернення стягувачем АТ КБ «ПриватБанк» боржнику ОСОБА_1 стягнутих за рішенням суду грошових коштів у розмірі 39 959,25 грн та повернення з державного бюджету України на користь ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 3 821,55 грн, як витрат на виконавчий збір та виконавче провадження.

Тож, враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги, матеріали справи та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України, як підстави для скасування рішень.

Приведені в апеляційній скарзі доводи апелянтом не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення апелянтом норм процесуального закону.

Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Крім цього, зазначене також узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року).

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Тому, вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Ухвалу Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 10 вересня 2021 року про поворот виконання рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.В. Лаченкова

М.Ю. Петешенкова