Справа № 348/2429/19
Провадження № 22-ц/4808/251/22
Головуючий у 1 інстанції Грещука Р.П.
Суддя-доповідач Василишин
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Василишин Л.В.

суддів: Фединяка В.Д., Максюти І.О.

секретаря Мельник О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Романка Василя Михайловича на ухвалу Надвірнянського районного суду від 25 листопада 2021 року, постановлену у складі судді Грещука Р.П. в м. Надвірна, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Пасічнянської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області про визнання рішення сільської ради недійсним та скасування державної реєстрації,

в с т а н о в и в:

У грудні 2019 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_2 , Пасічнянської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області про визнання рішення сільської ради недійсним та скасування державної реєстрації, в якому, з урахуванням уточнень, просили визнати недійсним рішення Пнівської сільської ради № 2-34/19 від 29 липня 2019 року про затвердження технічної документації та передачу у власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,1680 га для будівництва та обслуговування житлового будинку в АДРЕСА_1 ; скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 32698353 про право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,1680 га, кадастровий номер :02:004:0257; стягнути з відповідачів судові витрати.

06 грудня 2019 року Надвірнянським районним судом відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Згідно ухвали Надвірнянського районного суду від 22 травня 2020 року провадження у справі закрито в частині позовних вимог ОСОБА_3 , у зв`язку з її смертю.

Ухвалою Надвірнянського районного суду від 25 листопада 2021 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Пасічнянської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області про визнання рішення сільської ради недійсним та скасування державної реєстрації залишено без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, у зв`язку з повторною неявкою в судове засідання позивачки та її представника, повідомлених належним чином.

Представник позивачки - адвокат Романко В.М. на вказану ухвалу суду подав апеляційну скаргу, в якій посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права.

Зазначає, що суду першої інстанції було достовірно відомо про те, що позивачка в кінці 2020 року виїхала за кордон, а тому висновки суду про те, що вона протягом 2021 року належно повідомлена про розгляд справи, проте безпідставно не з`являється в судові засідання та не повідомляє причину неявки, явно не відповідають фактичним обставинам справи.

Щодо неявки в судове засідання адвоката Романка В.М., як представника позивачки, то апелянт вказує, що він майже два місяці, з 06 жовтня 2021 року по 30 листопада 2021 року, перебував на лікуванні, що підтверджується відповідними медичними документами, які додаються. Крім того, 06 жовтня 2021 року, перебуваючи на стаціонарному лікуванні в Івано-Франківській ОКЛ, він телефоном повідомив голову Надвірнянського районного суду Грещука Р.П. про свою хворобу та неможливість приймати участь в судових засіданнях. Додатково 07 жовтня 2021 року він подав до Надвірнянського районного суду письмову заяву (для відома всіх суддів) про неможливість його участі у справах та їх відкладення, де вказав, що не погоджується на розгляд справ без його участі. Також на підтвердження своєї хвороби та відсутності в судових засіданнях з поважної причини, він по мірі отримання медичних документів періодично надавав їх кожному судді чи його секретарю, в тому числі судді Грещуку Р.П.Таким чином, знаючи про його захворювання та неможливість участі в судовому засіданні 25 листопада 2021 року з поважної причини, суд безпідставно постановив оскаржувану ухвалу.

З цих підстав апелянт просить ухвалу Надвірнянського районного суду від 25 листопада 2021 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Учасники справи правом на подання відзиву на апеляційну скаргу в порядку ст. 360 ЦПК України не скористалися.

В засідання апеляційного суду адвокат Романко В.М. не з`явився, подав заяву, якою просив розглядати справу у його відсутність, доводи апеляційної скарги підтримує.

Представник ОСОБА_2 - адвокат Капак В.М. просив розгляд справи відкласти у зв`язку з його відпусткою, яке колегією суддів відхилено зважаючи на обмежені строки розгляду скарги на ухвалу суду та достатність наявних у справі доказів для розгляду скарги по суті.

Вислухавши доповідача, перевіривши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що належним чином повідомлені позивачка та її представник повторно не з`явилися в судове засідання 25 листопада 2021 року, заяв про відкладення розгляду справи або про продовження розгляду справи за їх відсутності не подали, а тому наявні підстави для залишення позову без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частинами 1 та 2 ст. 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з підстав, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (ч.5 ст. 223 ЦПК України).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Правовий аналіз наведених норм процесуального закону вказує на те, що при повторній неявці належно повідомленого позивача суд розглядає спір по суті, якщо позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності і такий розгляд можливий за наявними у справі матеріалами.

При цьому, повторною є друга поспіль неявка позивача, якщо він обидва рази був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Частинами 1-4 ст. 128 ЦПК України визначено, що суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка не є обов`язковою.Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.

Згідноз вимогами ч.5 ст.128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше, ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

Днем вручення судової повістки є, зокрема, день вручення судової повістки під розписку (п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України).

Згідно з ч. 5 ст. 130 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

Матеріалами справи встановлено, що провадження у даній справі відкрито ухвалою Надвірнянського районного суду від 06 грудня 2019 року.

Цією ж ухвалою постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 09 год. 45 хв. 03 січня 2020 року з викликом сторін.

Підготовче судове засідання неодноразово відкладалося.

Згідно ухвали Надвірнянського районного суду від 22 травня 2020 року провадження у справі закрито в частині позовних вимог ОСОБА_3 , у зв`язку з її смертю.

Ухвалою від 21 серпня 2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 21 вересня 2020 року на 09 год. 00 хв.

Розгляд справи неодноразово відкладався.

Два останні судові засідання у даній справі були призначені на 29 вересня 2021 року та 25 листопада 2021 року.

В судове засідання, призначене на 29 вересня 2021 року, представник позивачки не з`явився, подав суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з його участю в розгляді іншої справи в Івано-Франківському апеляційному суді.

В наступне судове засідання, призначене на 25 листопада 2021 року, представник позивачки повторно не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав.

Про судові засідання, призначені на 29 вересня 2021 року та 25 листопада 2021 року, представник позивачки - адвокат Романко В.М. був повідомлений належним чином, про що свідчить його особистий підпис на розписках про отримання судових повісток про виклик до суду на зазначені дати (т. 1 а.с. 211, 218).

Вручення судової повістки представникові учасника справи,в силу ч. 5 ст. 130 ЦПК України, вважається врученням повістки і цій особі, а відтак, позивачка також була належним чином повідомлена про розгляд справи 29 вересня 2021 року та 25 листопада 2021 року.

Отже, позивачка та її представник були належним чином повідомлені про два останні судові засідання, однак до суду не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили і заяв про розгляд справи за їх відсутності не подали.

За таких обставин, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для залишення позову ОСОБА_1 без розгляду.

Колегією суддів не приймаються до уваги доводи апелянта про те, що суду першої інстанції було достовірно відомо про перебування позивачки за кордоном, а тому висновки суду про її належне повідомлення про розгляд справи не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки згідно положень ч.5 ст.130 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

Щодо тверджень адвоката Романка В.М. про те, що він майже два місяці, з 06 жовтня 2021 року по 30 листопада 2021 року, перебував на лікуванні, а тому не з`явився в судове засідання 25 листопада 2021 року з поважної причини, то такі правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки на момент постановлення оскаржуваної ухвали жодних доказів на підтвердження зазначеної обставини в матеріалах справи не було. Представник позивачки повторно не з`явився в судове засідання, причину неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подав, а тому порушень судом першої інстанції норм процесуального права при постановленні ухвали про залишення позову без розгляду не вбачається.

Більше того, процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки,які можуть бути поважними.

Вказаний правовий висновок викладений в постановах Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 310/12817/13 (провадження № 61-36375св18) та від 22 вересня 2021 року у справі № 465/205/17 (провадження № 61-9536св21).

Отже, повторна неявка позивача є підставою для залишення позову без розгляду незалежно від причин такої неявки.

Також необхідно зазначити, що праву особи на справедливий і публічний розгляд її справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

У п. 3 ч.1 ст. 43 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб. При цьому учасники справи зобов`язані, зокрема, виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Отже, правове значення у цьому випадку має належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Такого висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 02 вересня 2020 року у справі №461/3580/15-ц (провадження №61-20847св19).

Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 07 жовтня 2019 року у справі № 612/403/16-ц, від 26 вересня 2019 року у справі № 295/19734/13-ц, від 20 червня 2019 року у справі № 522/7428/15,від 06 червня 2019 року у справі № 760/3301/13-ц, від 22 травня 2019 року у справі № 310/12817/13, від 28 лютого 2019 року у справі № 752/9188/13-ц, від 24 жовтня 2018 року у справі № 569/347/16-ц та від 20 вересня 2018 року у справі № 756/8612/16-ц.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала про залишення позову без розгляду постановлена судом першої інстанції з дотриманням вимог процесуального права, а відтак, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Романка Василя Михайловича залишити без задоволення.

Ухвалу Надвірнянського районного суду від 25 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 24 січня 2022 року.

Суддя-доповідач: Л.В. Василишин

Судді: В.Д. Фединяк

І.О. Максюта