Провадження № 2/225/70/2022
Єдиний унікальний номер № 225/5440/21
Дзержинський міський суд Донецької області
РІШЕННЯ

іменем України

20 січня 2022 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Челюбєєва Є.В.,

за участю

секретаря Федорцової І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дзержинського міського суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою Торецького водопровідно-каналізаційного господарства в особі КП "Компанія "Вода Донбасу" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги водопостачання й водовідведення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач в серпні 2021 року звернувся до суду з позовом про стягнення суми, обґрунтовуючи заявлені вимоги тим, що відповідач проживає в квартирі АДРЕСА_1 і відповідно є споживачем послуг з водопостачання та водовідведення, а тому повинна сплачувати платежі за надані послуги. Однак, протягом тривалого часу відповідач несвоєчасно сплачувала заборгованість за спожиті послуги з постачання питної води та прийманню стічних вод, внаслідок чого станом на 11.03.2020 утворилася заборгованість у розмірі 11519 грн. 86 коп. З метою погашення виниклої заборгованості з відповідачем в березні 2020 року був укладений договір про погашення заборгованості. Відповідно до умов цього договору відповідач ОСОБА_1 зобов`язалася в термін з 11.03.2020 по 11.03.2023 погасити наявну заборгованість шляхом внесення рівними частинами на свій особовий рахунок платежів у розмірі 320 грн. 00 коп. щомісяця. При чому, своєчасно сплачувати у 100 % розмірі вартість поточного користування послугами з водопостачання та водовідведення. Проте, відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за даним договором належним чином не виконала, заборгованість за отримані послуги станом на 01.08.2021 року становить 17402 грн. 73 коп.

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує повністю, наполягає на їх задоволенні, при цьому, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує.

Належно повідомлений відповідач в судове засідання не прибула з невідомих причин, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена у порядку, визначеному ч. 6, ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом надіслання рекомендованих листів з повідомленням про виклик та опублікування на офіційному веб-сайті судової влади України оголошення про виклик.

Приймаючи до уваги, що представник позивача не заперечує проти заочного вирішення справи, тому суд розглядав справу на підставі ст.ст. 280-289 ЦПК України, заочно, у зв`язку з чим постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII до комунальних послуг відносяться, зокрема послуги з централізованого водопостачання та водовідведення.

Відповідно до ст. 64, 68, 162 ЖК України наймач, власник та члени їх сім`ї зобов`язані своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

У відповідності до ст. 67, 162 ЖК України плата за комунальні послуги, зокрема за водопостачання та інші послугибереться за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний, в тому числі оплачувати надані житлово - комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Із приписів статті 9 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» вбачається, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, визначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Згідно до п.20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку.

Відповідно до копії особового рахунку № НОМЕР_1 та розрахунку ціни позову вбачається, що відповідачу ОСОБА_1 станом на 01.08.2021 року була нарахована плата за надану послугу з водопостачання та водовідведення в сумі 17402 грн. 73 коп. (а.с. 1; 3; 4).

На теперішній час сума заборгованості відповідачем у добровільному порядку не відшкодована.

При цьому, суд не застосовує в даному випадку строк позовної давності з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію» від 20 лютого 2003 року № 554-ІV для реструктуризації заборгованості громадяни укладають з підприємствами - надавачами житлово - комунальних послуг договори про щомісячне рівномірне погашення реструктуризованої заборгованості та своєчасну сплату поточних платежів за житлово - комунальні послуги.

На виконання вимог цього Закону, з метою погашення виниклої заборгованості, 11 березня 2020 року між сторонами по справі було укладено договір про погашення заборгованості № 110749 на суму 11519 грн. 86 коп.

Відповідно до цього договору відповідач ОСОБА_1 зобов`язалася в термін з 11.03.2020 по 11.03.2023 погасити наявну заборгованість шляхом внесення рівними частинами на свій особистий рахунок у водоканалі платежів у сумі 320 грн. 00 коп. щомісячно. При цьому, зобов`язалася своєчасно сплачувати у 100% розмірі вартість поточного користування послугами водопостачання та водовідведення.

Згідно розрахунку ціни позову вбачається, що відповідачу станом на 01.08.2021 року нарахована плата за надану послугу з водопостачання та водовідведення в сумі 17402 грн. 73 коп.

У зв`язку з цим суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно з положеннями статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до умов договору про погашення заборгованості № 110749 від 11.03.2020 (ч. 2, п. 2.2.) в разі невиконання боржником умов договору, несплати/часткової сплати поточного користування послугами водопостачання та водовідведення або не сплати/частково сплати суми, визначеної у п.1.2. цього договору, підприємство має право прийняти рішення про розірвання договору без повідомлення боржника і звернутись до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості без врахування терміну позовної давності з нарахуванням пені, інфляційної складової, 3% річних (а.с. 3).

Згідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу.

Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання» (статті 530, 631 ЦК України).

Якщо в зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

В той же час суд зазначає, що сторони встановили як строк дії договору до повного виконання відповідачем ОСОБА_1 своїх зобов`язань по сплаті заборгованості, кінцевий строк погашення заборгованості до 11 березня 2023 року, так і строки виконання зобов`язань зі щомісячним погашенням платежів - щомісячно, у розмірі та строки, визначені у п. 1.2. цього договору, а також строки сплати вартості поточного користування послугами водопостачання та водовідведення - щомісячно, одночасно з погашенням відповідної частини заборгованості в строк, визначений цим договором.

Сторони договору про погашення заборгованості встановили як строк дії договору до моменту погашення відповідачем ОСОБА_1 заборгованості в повному обсязі, так і строки виконання зобов`язань зі щомісячним погашенням платежів. Таким чином, погашення заборгованості та строки сплати чергових платежів умовами договору визначено місяцями.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно із частиною першою статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Так, за зобов`язанням з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята статті 261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252, 255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Як вбачається з матеріалів справи, що згідно з умовами договору про погашення заборгованості відповідач зобов`язана щомісячно сплачувати платежі рівними частинами відповідно до умов цього договору, щомісяця сплачувати поточні платежі за користування послугою з водопостачання та водовідведення.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, відповідач ОСОБА_1 повністю припинила виконувати щомісячні зобов`язання з погашення заборгованості за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення з травня 2021 року, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість.

Згідно ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

Після переривання перебіг позовної давності починається заново (ч. 3 ст. 264 ЦК України).

Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

В свою чергу позивач звернувся до суду з позовом до відповідача 26 серпня 2021 року (а.с. 1-2).

Отже, виходячи з того, що строк позовної давності був перерваний останнім платежем, внесеним в рахунок погашення заборгованості в квітні 2021 року, тому перебіг позовної давності почався заново, а саме з травня 2021 року.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення суми заборгованості підлягають повному задоволенню і з відповідача ОСОБА_1 необхідно стягнути заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення в сумі 17402 грн. 73 коп.

Також суд зазначає, що згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

На теперішній час сума заборгованості відповідачем у добровільному порядку не відшкодована.

У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

В статті 625 ч. 2 ЦК України зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу

Судом перевірений також порядок нарахування суми заборгованості по кожному місяцю. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, який визнається судом правильним та таким, що відповідає вимогам закону, станом на 01.08.2021 відповідачу нарахована плата за надані послуги в сумі 17402 грн. 73 коп., яка підлягає стягненню з відповідача.

Згідно ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги повністю доведеними, тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір, що підтверджено документально: платіжним дорученням № 833 від 18.08.2021 (а.с. 6) у сумі 2270 грн., який підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 89, 141, 263, 280ЦПК України, ст. 64,68 ЖК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь КП «Компанія «Вода Донбасу» в особі Торецького виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства заборгованість за надані послуги з водопостачання та водовідведення в сумі 17402 (сімнадцять тисяч чотириста дві) грн. 73 коп. та понесені витрати на сплату судового збору в сумі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Донецького апеляційного суду через Дзержинський міський суд Донецької області шляхом подання в 30 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, позивач має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Є.В. Челюбєєв