Справа №295/751/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2022 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира в складі:

головуючого судді Єригіної І.М.,

секретаря судового засідання Дзюбенко С.О.,

за участю:

представника заявника адвоката Дятла В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з указаною заявою, в якій просить видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_3 та встановити наступні заходи тимчасового обмеження прав заінтересованої особи, а також покласти на неї такі обов`язки:

-заборонити перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_1 із малолітнім сином ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 ;

-заборонити наближатися на відстань менше 500 метрів до місця проживання (перебування) ОСОБА_1 із малолітнім сином ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 ;

-заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 із малолітнім сином ОСОБА_4 , якщо вони за власним бажанням перебуватимуть у місці, невідомому ОСОБА_3 , переслідувати їх та в будь-який спосіб спілкуватися з ним;

-заборонити вести будь-які види листування, телефонні переговори (спілкування, в т.ч. в месенджерах) із ОСОБА_1 або контактувати з ним через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 20.01.2022 року заяву у даній справі прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Представник заявника адвокат Дятел В.І. в судовому засіданні заяву підтримав з підстав викладених у ній, просив задовольнити. Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду заяви повідомлявся відповідно до вимог ч. 9 ст. 128 ЦПК України засобами мобільного зв`язку, причини неявки суду невідомі.

Від заінтересованої особи ОСОБА_5 надійшов відзив, у якому вона просила у задоволенні заяви відмовити. В обґрунтування своїх заперечень послалася на постанову Житомирського апеляційного суду від 08.07.2020 року у справі №358/37/19, якою визначено місце проживання малолітнього сина ОСОБА_4 разом з матір`ю та зобов`язано ОСОБА_1 передати дитину матері. Постановою Цивільного Касаційного суду у складі Верховного Суду від 22.10.2020 року судове рішення апеляційного суду залишено без змін. Наразі відкрито виконавче провадження про примусове виконання зазначеного рішення суду, оскільки ОСОБА_1 у добровільному порядку рішення суду не виконує близько одного року. За словами заінтересованої особи, ОСОБА_1 не має жодних правових підстав звертатися з такою заявою до суду. Оскільки ОСОБА_6 разом з ОСОБА_1 разом не проживають з 2018 року. Також ОСОБА_6 додала, що у заяві відсутні будь-які підтвердження, що вона вчиняє протиправні дії з ознаками домашнього насильства. Також заінтересована особа звернула увагу суду на те, що подібні заяви про видачу обмежувального припису ОСОБА_1 подає не вперше. Зокрема, на сайті Богунського районного суду м. Житомира разом з цією заявою зареєстровано 28 заяв ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису, три з яких було задоволено, однак в подальшому останні скасовані Житомирським апеляційним судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 змінила прізвище з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 », про що Богуславським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) від 24.09.2021 р. зроблено актовий запис № 5.

Також судом встановлено, що Житомирським апеляційним судом 08.07.2020 року винесено постанову у справі №358/37/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Богуславської районної державної адміністрації про визначення місця проживання малолітньої дитини з матір`ю, відібрання дитини від батька, розірвання шлюбу та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: орган опіки та піклування Житомирської міської ради Служба у справах дітей про визначення місця проживання дитини позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Богуславської районної державної адміністрації про визначення місця проживання малолітньої дитини з матір`ю, відібрання дитини від батька, розірвання шлюбу та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: орган опіки та піклування Житомирської міської ради Служба у справах дітей про визначення місця проживання дитини. Даною постановою, залишеною без змін постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22.10.2020, скасовано рішення суду першої інстанції в частині вимог позовів про визначення місця проживання малолітньої дитини, задоволено частково позов ОСОБА_3 та визначено місце проживання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю, зобов`язано ОСОБА_1 передати матері ОСОБА_3 малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 у цій частині вимог відмовлено.

Крім того, судом встановлено, що заявник, неодноразово звертався до суду із аналогічними заявами про видачу обмежуваного припису щодо однієї й тієї ж заінтересованої особи ОСОБА_3 , у тому числі й після набрання законної сили рішенням у справі №358/37/19 про визначення місця проживання спільної дитини учасників справи. Зокрема, мова йде про справи за №№ 295/4174/19, 295/4288/19, 295/4599/19, 295/19105/19, 295/8/20, 295/235/20, 295/1498/20, 295/2104/20, 295/3058/20, 295/3286/20, 295/5012/20, 295/5357/20, 295/5613,20 295/8894/20, 295/9502/20, 295/9778/20, 752/14215/20, 295/12186/20, 295/14158/20, 295/14632/20, 295/14934/20.

Відповідно до статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи, має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Як зазначалось вище та встановлено судом, існує судове рішення у справі №358/37/19, яке набрало законної сили 08.07.2020 року та котрим визначено місце проживання малолітньої дитини учасників справи ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_3 , а також зобов`язано ОСОБА_1 передати ОСОБА_3 малолітнього сина.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

У статті 18 ЦПК України закріплена одна із основних засад цивільного судочинства обов`язковість судового рішення.

Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненням головної мети винесення законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб.

Цивільний процесуальний обов`язок учасника справи це належна поведінка сторони в цивільному судочинстві, що вимагається та забезпечується процесуальним законом, а також кореспондує суб`єктивному процесуальному праву суду.

Процесуальні права надані законом тим особам, які беруть участь у процесі для сприяння суду при розгляді справи, для сприяння їх правильному вирішенню, і кожного разу, коли учасник у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не з цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто зловживає ним.

Суд звертає увагу, що неодноразове звернення ОСОБА_1 до суду із відповідними заявами про видачу обмежувального припису відносно ОСОБА_3 , за наявності остаточного рішення суду про визначення місця проживання спільної малолітньої дитини учасників справи разом із матір`ю та є яке є обов`язковим до виконання, є прикладом недобросовісного використання заявником свого процесуального права та спрямоване на безпідставне затягування чи перешкоджання виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

Враховуючи викладене, з огляду на зміст заяви про видачу обмежувального припису та положення статті 44 ЦПК України, суд дійшов висновку про допущення заявником зловживання своїми процесуальними правами, а відтак і наявність підстав для залишення заяви без розгляду на підставі ч. 3 ст. 44 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного, відповідно до вимог ст. ст. 2, 44, 260, 261, 352, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_6 про видачу обмежувального припису залишити без розгляду.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Суддя І.М. Єригіна