У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2022 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Іванов А.П., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», держави України в особі Державної казначейської служби про бездіяльність банку та відшкодування моральної шкоди, заподіяної фінансовою установою,

встановив:

30.12.2021 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідачів АТ КБ «ПриватБанк» та держави України в особі Державної казначейської служби, в якому просить визнати бездіяльність банку щодо невжиття заходів по відновленню порушених конституційних соціальних прав на одержання пенсії, призначеної позивачу (вимога 1); зобов`язати банк повідомити державного виконавця про цільове призначення коштів на пенсійному рахунку позивача та повернути такому постанову про арешт коштів боржника (вимога 2); стягнути з Державного бюджету України через Державну казначейську службу кошти на відшкодування позивачу моральної шкоди у 200000 грн. (вимога 3).

11.01.2022 ухвалою суду вищевказану позовну заяву було залишено без руху, у зв`язку з наявними у такій недоліками, а саме вказано, що позивачем не дотримано вимоги

п. 2 ч. 1 ст. 175, оскільки позивач не зазначив в частині своїх даних поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серію паспорта громадянина України, в частині відповідачів позивачем зазначено лише їх найменування та місцезнаходження, при цьому ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси відсутні;

п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 175 ЦПК України, так як позовна заява не містить обґрунтування заподіяної позивачу моральної шкоди, яку останній визначив у 200000 грн., зокрема ким така заподіяна, в чому полягають заподіяні йому страждання, відсутні докази у підтвердження заявлених вимог.

п.п. 9, 10 ч. 1 ст. 175 ЦПК України, тому що позовна заява не містить попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, а також підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Окрім цього в означеній ухвалі зазначено про порушення ч. 1 ст. 177 ЦПК України, оскільки позивач не додав копії всіх документів, що додані ним до позовної заяви, відповідно до кількості відповідачів.

Більш того суд звернув увагу позивача на необхідність сплати судового збору, визначивши суму, що підлягає до сплати, та вказавши про необхідність подання до суду відповідного підтвердження, або надання суду документів, що підтверджують підстави звільнення, за наявності, від сплати судового збору відповідно до ЗУ «Про судовий збір»

Вказаною ухвалою стороні позивача надано строк для усунення вищевказаних недоліків у десять днів з дня вручення йому такої.

Частинами 1-3 ст. 185 ЦПК України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

24.01.2022 позивач подав до суду копії додатків, що додані ним до позовної заяви, для відповідачів, а також зазначив номер свого паспортного документу, РНОКПП, поштовий індекс та телефонні засоби зв`язку. Окрім цього позивачем подано заяву, в якій він просить звільнити його від сплати судового збору, посилаючись на п. 3 ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про судовий збір», так як на його пенсійний рахунок накладено арешт, перебуває на амбулаторно лікуванні тощо.

Ознайомившись із документами, наданими позивачем на усунення недоліків, суд констатує, що позивач не виконав вимоги ухвали суду в повному обсязі, а саме не зазначив необхідні дані про відповідачів, не обґрунтував заявлені позовні вимоги, зокрема в частині стягнення з відповідачів моральної шкоди у 200000 грн., не надав відповідні докази у підтвердження заподіяння такої, не зазначив попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, не підтвердив, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Щодо заяви позивача про звільнення його від сплати судового збору, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, зокрема за умови, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача фізичної особи за попередній календарний рік. Відповідно до ч. 2 означеної статті суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

У підтвердження незадовільного майнового стану позивач надав виписку з рахунку в АТ КБ «ПриватБанк», з якої вбачається, що станом на 19.01.2022 на його балансі 28410 грн., однак за його твердженням на вказані кошти за постановою держвиконавця незаконно накладено арешт. Позивач зазначає, що пенсія є єдиним джерелом його доходу.

З листів представника АТ КБ «ПриватБанк», адресованих позивачу, вбачається, що за постановою держвиконавця від 27.09.2021 на його кошти у вказаній фінансовій установі накладено арешт.

Разом з тим виписка з банківського рахунку не є достатнім доказом на підтвердження скрутного майнового стану позивача, яким підтверджується факт неможливості сплати останнім судового збору, оскільки не містить повних відомостей про його майновий стан. Так, позивач може мати інші джерела для існування та забезпечення своїх потреб, зокрема для сплати судового збору. Відтак належним підтвердженням відсутності інших доходів є, до прикладу, довідка органу доходів і зборів з відображенням річного доходу позивача.

Не зважаючи на відсутність належного підтвердження незадовільного майнового стану позивача як підстави для звільнення його від сплати судового збору, суд враховує, що ним не усунуто недоліки вказані судом в ухвалі від 11.01.2022 та зазначені вище, а відтак суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає поверненню позивачу з усіма доданими до неї документами.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суд

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», держави України в особі Державної казначейської служби про бездіяльність банку та відшкодування моральної шкоди, заподіяної фінансовою установою вважати неподаною та повернути ОСОБА_1 .

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у відповідності до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов