Житомирський апеляційний суд
Справа №279/3570/21 Головуючий у 1-й інст. Недашківська Л. А.
Категорія 83 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць О.С.

суддів Шевчук А.М, Миніч Т.І.

розглянувши в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників) цивільну справу №279/3570/21 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» про зняття заборони з майна та припинення обтяження

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 13 вересня 2021 року, яке ухвалено суддею Недашківською Л.А.

в с т а н о в и в:

У липні 2021 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, на обґрунтування якого зазначив, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_1 він є власником легкового автомобілю FORD MONDEO, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 з реєстраційним номером НОМЕР_3 , 2012 року випуску, який було зареєстровано на ім`я позивача 09.01.2014 року. Під час оформлення документів з метою продажу автомобіля було з`ясовано, що відповідно до Державного реєстру обтяжень рухомого майна на вищезазначений автомобіль накладено приватне обтяження у вигляді застави рухомого майна. Стягувачем зазначається ТОВ «Глобал Спліт», а боржником - ОСОБА_2 , який зареєстрований в м. Києві. При цьому будь-яких кредитних зобов`язань позивач не має, а тому вважає, що застава рухомого майна підлягає скасуванню, оскільки позивач не має можливості вільно розпоряджатися належним на праві власності майном, яке фактично перебуває у його володінні та користуванні.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 13 вересня 2021 року позов задоволено. Скасовано приватне обтяження - заставу рухомого майна на легковий автомобіль FORD MONDEO, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке зареєстроване в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна та виключено з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис: вид обтяження: приватне обтяження, тип реєстрації: поточна; тип обтяження: застава рухомого майна; зареєстровано реєстратором Боровкова Людмила Вікторівна, Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, м. Київ; 30.07.2012 14:09:06 за №12801523 на підставі Договору застави рухомого майна ZXA19500.48434.002, виданий 30.07.2012 видавник ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку»; об`єкт обтяження: автомобіль легковий FORD MONDEO, номер об`єкта НОМЕР_2 , номер державної реєстрації: НОМЕР_4 ; відомості про обтяження відчуження: заборонено відчужувати; боржник: ОСОБА_2 , код НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 ; обтяжувач: ТОВ «Глобал Спліт», код :41904846, м.Київ, вул.Жилянська, 5Б офіс 5.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду відповідач подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. При цьому зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що ОСОБА_1 є добросовісним набувачем, який набув право власності на заставний автомобіль, оскільки відповідно до вимог чинного законодавства, застава зберігає свою силу для нового власника майна за умови наявності у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відповідних відомостей про обтяження, які внесені до такого реєстру перед відчуженням предмета застави. При цьому заборона на відчуження предмету застави - транспортного засобу була належним чином зареєстрована й автомобіль відчужувався у період, коли був під обтяженням, а тому у суду були відсутні підстави для задоволення позову.

Правом подати відзив на апеляційну скаргу сторона позивача не скористалась.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом під час розгляду справ встановлено, що 30 липня 2012 року між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір, за умовами якого банк надав кредит у розмірі 225000,00 грн. на придбання автомобіля FORD MONDEO, 2012 року випуску, зі сплатою 17,5% річних до 29 липня 2017 року.

30 липня 2012 року також був укладено договір застави рухомого майна, а саме автомобіля марки FORD модель MONDEO, тип СЕДАН-В Легковий, колір білий, 2012 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 з реєстраційним номером НОМЕР_4 .

Згідно з Витягом державного реєстру обтяжень рухомого майна від 14.04.2021 № 71990729, на автомобіль марки FORD MONDEO, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , номер державної реєстрації НОМЕР_4 , 30 липня 2012 року накладено приватне обтяження, підстава обтяження - договір застави транспортного засобу від 30 липня 2012 року, обтяжувач ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку», боржник ОСОБА_2 .

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_1 , ОСОБА_1 є власником легкового автомобіля FORD MONDEO, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 з реєстраційним номером НОМЕР_3 , 2012 року випуску, який було зареєстровано на ім`я позивача 09.01.2014 року. 27.03.2014 на даний транспортний засіб було замінено свідоцтво про реєстрацію у зв`язку із втратою.

06 березня 2019 року між ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» та ТОВ «Глобал Спліт» укладено договір №146 про відступлення прав вимог за вказаними договорами.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що на час звернення з позовом до суду, за наявності обтяжень (арешту) накладеного на автомобіль, порушується право позивача на відчуження майна. При цьому підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, оскільки позивач є власником майна, а не особа з якою було укладено договір застави на вищевказаний автомобіль, тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття обтяження у виді заборони.

Такий висновок суду є помилковим виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про заставу» та статтею 572 ЦК України застава є способом забезпечення зобов`язань; у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Частиною четвертою статті 577 ЦК України передбачено, що моментом реєстрації застави є дата та час внесення відповідного запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Відповідно до частини другої статті 586 ЦК України заставодавець має право відчужувати предмет застави, передавати його в користування іншій особі або іншим чином розпоряджатися ним лише за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі статтею 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги, на іншу особу.

Зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна.

Відповідно до частини третьої статті 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна.

Статтею 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено, що у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень.

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» взаємні права та обов`язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. На підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом.

За таких обставин реалізація майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень, не припиняє заставу, тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи.

Викладене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України наведеними у постановах від 03 квітня 2013 року в справі № 6-7цс13, від 19 листопада 2014 року в справі № 6-168цс14 та Верховного Суду - від 10 жовтня 2019 року в справі № 463/3582/17 (провадження № 61-13383св19).

Згідно зі статтею 42 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» держателем Державного реєстру є уповноважений центральний орган виконавчої влади. Порядок ведення Державного реєстру визначає Кабінет Міністрів України.

Частиною четвертою статті 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що відомості про звернення стягнення на предмет обтяження згідно зі статтею 24 цього Закону реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України або індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб платників податків та інших обов`язкових платежів та посилання на звернення стягнення на предмет обтяження.

Відповідно до частин першої, другої статті 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» записи до Державного реєстру вносяться держателем або реєстраторами Державного реєстру протягом робочого дня, в який подано заяву обтяжувача. Моментом реєстрації обтяження є день, година та хвилина внесення відповідного запису до Державного реєстру, а моментом припинення реєстрації обтяження є день, година та хвилина реєстрації в Державному реєстрі відомостей про припинення обтяження. Записи зберігаються в Державному реєстрі протягом п`яти років з моменту їх внесення. Обтяжувач має право в будь-який час подати заяву про припинення обтяження і подальше виключення запису або про продовження строку дії реєстрації на не більш як п`ятирічний строк.

Таким чином відповідно до вимог чинного законодавства України, застава зберігає свою силу для нового власника майна за умови наявності у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відповідних відомостей про обтяження, які внесені до такого реєстру перед відчуженням предмета застави. У протилежному випадку набувач вважається добросовісним і набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень.

Аналогічний висновок у подібних правовідносинах викладений Верховним Судом у постановах від 06 лютого 2018 року в справі № 333/6700/15-ц (провадження № 61-2859св18), від 11 вересня 2019 року в справі № 573/1105/17 (провадження № 61-29747св18), від 25 листопада 2019 року в справі № 757/17150/17-ц (провадження № 64-45097св18), від 18 грудня 2019 року в справі № 619/4033/18 (провадження № 61-16542св19).

Відповідно до частин першої, третьої-четвертої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частин п`ятої-шостої статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Під час розгляду цієї справи встановлено, що застава спірного транспортного засобу - автомобіля FORD MONDEO, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , була зареєстрована в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна на час придбання автомобіля ОСОБА_1 .

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що у даному випадку застава транспортного засобу була належним чином зареєстрована й автомобіль відчужувався у період, коли був під обтяженням, тобто відчуження транспортного засобу було заборонено, а відтак - відсутні підстави для визнання позивача добросовісним набувачем.

Разом з тим, суд першої інстанції на вказані обставини уваги не звернув, а тому дійшов до помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову та скасування приватного обтяження - застави рухомого майна на легковий автомобіль FORD MONDEO, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 .

Таким чином, невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права, призвело до ухвалення у справі незаконного рішення, а тому останнє підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позову з вищевказаних підстав (п.3, п.4 ч.1 ст. 376 ЦПК України).

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» задовольнити.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 13 вересня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» про зняття заборони з майна та припинення обтяження.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді