Справа № 749/1060/21
Номер провадження 2/749/24/22
"27" січня 2022 р. м. Сновськ
Щорський районний суд Чернігівської області в складі:
головуючого судді: Кравчук М. В.
за участю секретаря: Павленко В. В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в місті Сновськ справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-
13.12.2021 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки з усіх видій його заробітку (доходу), але не менше мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину в розмірі 50 % від прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Справу передано судді-доповідачу 13.12.2021 р.
Позов мотивовано тим, що сторони є батьками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .Під час розірвання шлюбу між сторонами було укладено усну домовленість щодо способу утримання дітей в добровільному порядку. Тривалий час відповідач дотримувався домовленостей, однак починаючи з січня 2021 року перестав надавати матеріальну допомогу на утримання дітей.
Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 16.12.2021 р. справу призначено до розгляду на 11.01.2022 р.
11.01.2022 р. справу було знято з розгляду у зв`язку з перебуванням судді в нарадчій кімнаті у справі 749/536/21.
27.01.2022 р. від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, зареєстроване за вх. № 323, в якому відповідач зазначив про визнання позову.
У судове засідання позивач та відповідач не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. У позовній заяві позивач заявила клопотання про розгляд справи без її участі.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступного.
Судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а. с. 8), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а. с. 9), які проживають разом з позивачем, що вбачається із довідки Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області від 15.11.2021 р. № 349 (а. с. 7).
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає про таке.
Відповідно до статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
У відповідності до ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ч. 1 ст. 189 СК України батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується.
Як вбачається зі змісту позовної заяви, домовленість сторін щодо сплати аліментів була досягнута в усній формі, договір про сплату аліментів на дитину у письмовій формі не укладався та нотаріально не посвідчувався, заперечень щодо чого від відповідача не надходило.
Відтак суд позбавлений можливості встановити, що на час розгляду справи існувала домовленість між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дітей у встановленому законодавством порядку, а отже аліменти підлягають стягненню в судовому порядку.
Зі змісту ч. 1 ст. 182 СК України вбачається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Згідно зі ст. 18 цієї Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
З огляду на те, що позивач і відповідач проживають окремо, діти проживають з позивачем та перебувають на її забезпеченні, доказів утримання дітей у добровільному порядку відповідач не надав, відповідач є особою працездатного віку, а також визнання позову відповідачем, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Виходячи з положень ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір.
Керуючись ст. ст. 80, 84, 180, 181, 182, 183, 191 СК України, ст. ст. 141, 142, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 274, 275, 279, 352, 354, 430 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментівзадовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину в розмірі 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду 13 грудня 2021 року, і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя М. В. Кравчук