Справа №471/430/18-ц
Провадження № 22-ц/812/223/22
Доповідач в апеляційній інстанції Яворська Ж.М.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

18 січня 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого - Яворської Ж.М.,

суддів: Базовкіної Т.М., Царюк Л.М.,

при секретарі судового засідання - Біляєвій В.М.,

за відсутності учасників справи належним чином повідомлених про місце, дату та час розгляду справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження

апеляційну скаргу

акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»

на ухвалу Братського районного суду Миколаївської області від 07 грудня 2021 року, постановлену у приміщенні цього ж суду головуючим суддею Гуковою І.Б., дата складання повного тексту не зазначена, за заявою ОСОБА_1 про поворот виконання рішення суду по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про поворот виконання рішення по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк», правонаступником якого є акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ ПриватБанк») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Обґрунтовуючи заяву вказував, що заочним рішенням Братського районного суду Миколаївської області від 24 липня 2018 року було стягнено з нього на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за договором № б/н від 06 вересня 2010 року в розмірі 110761 грн. 61 коп. та стягнено витрати, понесені при сплаті судового збору в розмірі 1762 грн.

На підставі виданого судом першої інстанції виконавчого листа, державним виконавцем Братського районного відділу ДВС південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції( м. Одеса) було відкрито виконавче провадження №57645672.

Ухвалою Братського районного суду Миколаївської області від 18 травня 2020 року було скасовано рішення суду, виконавчі листи у справі відкликано та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного провадження.

Рішенням цього ж суду від 21 вересня 2020 року позовні вимоги були задоволені частково, стягнуто з ОСОБА_1 в рахунок погашення боргу за кредитним договором 4955 грн. 98 коп. та судові витрати 78 грн.84 коп.

Питання щодо повороту виконання судового рішення від 24 липня 2018 року при ухвалення судом першої інстанції рішення від 21 вересня 2020 року не вирішувалося, хоча в період знаходження на виконанні рішення суд від 24 липня 2018 року з нього було стягнуто 25738 грн.10 коп. Після скасування вказаного рішення та прийняття у справі нового, яким з нього було стягнуто лише 4955 грн.98 коп. зайве стягнуті кошти повернуто не було.

Враховуючи вищенаведене, просив суд допустити поворот виконання рішення суду та стягнути з позивача на його користь 20203 грн.28 коп.

Ухвалою Братського районного суду Миколаївської області від 07 грудня 2021 року заяву ОСОБА_1 про поворот виконання заочного рішення Братського районного суду Миколаївської області від 24 липня 2018 року у справі № 471/430/18-ц - задоволено частково.

Допущено поворот виконання заочного рішення Братського районного суду Миколаївської області від 24 липня 2018 року у справі № 471/430/18-ц.

Стягнуто з АТ КБ " ПриватБанк" на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 8448 грн. 44 коп.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просив про скасування оскаржуваної ухвали та ухвалення нового судового рішення, яким у задоволенні заяви відмовити.

Так, зокрема вказували, що до заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, що стягнуту за раніше прийнятим судовим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем.

Проте відповідач не надав суду належних доказів на підтвердження викладених у заяві обставин. Натомість, суд обґрунтував ухвалу посиланням на один непрямий доказ - сплату заборгованості за кредитним договором. Проте подання позову не перериває дію кредитного договору. Оскільки з моменту подання позову у 2018 рок сума заборгованості збільшилася. Усі кошти були законно відправлені на погашення заборгованості.

Правом на подачу відзиву заявник не скористався.

У судове засідання сторони не з`явилися про місце, дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, що в силу ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи без їх участі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали в межах доводів апеляційної скарги, дослідившиматеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій (ч. 5 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частин 1, 2, 3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду вказаним положенням закону відповідає в повній мірі.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 02.11.2011 року № 13-рп/2011 поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає в поверненні сторін провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для (виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Згідно ч. 4 ст. 41 Конституції України (як норми прямої дії), право приватної власності є непорушний.

Відповідно до статті 1 «Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» від 20.03.1952 року (зі змінами, внесеними Протоколом № 11), кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до частини другої статті 444 ЦПК України, якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо під час нового розгляду справи він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Поворот виконання рішення представляє собою повернення стягувачем боржнику всього, що ним було отримано за скасованим згодом рішенням з метою відшкодування боржнику збитків, завданих виконанням рішення. Отже, поворот виконання є процесуальною формою поновлення судом порушених прав боржника, що забезпечує можливість зворотного стягнення зі стягувача всього безпідставно отриманого ним за скасованим рішенням. З іншого боку, поворот виконання рішення є самостійним засобом захисту прав сторін, який повинен здійснюватися шляхом подання заяви про поворот виконання. Необхідність у повороті виконання судового рішення і поверненні сторін у первісне становище виникає тоді, коли рішення виконане, але згодом скасоване судом апеляційної чи касаційної інстанції, якщо цей суд закриває провадження у справі, залишає позов без розгляду, відмовляє в позові повністю або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Для задоволення заяви про поворот виконання рішення судом має бути встановлено факт безпідставного набуття стягувачем коштів або іншого майна за скасованим судовим рішенням, що є предметом доказування по справі.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що заочним рішенням Братського районного суду Миколаївської області від 24 липня 2018 року було стягнено з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованість за договором № б/н від 06 вересня 2010 року в розмірі 110761 грн. 61 коп. та витрати, понесені при сплаті судового збору в розмірі 1762 грн.00 коп.

На виконанням судового рішення було відкрито виконавче провадження ВП № 57645672 та з боржника ОСОБА_1 було стягнуто 22145 грн.88 коп., з яких: 17775 грн.15 коп. перераховано стягувачу ПАТ КБ «ПриватБанк», 4370 грн.73 коп. виконавчого збору, які перераховані на користь держави, що підтверджується довідкою Братського відділу ДВС ( т.2 а.с.47,71).

Ухвалою Братського районного суду Миколаївської області від 18 травня 2020 року вищевказане заочне рішення скасовано, виконавчі листи у справі відкликано та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного провадження.

Рішенням цього ж суду від 21 вересня 2020 року, з врахуванням ухвали суду про усунення описки від 25 листопада 2021 року, позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з ОСОБА_1 боргу були задоволені частково, стягнуто з ОСОБА_1 в рахунок погашення боргу за кредитним договором 4955 грн.98 коп. та судові витрати 78 грн.84 коп.

Отже, зважаючи на вищенаведене, відновлення прав ОСОБА_1 за наявних обставин можливе лише шляхом повороту виконання заочного рішення суду.

26 липня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про поворот виконання та вказував, що в рамках виконання судового рішення з нього на користь банку було стягнуто 25738 грн.10 коп. заборгованості за кредитним договором. Проте просив суд у порядку повороту виконання заочного рішення Братського районного суду Миколаївської області від 24 липня 2018 року стягнути з АТ КБ «Приватбанк» на свою користь 20203 грн. 28 коп.( 25738 грн.10 коп. - суми стягнуті за рішенням суду від 21 вересня 2020 року: 4955 грн.98 коп.- заборгованість за кредитом та 578 грн.84 коп. стягнутого судом судового збору .

Частково задовольняючи заяву ОСОБА_1 про поворот виконання заочного рішення Братського районного суду Миколаївської області від 24 липня 2018 року, суд першої інстанції зважаючи на скасування вказаного рішення та постановлення нового про задоволення вимог Банку у меншому розмірі, дійшов висновку, з яким погоджується колегія суддів, про наявність підстав для застосування повороту виконання рішення та стягнення з АТ КБ " ПриватБанк" на користь ОСОБА_1 в порядку повороту виконання рішення сплачених сум.

Доводи апеляційної скарги щодо постановлення вказаної ухвали на підставі непрямих доказів, не надання боржником доказів перерахування коштів до Банку, їх списання Банком не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують висновку суду про наявність правових підстав для повороту виконання рішення суду.

Згідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Ухвалу Братського районного суду Миколаївської області від 07 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Ж.М. Яворська

Судді Т.М. Базовкіна

Л.М. Царюк

Повний текст постанови складено 21 січня 2022 року.