ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 695/1456/18
номер провадження 2/695/17/22
УХВАЛА

26 січня 2022 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаськоїх області в складі:

головуючого судді Середи Л.В.

за участі

секретаря Оніщенко Н.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача - адвоката Сизька Б.Б.

розглядаючи матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_4 до Піщанської сільської ради, виконкому Піщанської сільської ради, ФОП ОСОБА_3 про скасування рішень по оформленню права власності, свідоцтва про право власності та визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Дана цивільна справа перебуває у провадженні Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області.

У ході розгляду цивільної справи в суді представник відповідача ОСОБА_3 - адвокат Сизько Б.Б. звернувся до суду з клопотанням про закриття провадження у справі, яке мотивовано тим, що майно, спір відносно якого виник у сторін, було побудовано для використання у підприємницькій діяльності, власниками вказаного майна є фізичні особи-підприємці ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , таким чином правовідносини, які виникли у сторін є господарсько-правовими, оскільки існує спір між сторонами саме як суб`єктами господарювання, і цей спір пов`язаний із здійсненням підприємницької діяльності в магазині, а отже підлягає розгляду в порядку господарського судочинства. За таких підстав просив провадження по справі закрити.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_4 та його представник - ОСОБА_2 проти задоволення клопотання заперечували, вказуючи, що ОСОБА_4 припинив підприємницьку діяльність ще за довго до подачі позову, а отже не є суб`єктом господарювання, крім того спір стосується саме майнових прав позивача та не пов`язаний із веденням підприємницької діяльності, за таких підстав відсутні ознаки того, що спір є господарсько-правовим.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник, адвокат Сиизько Б.Б. на задоволенні клопотання наполягали з підстав, які вказані в ньому.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

16.05.2018 р. позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Піщанської сільської ради, виконкому Піщанської сільської ради, ФОП ОСОБА_3 про скасування рішень по оформленню права власності, свідоцтва про право власності та визнання права власності.

У своїй позовній заяві позивач просить суд визнати незаконним та скасувати рішення виконкому Піщанської сільської ради Золотоніського району Черкаської області №3 від 20.07.2007р. про оформлення права власності на нежиле приміщення по АДРЕСА_1 , визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право власності на вказане нежитлове приміщення та визнати за ОСОБА_4 право власності на вказане нежитлове приміщення магазину.

При цьому, як вбачається із змісту позовної заяви спір пов`язаний з правом власності на приміщення вказаного магазину між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , а сам позивач фактично оскаржує дії органу місцевого самоврядування, які пов`язані із реєстрацією та оформленням вказаного приміщення за ОСОБА_3 ..

З позову вбачається, що позивач звернувся до суду з даним позовом в порядку цивільного судочинства, при цьому із змісту позовної заяви вбачається, що позивач ще 13.02.2017 року припинив ведення підприємницької діяльності, що стверджується доданими до матеріалів справи відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

У відповідності до положень ст. 19 ЦПК України, загальні суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦК України учасниками цивільних відносин є фізичні особи та юридичні особи.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне. По-друге, таким критерієм є суб`єктний склад спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Згідно із ст. 2 ГК України учасниками відносин у сфері господарювання є суб`єкти господарювання, споживачі, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, наділені господарською компетенцією, а також громадяни, громадські та інші організації, які виступають засновниками суб`єктів господарювання чи здійснюють щодо них організаційно-господарські повноваження на основі відносин власності.

Згідно з ч. 2 ст.4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Відповідно ч. 1ст. 42 ГПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи, що також відповідає положенням ч. 1 ст. 42 ЦПК України.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 24.10.11р. № 10 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" у вирішенні питання про те, чи є правовідносини господарськими, а спір - господарським, слід виходити з визначень, наведених у статті 3 Господарського кодексу України: господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов:

участь у спорі суб`єкта господарювання;

наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин.

У позовній заяві позивач чітко визначив, що предметом позовних вимог є спір про право власності на нерухоме майно, при цьому позивач не є суб`єктом господарювання та спір не вирішується саме між господарюючими суб`єктами.

При цьому посилання представника відповідача на те, що вказане приміщення, яке використовується відповідачем як магазин, будувався позивачем як фізичною особою-підприємцем з метою здійснення підприємницької діяльності не стверджується жодними доказами, адже позивач сам вказує, що свою діяльність припинив та фактично підприємницьку діяльність здійснює тільки відповідач.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 в справі №338/180/17 (провадження №14-144цс18) зроблено наступний висновок про правильне застосування норм права щодо визначення юрисдикційності спору:

«З 15 грудня 2017 року господарський суд згідно з пунктом 6 частини першої статті 231 ГПК України у редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 3 жовтня 2017 року не може закрити провадження у справі, якщо до подання позову припинено діяльність фізичної особи-підприємця, яка є однією зі сторін у справі.

Відтак, з 15 грудня 2017 року господарські суди мають юрисдикцію щодо розгляду за пунктом 1 частини першої статті 20 ГПК України у вказаній редакції спорів, в яких стороною є фізична особа, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, якщо ці спори пов`язані, зокрема, з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалася зазначеною фізичною особою, зареєстрованою підприємцем»

Проте, спір у справі, що розглядається, стосується саме права власності фізичної особи на вказане нежитлове приміщення, а також - порядку оформлення права власності на вказане приміщення за іншою особою, тобто цивільного права, а саме: права власності, а тому правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються нормами цивільного права.

Крім того, суд звертає увагу, що скасування оспорюваного рішення виконкому Піщанської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, буде впливати на майнові права відповідача та позивача.

Отже, суд дійшов висновку, що спірні правовідносини стосуються набутого права власності на нежитлове приміщення, що потребує встановлення судом обставин правомірності його набуття та виходить за межі компетентності господарських судів, а тому підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Виходячи з того, що між сторонами виник спір щодо цивільного права, та не пов`язаний із здійсненням господарської діяльності відповідача, з врахуванням суб`єктного складу сторін та суті позовних вимог, суд приходить висновку про відсутність підстав для закриття провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, а тому у задоволенні клопотання необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.. ст. 19, 255 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача ФОП ОСОБА_3 - адвоката Сизька Бориса Борисовича про закриття провадження по даній цивільній справі - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя Середа Л.В.