ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-з/753/40/22
У Х В А Л А

про забезпечення позову

"24" січня 2022 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Комаревцева Л.В. розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення коштів за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (надалі-Відповідач-1) , ОСОБА_3 (надалі-Відповідач-2) про стягнення коштів за договором позики.

Ухвалою суду від 24.01.2022 відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами загального позовного провадження в підготовче судове засідання з викликом сторін на 15.02.2022.

Позивачем, одночасно з позовною заявою, подано заяву про забезпечення позову. Заява обґрунтована наступним. 31.01.2018, за договором позики відповідач-1 отримав від позивача грошові кошти в розмірі 585000,00 грн. на умовах строкового повернення до 01.12.2021. Проте, в зазначений у розписці та договорі позики строк Відповідач-1 предмет позики в сумі 585000,00 гривень Позивачу так і не повернув. На неодноразові звернення Позивача щодо повернення боргу Відповідач-1 не реагує, повідомляє про якісь проблеми у його справах, але при цьому позику, навіть частково, не повертає, тим самим порушуючи зобов`язання встановлені договором позики.

У зв`язку з порушеним Відповідачем-1 зобов`язання щодо повернення Позивачу суми позики в розмірі 585000,00 грн у встановлені у Договорі позики грошових коштів від 31 січня 2018 року строки, а також, відповідно до п.7. Договору, ст.549 ЦК України, ст. 625 ЦК України, Відповідач-1 зобов`язаний сплатити Позивачу пеню за кожний прострочений день в розмірі 1% від простроченої суми, а саме, за період з 11.11.2020 по 11.11.2021, від суми заборгованості - 585000,00 грн. розмір пені складає - 2 141 100.00 грн.

Окрім цього, у зв`язку з простроченням виконання Відповідачем-1 свого зобов`язання щодо повернення Позивачу суми позики в розмірі 585000,00 грн., Відповідач-1 у відповідності до п. 8.2. Договору та ст. 546 ЦК України зобов`язаний сплатити Позивачу штраф у розмірі 5% від неповерненої суми позики, що складає - 29 250.00 грн.

Крім того, відповідно до ч.2.ст.625 ЦК України Відповідач -1, у зв`язку з простроченням виконання зобов`язання щодо повернення Позивачу суми позики в розмірі 585000,00 грн зобов`язаний сплатити Позивачу суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення саме, а саме, за період з 02.12.2019 по 03.11.2021. від простроченої суми заборгованості - 585000.00 грн.. розмір інфляційних збитків складає - 82 017.00 грн,. а також три проценти річних від простроченої суми, а саме, за період з 02.12.2019 по 03.11.2021, від простроченої суми заборгованості - 585000,00 грн., розмір 3% річних складає - 34 138,36 грн.

З метою забезпечення зобов`язання за Договором позики від 31.08.2018 між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено правочин, «Згоду на укладення договору позики та зобов`язання солідарної відповідальності» від 31 січня 2018 року.

Отже, з урахуванням простроченої заборгованості - 585000,00 грн., пені - 2 141 100,00 грн., штраф у розмірі 5% від неповерненої суми позики - 29 250.00 грн., 3% річних - 34 138,36 грн. та інфляційних збитків - 82 017,00 грн. Відповідачі зобов`язані сплатити Позивачу заборгованість в сумі 2 871 505,36 грн.

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що відповідач-1 грошові кошти не повернув, умови договору не виконав та жодним чином не поінформував позивача про дату повернення грошових коштів, які є його власністю. Зважаючи, що відповідачі ігнорують вимоги позивача стосовно повернення боргу, існує ймовірність втрати позивачем власних грошових коштів у розмірі та судових витрат, що і обґрунтовує перед судом застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідачів.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, суд на прохання осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтування його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно з ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, забороною вчиняти певні дії, встановленням обов`язку вчинити певні дії, забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання, зупиненням продажу описаного майна, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, при розгляді заяви про забезпечення позову, повинен з`ясувати характер спору, що виник між сторонами, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову - це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо існує ймовірність невиконання судового рішення у майбутньому або виникнення складнощів під час його виконання.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову є заходом забезпечення в майбутньому виконання судового рішення.

Під час вирішення питання щодо наявності підстав для забезпечення позову суд повинен врахувати обґрунтованість заявленого клопотання, пов`язаність заходів забезпечення позову з предметом позову, співмірність заходів забезпечення із заявленими вимогами, а також необхідність запобігти порушенню прав третіх осіб в зв`язку з вжиттям судом заходів забезпечення позову.

Враховуючи викладене, з наведених у клопотанні про забезпечення позову фактів та обґрунтувань вбачається, що предмет позову у даній справі щодо стягнення коштів за договором позики, є взаємопов`язаний зі способом забезпечення позову, а невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Позивачем обґрунтовано наявність зв`язку між заходом забезпечення позову та предметом позовних вимог, оскільки застосування такого заходу забезпечення позову спроможне забезпечити ефективний захист його порушеного права та поновлення порушених прав та інтересів позивача.

Так, невжиття заходів забезпечення позову може призвести призведе до відчуження майна новим власником, що ускладнить виконання рішення суду та унеможливить ефективний захист прав позивача шляхом стягнення боргу за договором позики.

При цьому, накладення арешту на майно та майно до вирішення спору по суті не призведе до обмеження прав відповідачів, а слугуватиме заходом запобігання можливих порушень прав позивача.

Враховуючи предмет даного позову, наведені заявником докази та обґрунтування заявлених вимог у заяві про забезпечення позову, їх розумність та адекватність, наявність зв`язку між заходами забезпечення позову та предметом позовних вимог про стягнення боргу за договором позики, з метою запобігання порушенню прав та охоронюваних законом інтересів позивача, суд вважає за можливе задовольнити заяву про забезпечення позову.

При цьому, суд вважає за доцільним накласти арешт в межах заявлених позовних вимог.

Строк дії заходів забезпечення позову унормовано в ч.ч. 7-10 ст. 158 ЦПК України, зокрема: у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи; якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення; у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову; у такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Станом на час розгляду заяви про забезпечення позову відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду щодо застосування зустрічного забезпечення згідно з ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 149-153, 259, 260, 353 ЦПК України, -

Ухвалив:

Заяву представника позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення коштів за договором позики- задовольнити.

Накласти арешт в межах заявлених позовних вимог на наступні транспортні засоби, які належить на праві приватної власності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), а саме: транспортний засіб - EOS, модель COACH, рік випуску -1991, дата державної реєстрації -25.07.2012; транспортний засіб - NEOPLAN, модель 122, рік випуску -1992, дата державної реєстрації-08.11.2005 p., об`єм двигуна -18273, земельну ділянку, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ), кадастровий номер :04:007:1718, площа (га): 0.1083, цільове призначення - для індивідуального садівництва, адреса: Київська обл., Бориспільський р-н., с/рада. Гнідинська, «Відродження» садівниче товариство.

Дані стягувача: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 .

Дані боржника: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2

Дані боржника: ОСОБА_3 , АДРЕСА_3 .

Відповідно до норм Закону України "Про виконавче провадження" ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом. Строк пред`явлення до виконання ухвали - три роки.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Повний текст ухвали виготовлено 24.01.2022

Суддя Комаревцева Л.В.