Дата документу 26.01.2022
Справа № 334/9872/21
Провадження № 2/334/1332/22
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

26 січня 2022 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Фетісова М.В., за участю секретаря судового засідання Боднар А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі цивільну справі за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

встановив:

представник позивача ОСОБА_3 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в якій просить стягнути солідарно зі співвідповідачів на користь позивача заборгованість по оплаті за надані послуги з централізованого опалення у сумі 17748,70 гривень..

Ухвалою від 29.12.2021 справа була призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін.

19.01.2022 представник позивача Дорошенко К.В. подала суду заяву про закриття провадження по справі у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Представник позивача в судове засідання не з`явився. В позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності.

Співвідповідачі в судове засідання не з`явились. Були повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Причини неявки не повідомили. Заяви про розгляд справи без їх участі не подали.

Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Суд встановив, що на час ухвалення судом судового рішення відсутній предмет спору, оскільки представник позивача подав заяву про це, у зв`язку з чим між сторонами не залишилось неврегульованих питань.

За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення заяви представника позивача та закриття провадження у справі.

Висновки суду узгоджуються з висновком Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, який викладений в постанові від 20.09.2021 у справі № 638/3792/20.

Частиною 2 статті 133 ЦПК України визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

За цих обставин, суд дійшов висновку про необхідність повернення з державного бюджету позивачу сплаченого ним судового збору.

Керуючись статтями 133, 255, 260, 268 ЦПК України, суд

постановив:

заяву представника позивача ОСОБА_3 про закриття провадження у справі задовольнити.

Закрити провадження в цивільній справі № 334/9872/21 за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області з розрахункового рахунку № НОМЕР_1 , МФО 899998, повернути Концерну «Міські теплові мережі», , судовий збір в сумі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень, який сплачений за платіжним дорученням № 16375 від 12.10.2021.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: