Ухвала

25 січня 2022 року

м. Київ

справа № 641/4648/19

провадження № 61-498ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Петрова Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від 07 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна,

ВСТАНОВИВ:

06 січня 2021 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Харківського апеляційного суду від 07 грудня 2021 року в указаній вище справі.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки в порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 08 липня 2011 року «Про судовий збір». При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Разом зі скаргою ОСОБА_1 подає клопотання про відстрочення сплати судового збору та зменшення його розміру, зазначаючи, що її майновий стан не надає змоги сплатити судовий збір в повному обсязі, оскільки проживає на орендованій квартирі за яку сплачує орендну плату та комунальні платежі, маючи на утриманні неповнолітню дитину.

Вивчивши подане клопотання, суд дійшов висновку, що воно задоволенню не підлягає, виходячи з таких підстав.

Згідно із частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Статтею 5 Закону України «Про судовий збір», визначено пільги щодо сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Крім того, згідно зі статтею 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Тлумачення статті 136 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про судовий збір» свідчить, що підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, є врахування судом майнового стану сторони або наявності обставин вказаних в пункті 2 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір».

Скаржником не надано жодних доказів на підтвердження її доходу або відсутності доходу за попередній календарний рік та доказів на підтвердження наявності інших підстав, викладених нею в клопотанні, в зв`язку з чим у суду відсутні підставі відповідно до вимог статті 81 ЦПК України на підставі припущень, без належних доказів задовольняти такого роду клопотання.

В зв`язку з цим розмір судового збору слід обчислювати на загальних підставах.

За правилами статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою касаційної скарги на рішення суду розмір судового збору дорівнює 200% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, скарги.

За правилами частини четвертої статті 6 Закону України «Про судовий збір» якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Зважаючи на те, що позовну заяву подано у червні 2019 року, а зустрічну позовну заяву подано у жовтні 2019 року судовий збір підлягає сплаті за ставками, встановленими законом станом на 01 січня 2019 року.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2019 року становив 1 921 грн (стаття 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік»).

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції закону, який був чинний на день подання позовної заяви) ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою становила 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання зустрічних позовних заяв, а також заяв про вступ у справу третіх осіб із самостійними позовними вимогами судовий збір справляється на загальних підставах (частина шоста статті 6 Закону України «Про судовий збір»).

Згідно із пунктом 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Згідно із пунктом 9 частини першої статті 176 ЦПК України (в редакції, яка була чинною на день подання позовної заяви) ціна позову визначається у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02 березня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано за ОСОБА_1 в порядку поділу майна подружжя право власності на 2/3 частки будинку АДРЕСА_1 . Визнано за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину автомобіля ВАЗ 111740 ЗНГ. В решті задоволення позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 задоволено частково Визнано за ОСОБА_2 в порядку поділу майна подружжя право власності на 1/3 частки будинку АДРЕСА_1 . Визнано за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину автомобіля ВАЗ 111740 ЗНГ.

В решті задоволення позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного суду від 07 грудня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02 березня 2021 року в частині поділу житлового будину АДРЕСА_1 скасовано. Ухвалено у цій частині нове рішення. Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задоволено частково.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 задоволено. Визнано за ОСОБА_1 в порядку поділу майна подружжя право власності на 1/2 частки будинку АДРЕСА_1 . Визнано за ОСОБА_2 в порядку поділу майна подружжя право власності на 1/2 частки будинку АДРЕСА_1 . Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Скаржник просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Суд установив, що предметом первісного та зустрічного спору в даній справі зокрема є житловий будинок АДРЕСА_1 , вартість якого станом на час подання позову становила 763 230,00 грн.

Враховуючи вартість спірного будинку, вимоги за первісним та за зустрічним позовом, вимоги касаційної скарги заявнику необхідно сплатити 15 264,60 грн (200 % х (763 230,00 грн х 1%)) судового збору за подання та розгляд касаційної скарги.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) рахунок отримувача: UA0026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду документ, що підтверджує його доплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення цих недоліків.

Керуючись статтями 136, 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги та зменшення його розміру.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від 07 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк - десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Є. В. Петров