Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/1542/17
Провадження 6/711/25/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2022 року Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді: Кондрацька Н.М.

при секретарі: Мелещенко О.В.,

заявника ОСОБА_1

представника Черкаської обласної прокуратури Цибань В.І., представника Державної казначейської служби України Ярош С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із заявою, в якій просить зупинити виконавче провадження № 67793993 від 15.12.2021 про стягнення з нього на користь Держави Україна в особі Державної казначейської служби України 612 000 грн. безпідставно сплачених на відшкодування моральної шкоди, витребувати з відділу Державної виконавчої служби Дарницького управління юстиції у м. Київ виконавчий лист № 717/1542/17, виданий 19.10.2021 Придніпровським районним судом м. Черкаси, та визнати його таким, що не підлягає виконанню.

Заяву мотивує тим, що Черкаський апеляційний суд постановою від 04.10.2021 у справі 711/1542/17 постановив скасувати ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.06.2021 та допустив поворот виконання постанови Апеляційного суду Черкаської області від 21.03.2018 у справі № 711/1542/17 за позовом ОСОБА_1 до Смілянської місцевої прокуратури Черкаської області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди в частині стягнення із Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 612 000 грн. наступним шляхом: стягнути із ОСОБА_1 на користь Держави Україна в особі Державної казначейської служби України 612 000 грн. безпідставно сплачених на відшкодування моральної шкоди. 15.12.2021 старшим державним виконавцем Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Єрмаковою О.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 67793993. Вважає, що виконавчий лист № 717/1542/17, виданий 19.10.2021 Придніпровським районним судом м. Черкаси, є таким, що не підлягає виконанню, оскільки в ньому порушено вимоги ч. 3 ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження» та зазначено стягувачем Державну казначейську службу України, яка в справі № 711/1542/17 не подавала та судом не розглядалося жодного позову до нього.

Відповідно до даних протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.01.2022, суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Кондрацька Наталія Миколаївна визначена для розгляду судової справи № 711/1542/17 (провадження № 6/711/25/22).

У судовому засіданні ОСОБА_1 заяву підтримав та просив її задовольнити. Додатково пояснив, що про наявність виконавчого листа про стягнення з нього заборгованості дізнався після 20.12.2021 з електронного додатку «Дія». Під час ознайомлення з його змістом виявив, що в ньому не вірно визначено стягувача - Державну казначейську службу України, яка відповідно до ч. 3 ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження» не може ним бути, оскільки у справі № 711/1542/17 не подавала жодного позову до нього. Крім того, у виконавчому листі в супереч п. 5 ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження» зазначено лише частину резолютивної частини рішення, що передбачає заходи примусового виконання.

Прокурор Черкаської обласної прокуратури Цибань В.І. в судовому засіданні заперечував щодо задоволення заяви. Пояснив, що Смілянська місцева прокуратура була одним із відповідачів у справі за позовом ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди. Після прийняття Верховним Судом постанови від 20.05.2020, прокуратура використала своє право та звернулась до суду з завою про поворот виконання рішення. Стягувачем у виконавчому листі Придніпровського районного суду м. Черкаси № 711/1542/17 від 20.04.2018 вказано Державну казначейську службу України, оскільки саме нею здійснено безспірне списання коштів з Державного бюджету України для відшкодування шкоди ОСОБА_1 ..

Представника Державної казначейської служби України Ярош С.В. в судовому засіданні підтримав позицію представника Черкаської обласної прокуратури та заперечував щодо задоволення заяви. Пояснив, що Державна казначейська служба відповідно до ст. 25 Бюджетного кодексу України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішень суду. На виконання постанови Апеляційного суду Черкаської області від 21.03.2018 Державною казначейською службою 25.03.2019 було перераховано ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 900 000 грн.. Таким чином, твердження заявника про те, що стягувачем у виконавчому листі має бути Смілянська місцева прокуратура не відповідає дійсності, оскільки цей орган не здійснює розрахунково-касове обслуговування рахунків державного бюджету. Крім того, постановою Черкаського апеляційного суду від 04.10.2021 було вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь Держави України грошові кошти, тобто Державна казначейська служба стягує кошти не на свої рахунки як особа публічного права, а на рахунок Державного бюджету України.

Представник Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, заслухавши думку заявника, прокурора та представника стягувача, приходить до висновку, що заява не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до змісту ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Частиною 1 статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. При цьому, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст.ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ч. 1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до змісту ч. 1, 2 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові, зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання,та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Однак, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій норми процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.12.2017 у справі 711/1542/17 позов ОСОБА_1 до Смілянської місцевої прокуратури, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди задоволено частково та стягнуто з Державного бюджету України шляхом списання з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 як відшкодування моральної шкоди 288 000,00 грн..

Постановою Апеляційного суду Черкаської області від 21.03.2018 рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.12.2017 скасовано, позовні вимоги ОСОБА_1 до Смілянської місцевої прокуратури, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди задоволено частково та стягнуто з Державного бюджету України шляхом списання з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 900 000,00 грн..

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Державна казначейська служба України та Смілянська місцева прокуратура оскаржили його до Верховного Суду.

В період розгляду Верховним Судом касаційної скарги, на підставі виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси № 71/1542/17 від 20.04.2018, Державною казначейською службою було здійснено безспірне списання коштів з Державного бюджету України для відшкодування шкоди ОСОБА_1 у розмірі 900 000 грн..

Постановою Верховного Суду від 20.05.2020 касаційні скарги Державної казначейської служби та Смілянської місцевої прокуратури задоволено частково, скасовано постанову Апеляційного суду Черкаської області від 21.03.2018, а рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.12.2017 залишено в силі.

Таким чином, до стягнення із Державного бюджету України шляхом списання з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 підлягала моральна шкода в розмірі 288 000 грн., тоді як згідно платіжного доручення №341 від 25.03.2019 Державною казначейською службою було перераховано ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 900 000 грн..

Оскільки Верховним Судом не вирішувалося питання про поворот виконання рішення, 29.03.2021 керівник Смілянської окружної прокуратури звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із заявою про поворот виконання постанови апеляційного суду Черкаської області від 21.03.2018.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.06.2021 відмовлено у задоволені заяви прокуратури про поворот виконання рішення суду.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 04.10.2021 ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.06.2021 скасовано, заяву керівника Смілянської окружної прокуратури про поворот виконання рішення задоволено частково. Допущено поворот виконання постанови апеляційного суду Черкаської області від 21.03.2018 у справі № 711/1542/17 за позовом ОСОБА_1 до Смілянської місцевої прокуратури, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди в частині стягнення із Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 612 000 грн., шляхом стягнення із ОСОБА_1 на користь Держави України в особі Державної казначейської служби України 612 000 грн. безпідставно сплачених на відшкодування моральної шкоди.

На виконання зазначеного рішення, 19.10.2021 Придніпровським районним судом м. Черкаси було видано виконавчий лист по справі № 711/1542/17, на підставі якого 15.12.2021 відкрито виконавче провадження № 67793993 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Держави Україна в особі Державної казначейської служби України 612 000 грн. безпідставно сплачених на відшкодування моральної шкоди.

Стягувачем по виконавчому листу № 711/1542/17 від 19.10.2021 є Державна казначейська служба України, боржником ОСОБА_1 ..

Обґрунтовуючи підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню заявник посилається на те, що Державна казначейська служба України не може бути стягувачем по виконавчому листу № 711/1542/17 від 19.10.2021, оскільки вона не подавала жодного позову до нього, постанова Черкаського апеляційного суду від 04.10.2021 винесена з порушенням правил інстанційної юрисдикції, тому у Придніпровського районного суду м. Черкаси не було підстав для видачі виконавчого листа.

Згідно ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. За рішеннями про стягнення в дохід держави коштів або вчинення інших дій на користь чи в інтересах держави, що приймаються судами у справах, які розглядаються в порядку цивільного, адміністративного та господарського судочинства, стягувачем виступає державний орган, за позовом якого судом прийнято відповідне рішення.

Статтею 43 Бюджетного кодексу України встановлено, що при виконанні державного бюджету і місцевих бюджетів застосовується казначейське обслуговування бюджетних коштів. Казначейство України забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунку, відкритого у Національному банку України.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 7, ч. 2 ст. 23 Бюджетного кодексу України бюджетні кошти використовуються тільки на цілі, визначені бюджетними призначеннями, які встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, визначений Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845.

Статтею 25 Бюджетного кодексу України установлено, що Державна казначейська служба України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. Списання грошових коштів проводиться держказначейством з відповідного казначейського рахунку.

Аналогічне положення передбачене і під. 5 п. 4 Положення про Державну казначейську службу, затвердженого указом Президента України від 13.04.2011 № 460/2011.

Покладаючи відшкодування завданої шкоди на державу, суд зобов`язує Державну казначейську службу України як центральний орган виконавчої влади, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, списати ці кошти з казначейського рахунку, що відповідає визначеній законодавством процедурі.

Враховуючи, що Державною казначейською службою було повністю виконано постанову Апеляційного суду Черкаської області від 21.03.2018 та здійснено безспірне списання коштів з Державного бюджету України для відшкодування шкоди ОСОБА_1 у розмірі 900 000 грн., а постановою Черкаського апеляційного суду від 04.10.2021 допущено поворот виконання даного рішення, то безпідставно сплачені на відшкодування моральної шкоди кошти мають бути повернуті органу, які їх сплатив.

Таким чином, твердження заявника про те, що Державна казначейська служба України у не є належним стягувачем не знайшли своє підтвердження при розгляді справи.

Посилання заявника на порушення Черкаським апеляційним судом правил інстанційної юрисдикції при винесенні постанови від 04.10.2021 по справі №711/1542/17 суд не приймає до уваги, оскільки вказані обставини не можуть бути підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, так як постанова суду набрала законної сили та в силу ст. 129-1 Конституції України та ч. 1 ст. 18 ЦПК є обов`язковою до виконання.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки заявником не доведено наявність обставин для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню визначених ст. 432 ЦПК України.

Керуючись ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст. 23, 25, 43 Бюджетного кодексу України,ст.ст. 260, 261, 432 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст виготовлений 17.01.2022.

Головуючий: Н. М. Кондрацька