Єдиний унікальний номер справи 235/6711/21
Номер провадження 2/235/116/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

25 січня 2022 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Клікунової А.С.

за участю секретаря судового засідання Нагорної К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

На розгляд суду пред`явлено вказану позовну заяву, в якій ОСОБА_1 просить розірвати шлюб з ОСОБА_2 , зареєстрований 19 листопада 1976 року Сенатівською сільрадою Молдавської ССР.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що 19 листопада 1976 року позивач уклав шлюб з відповідачкою. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося, вони мають різні погляди на сімейне життя, між ними постійно виникали сварки, що призвело до того, що вони стали чужими людьми. З 2002 року вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, з 2014 року шлюбні стосунки між ними припинені остаточно, всі духовні та фізичні зв`язки втрачені. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає неможливим та таким, що суперечить його інтересам, зазначає, що розлучення - це єдиний вихід побудувати нове щасливе життя та зберегти нормальне бачення про сім`ю. Строк для примирення просить не надавати.

Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, що узгоджується з ч. 4 ст. 19, ст. 274 ЦПК України (а.с.14).

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, за змістом позову просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав (а.с.3).

Відповідач ОСОБА_2 про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась шляхом розміщення оголошення на офіційному вебсайті судової влади України відповідно до приписів п.19 перехідних положень ЦПК України та Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції» (а.с.16, 20, 23), до суду не з`явилась, причини неявки не повідомила, відзив на позов не надала. За даними Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб інформація про ОСОБА_2 відсутня (а.с.13).

У розумінні ст. 280 ЦПК України наявні умови для проведення заочного розгляду справи.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, доходить наступних висновків.

Судом встановлено наступні факти та відповідні правовідносини.

19.11.1976 року між позивачем та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_3 ) укладено шлюб, зареєстрований Сенатівською сільрадою Молдавської ССР, актовий запис №29, про що видано свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 (а.с.6).

Правовідносини сторін врегульовано нормами Сімейного кодексу України.

Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка; примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання (ст. 16 Загальної декларації прав людини).

Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з таким позовом.

За змістом позову шлюбні відносини сторін не склались, вони перестали проживати як подружжя, спільного господарства не ведуть, неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. З часу знаходження справи в провадженні суду примирення між сторонами не досягнуто.

Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка; кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Частинами 3, 4 статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу.

Позивач наполягає на розірванні шлюбу, тому відмова в задоволенні позову буде примушуванням до шлюбних відносин, що є неприпустимим, спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача.

Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Суд, приймаючи до уваги позицію позивача, який наполягає на розірванні шлюбу, ненадання відповідачем об`єктивних даних про вжиття заходів для досягнення примирення, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя та дійсні причини позову про розірвання шлюбу, встановивши, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (ч.3 ст.115 СК України).

Згідно з п.2 ч.5 ст.265 ЦПК України у резолютивній частині рішення має бути зазначено про розподіл судових витрат. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України.

Питання розподілу судових витрат позивачем не порушувалось.

На підставі ст.ст. 110, 112-115 СК України, керуючись ст.ст. 141, 263-265, 268, 273, 280, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_3 ), який був зареєстрований 19 листопада 1976 року Сенатівською сільрадою Молдавської ССР, актовий запис №29.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Шлюб вважати розірваним з дня набрання даним рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 273 ЦПК України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку за правилами, встановленими ст.ст. 354, 355 ЦПК України, безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте Красноармійським міськрайонним судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Згідно п. 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-ІХ від 30.03.2020 строки визначені, зокрема, статтею 354 цього Кодексу, продовжуються на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення - 25.01.2022 року.

Відомості про учасників справи відповідно до п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

- позивач - ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

- відповідач - ОСОБА_2 , останнє відоме місце реєстрації - АДРЕСА_2 .

Суддя А.С.Клікунова