Справа №:755/429/21
Провадження №: 2/755/195/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2022 р. Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

головуючої судді Виниченко Л.М.,

при секретарі Ганжа Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання представника позивача за первісним позовом - відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку для подання доказів та долучення письмових доказів,-

У С Т А Н О В И В:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю та поділ спільного майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 заявив клопотання про поновлення процесуального строку та долучення до матеріалів справи документів, зокрема: фотокопій квитанцій до прибуткового касового ордеру № 99, 100, 111, 112 від 17.05.2013 року, від 30.05.2013 року та фотокопію заяви про збільшення строку розстрочки від 17.04.2014 року.

Клопотання мотивує тим, що позивачем за первісним позовом були знайдені у квартирі, де раніше подружжя проживали разом, квитанції від 17 травня 2013 року та 30 травня 2013 року щодо оплати першого внеску на купівлю спірного нежитлового приміщення та вже поділеної сторонами кватири, заява від 17.04.2014 року про збільшення строку виплати по договору купівлі-продажу майнових прав на спірне нежитлове приміщення від 17 травня 2013 року № 1/101. Подання цих доказів підтверджує, що на купівлю спірного нежитлового приміщення були витрачені спільні кошти сторін, у тому числі подаровані їм від рідних та знайомих на весілля позивача та відповідача, яке відбулося 30.03.2013 року.

ОСОБА_1 підтримала клопотання свого представника.

Представник ОСОБА_2 ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення клопотання, посилаючись на його безпідставність.

Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Провадження у даній справі відкрите ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 03.02.2021 року у порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання на 09.03.2021 року на 15 год. 00 хв., роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання (т. 1 а.с. 88-90).

09.03.2021 року до суду надійшов відзив відповідача в особі представника ОСОБА_4 на позов із запереченнями проти позовних вимог в повному обсязі (т. 1 а.с. 131-134). Також відповідачем був поданий зустрічний позов, який ухвалою суду від 19.04.2021 року прийнято до спільного розгляду з первісним позовом (т. 1 а.с. 154-159, 186, 187).

05.05.2021 року ОСОБА_1 в особі її представника подано суду відзив на зустрічний позов (т. 1 а.с. 199-206).

16.06.2021 року до суду ОСОБА_2 в особі його представника подано відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву (т. 1 а.с. 210-214).

Ухвалою суду від 17.06.2021 року частково задоволене клопотання представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 про витребування доказів (т. 1 а.с. 232).

08.07.2021 року від представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив на зустрічний позов (т. 1 а.с. 213-249).

Ухвалою суду від 29.09.2021 року задоволено клопотання представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 про виклик свідків (т. 2 а.с. 12).

Ухвалою від 29.09.2021 року підготовче провадження у справі закрите, справа призначена до судового розгляду по суті (т. 2 а.с. 11).

Положеннями пункту 8 частини 3 ст. 175 ЦПК України встановлено, що позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).

Статтею 120 ЦПК України визначено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Відповідно пункту 4 ч. 2 ст. 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

За приписами частин 2, 4, 5 ст. 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Крім того, частиною 8 ст. 83 ЦПК України визначено, що докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ст. 123 ЦПК України).

Згідно частини 1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Представник позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним) просить поновити строк для подачі доказів та долучити до справи фінансові документи: копії квитанцій до прибуткового касового ордеру № 99, 100, 111, 112 від 17.05.2013 року, від 30.05.2013 року та копію заяви про збільшення строку розстрочки від 17.04.2014 року.

Клопотання обґрунтовує тим, що вказані докази позивачем ОСОБА_1 були знайдені на квартирі, де раніше сторони проживали разом, ці квитанції та заява підтверджують витрачання подружжям спільних коштів на придбання спірного нерухомого майна, у тому числі коштів подарованих ним на весілля, заява від 14.03.2014 року свідчить про розстрочку виплат за договором купівлі-продажу майнових прав.

Виходячи з принципу змагальності в цивільному процесі, прав та обов`язків учасників справи, визначених Цивільним процесуальним кодексом України, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк звернення до суду за обґрунтованим їх зверненням.

Тому у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку. Зазвичай це обставини, що не залежать від волі такої особи.

Поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами.

Аналіз практики ЄСПЛ свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Цивільним процесуальним кодексом України певних процесуальних дій. Інститут строків в цивільному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у цивільних відносинах, а також стимулює учасників цивільного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

У межах підготовчого провадження судом вирішувалися всі клопотання сторін по справі.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 у поданому клопотанні не зазначено будь яких поважних причин неможливості своєчасного виявлення і подання квитанцій та копії заяви разом з позовом і в подальшому до відзиву на зустрічний позов та до заперечень на відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву з урахуванням поданих ОСОБА_2 доказів та обґрунтувань заперечень і доводів зустрічного позову.

Також позивачем при зверненні до суду у позовній заяві не було зазначено доказів, які не можуть бути подані разом з позовом, про її намір надати суду документи про виконання зобов`язань по сплаті коштів за договором купівлі-продажу майнових прав № 1/101 від 17.05.2013 року, у тому числі під час підготовчого провадження з урахуванням наданих ОСОБА_2 заяв з процесуальних питань і доказів, та що у позивача були поважні причини, які б свідчили про наявність об`єктивно непереборних обставин стосовно витребування та надання документів щодо розмірів та сплати в часі коштів за вказаним договором.

Суд зазначає, що процесуальні норми створюються для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності і сторони повинні очікувати їх застосування.

Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими, може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України»).

Враховуючи встановлені обставини та зазначені норми процесуального закону, заява представника ОСОБА_1 про поновлення строку задоволенню не підлягає, оскільки сторона позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) не довела обставин пропуску цього строку з поважних причин.

Відповідно ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

За нормою частини 2 ст. 222 ЦПК України, суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

На підставі викладеного, клопотання представника позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним) ОСОБА_1 ОСОБА_3 про долучення копій квитанцій та заяви про збільшення строку розстрочки слід залишити без розгляду.

Керуючись ст. ст. 43, 83, 120, 126, 127, 222, 353 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання представника позивача за первісним позовом - відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 ОСОБА_3 про поновлення строку для подання доказів - відмовити.

Клопотання про долучення письмових доказів по справі № 755/429/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю та поділ спільного майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 27.01.2022 року.

Суддя