Житомирський апеляційний суд
Справа №935/618/21 Головуючий у 1-й інст. Василенко Р. О.
Категорія 82 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць О.С.

суддів Талько О.Б, Шевчук А.М.

розглянувши в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників) цивільну справу №935/618/21 за позовом ОСОБА_1 до Коростишівського міського комунального підприємства «Водоканал» про відшкодування моральної шкоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 26 липня 2021 року, яке ухвалено суддею Василенко Р.О.

в с т а н о в и в:

У березні 2021 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом на обґрунтування якого зазначила, що в серпні 2019 року Коростишівським міським комунальним підприємством «Водоканал» було припинено постачання води до її будинку, у зв`язку з проведенням ремонтних робіт (проривом труби на вулиці). Відповідачем було повідомлено позивачу про те, що вартість робіт виконаних при аварійному водопостачанні до вказаного будинку в розмірі 2685,04 грн. має сплатити позивач, і тільки в тому випадку до її будинку буде відновлено водопостачання.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 06 жовтня 2020 рішення зобов`язано КМКП «Водоканал» надати послуги з водопостачання до будинку позивача відповідно до умов договору про надання послуг з постачання холодної води і водовідведення від 23 квітня 2015. У задоволенні позовних вимог про визнання неправомірними діїКоростишівського міського комунального підприємства «Водоканал» щодо оплати вартості проведених ремонтних робіт за рахунок споживача відмовлено. У зв`язку з протиправними діями відповідача, пов`язаними з відключенням будинку від водопостачання, позивачу завдано моральних страждань, зокрема, враховуючи, що вона є особою з інвалідністю 3-ї групи, від стресу та хвилювань у неї погіршився зір, в цей же період вона перенесла операцію по видаленню аденоми та підщелепної залози. Оскільки незаконні дії відповідача призвели до різкого погіршення стану здоров`я позивача, порушили звичний уклад її життя, вона просить стягнути з відповідача на відшкодування моральної шкоди 150000,00 грн, завданої внаслідок порушення її прав споживача.

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 26 липня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, скаржник просить скасувати зазначене рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі. На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції не звернув увагу, що неправомірність дій відповідача по незаконному відключенню її будинку від водопостачання була встановлена постановою Житомирського апеляційного суду від 06 жовтня 2020. При цьому позивачем на обґрунтування вимог були надані належні докази, які свідчать про погіршення її стану здоров`я внаслідок протиправних дій відповідача, а тому вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для відшкодування моральної шкоди. При вирішенні спору суд також не врахував, що після отримання судового рішення апеляційного суду відповідач зволікав з його виконанням по відновленню водопостання до її будинку.

Коростишівським міським комунальним підприємством «Водоканал» подано відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому відповідач просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги позивача, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. При цьому зазначено, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позову, оскільки матеріали справи не містять доказів спричинення позивачу моральної шкоди. Одна лише наявність вказаного рішення не може бути підставою для відшкодування моральної шкоди, оскільки позивачем не доведено незаконність дій відповідача та наявність такої шкоди. В свою чергу, обґрунтування розміру завданої моральної шкоди за недоведеністю спричинення останньої, не має правового значення для вирішення спору.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення із таких підстав.

Судом під час розгляду справи встановлено, що 23 квітня 2015 року між ОСОБА_1 та Коростишівським міським комунальним підприємством «Водоканал» укладений договір про надання послуг з постачання холодної води і водовідведення до житлового будинку АДРЕСА_1 .

10 липня 2019 року Кростишівське міське комунальне підприємство «Водоканал» було повідомлено про аварію водопровідної мережі по АДРЕСА_1 (з дороги у двір тече чиста вода). При проведенні огляду працівниками підприємства встановлено, що витік води відбувається через пошкодження труби водопровідного вводу до будинку АДРЕСА_1 , через те, що дана мережа застаріла та ветха.

Згідно акту, який складений працівниками Коростишівського міського комунального підприємства «Водоканал», вбачається, що 16 липня 2019 року проводилися роботи з ліквідації витоку води на водопровідному вводі до будинку АДРЕСА_1 , а саме: розкопування та підчищення врізки водопровідного вводу; відрізання та чопування водопровідного вводу; монтаж муфти та заглушки. При виконанні цих робіт виявлено необхідність зміни точки підключення (змістити врізку) для встановлення запірної арматури та повторного підключення.

Відповідно до калькуляції, вартість зазначених робіт відповідача становить 2685,04 грн, які позивачем до даного часу підприємству не відшкодовані.

Крім того, в листах № 302 від 25.11.2019 та № 291 від 12.11.2019 КМКП «Водоканал» повідомляв ОСОБА_1 про те, що для відновлення водопостачання до її будинку потрібно в точці підключення змонтувати оглядовий колодязь, замінити трубу водопровідного вводу, після чого виконується підключення (врізка) в центральну водопровідну мережу. Вартість робіт по виконанню врізки становить 910,85 грн. Дані роботи відповідно до п.9.5.17 зазначених вище правил виконуються силами Виробника, тобто МКП «Водоканал», але за рахунок споживача.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 06.10.2020 у справі № 935/2288/19 частково було задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 . Рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 16 липня 2020 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Зобов`язано Коростишівське міське комунальне підприємство «Водоканал» надати послуги з водопостачання до будинку АДРЕСА_1 відповідно до умов договору про надання послуг з постачання холодної води і водовідведення від 23 квітня 2015 року.

У задоволенні позовних вимог про визнання неправомірними дій Коростишівського міського комунального підприємства Водоканал щодо оплати вартості проведених ремонтних робіт по ліквідації витоку води на водопровідному вводі до будинку позивача за рахунок споживача було відмовлено.

Судом у вказаній справі було встановлено, що витік води стався на водопровідному вводі до належного позивачці житлового будинку. Цей водопровідний ввід не перебуває на балансі відповідача й згідно з положеннями п.1.2,1.3,1.9,1.10 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених Наказом Мінжитлокомунгоспу від 27 червня 2008 року №190, відповідач не обслуговує такий водопровідний ввід, договір на його обслуговування між сторонами не укладався.

Разом з тим, суд дійшов висновку, що відповідно до пунктів 43 та 44 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 690 від 05 липня 2019 року, виконавець обмежує (припиняє) надання послуг у разі проведення ремонтних і профілактичних робіт, а також у разі непогашення в повному обсязі заборгованості за спожиті послуги протягом 30 днів з дня отримання споживачем попередження виконавця.

Отже, припинення водопостачання з підстав невнесення коштів за проведений ремонт водопровідного вводу до житлового будинку не узгоджується з положеннями вказаних Правил, а також Законом України Про житлово-комунальні послуги та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 690 від 05 липня 2019 року.

Зі змісту відзиву Кростишівського міського комунального підприємства «Водоканал» вбачається, що копію постанови Житомирського апеляційного суду від 06.10.2020 підприємство отримало 13.11.2020.

Відповідно до актів, які складені Кростишівським міським комунальним підприємством «Водоканал», 01 грудня 2020 працівниками підприємства було виконано врізку у вуличну водопровідну мережу водопровідного вводу, а 08.12.2020 було виконано підключення до вуличної водопровідної мережі по АДРЕСА_1 , споживач ОСОБА_1 .

Однак матеріали справи не містять доказів на підтвердження тих обставин, що позивачем вживались дії щодо виконання своїх обов`язків, передбачених п.4,5.3 Договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, а саме своєчасного усунення виявлених несправностей, пов`язаних з отриманням послуг, що виникли з вини споживача або відшкодування вартості відповідних робіт.

Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування й моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Як роз`яснено у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зав`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Згідно роз`яснень, наданих у п.п. 5, 9 вищезазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Так звертаючись з позовом до суду про відшкодування моральної шкоди

позивач послалась на ту обставину, що неправомірність дій відповідача по незаконному відключенню її будинку від водопостачання була встановлена постановою Житомирського апеляційного суду від 06 жовтня 2020.

Разом з тим, одна лише наявність судового рішення не може бути підставою для відшкодування моральної шкоди позивачу, оскільки останньою не доведено всіх складових цивільно-процесуальної відповідальності, а саме наявності такої шкоди.

Обґрунтування розміру моральної шкоди за недоведеністю спричинення останньої не має правового значення для вирішення спору.

Із врахуванням правових норм, слід дійти висновку, що у справах про відшкодування моральної шкоди обов`язок доказування покладається на особу, яка заявляє вимогу про її відшкодування.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, встановивши, що позивачем під час розгляду справи не надано суду доказів, які б вказували на факт заподіяння її моральної шкоди, сильних душевних страждань чи інших втрат немайнового характеру, погіршення стану здоров`я внаслідок саме відключення її будинку від водопостачання, понесених матеріальних збитків та не доведено як самого факту завдання моральної шкоди, настання відповідних негативних наслідків, так і причинного зв`язку між зазначеними фактами та наслідками, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Зазначення суду першої інстанції про те, що відшкодування моральної шкоди у разі порушення зобов`язання (стаття 611 ЦК України) може здійснюватися виключно у випадках, що прямо передбачені законом або умовами укладеного договору є помилковим, однак зазначене посилання не вплинуло на правильність висновків суду про відсутність підстав для задоволення позову.

Таким чином доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції. Ніяких нових обставин чи доказів, які не були предметом розгляду судом першої інстанції та могли б вплинути на правильність висновків та рішення суду апелянтом не надано.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст. 19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в силу вимог закону.

Керуючись ст.367, 368, 374, 375, 381, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 26 липня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Судді