справа № 756/7555/21 головуючий у суді І інстанції Ткач М.М.
провадження № 22-ц/824/1336/2022 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Фінагеєв В.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

19 січня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Фінагеєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Гасюк В.В.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником Чучковською Анною Вячеславівною , на додаткове рішення Оболонського районного суду міста Києва від 01 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом та просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 11 січня 2011 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім`ї, про що складено актовий запис № 24.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 20 вересня 2021 рокупозов ОСОБА_1 задоволено. Вирішено питання про розподіл судових витрат, а саме судового збору.

У вересні 2021 року представник ОСОБА_1 адвокат Чучковська А.В. звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Заява мотивована тим, що 08 липня 2021 року подано заяву, у якій повідомлено суд про те, що протягом п`яти днів будуть подані докази понесених судових витрат відповідно до п. 3 позову та ст. 141 ЦПК України. Розмір витрат на правничу допомогу становить 10 000 грн.

Додатковим рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 01 жовтня 2021 року заяву представника позивача ОСОБА_1 Чучковської А.В. про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково. Ухвалено у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу додаткове рішення. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн. У решті вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати додаткове рішення суду першої інстанції через порушення норм процесуального права та задовольнити заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що суд помилково дійшов висновку про бажання позивача стягнути з відповідача гонорар успіху. Таких вимог позивачем не заявлялося, договір між позивачем та її представником такої правової категорії не передбачає. Позивач просила стягнути виключно ті судові витрати, які вона фактично сплатила та за той обсяг правової допомоги, який вона фактично отримала. Суд безпідставно та протиправно дійшов висновку про зменшення розміру судових витрат на 50 %. Відповідачем не було подано у передбачений законом строк заперечень щодо заявленого позивачем розміру судових витрат. Клопотання та пояснення відповідача побудовані на загальних фразах та не містять ні жодного доказу, ні належного обґрунтування необхідності зменшити розмір судових витрат. Неспівмірність витрат необхідно довести, про неї мало лише заявити. Суд застосував невідомий для ЦПК України принцип цивільного судочинства «справедливість». Зменшуючи суму витрат на правничу допомогу, суд не мотивував своє рішення в цій частині. Суд необґрунтовано прийшов до висновку, що інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом роботи не відповідає критерію розумності та часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт. Суд всупереч вимог закону втрутився у договірні відносини між позивачем та її представником. Суд безпідставно послався на правові позиції Верховного Суду у справах № 362/3912/18, № 201/14495/16-ц та на рішення Європейського суду з прав людини у справах «Двойних проти України», «Гімайдуліна і інших проти України», «Баришевський проти України», «Лавентс проти Латвії».

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 зазначає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність зменшення судових витрат. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі її витрати на адвоката. При визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Судові витрати за складання апеляційної скарги у розмірі 7 000 грн. є неспівмірними з предметом розгляду справи, не відповідають критерію розумності та часу, витраченому адвокатом на підготовку та складання апеляційної скарги.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено,що рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 20 вересня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу задоволено. Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , зареєстрований 11 січня 2021 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 24, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , розірвано та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 908 грн.

На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу, адвокат Чучковська А.В. надала суду договір № 28 про надання професійної правничої допомоги від 13 травня 2021 року, додаткову угоду № 1 від 13 травня 2021 року до договору про надання правничої допомоги від 13 травня 2021 № 28, акт про надання послуг № 1 від 24 вересня 2021 року, довіреність та квитанцію про сплату.

Пунктом 2.3.1 договору про надання правничої допомоги від 13 травня 2021 року встановлено, що обов`язком клієнта є сплата гонорару (винагороди) Адвокатського об`єднанню «Чучковських» в розмірі та строки окремо погоджені між ними на розрахунковий рахунок Адвокатського об`єднання.

Згідно з пунктом 1 додаткової угоди № 1 від 13 травня 2021 року до договору про надання правничої допомоги від 13 травня 2021 року вартість послуг з надання правової допомоги згідно договору № 28 від 13 травня 2021 року щодо надання професійної правничої (правової, юридичної) допомоги та представництва інтересів клієнта у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, яка буде розглядатися у Оболонському районному суду міста Києва, становить 10 000 грн., з розрахунку 2 500 грн. за одну годину роботи адвоката Адвокатського об`єднання.

На підтвердження витрат на правничу допомогу представником позивача також надані: акт про надання послуг від 24 вересня 2021 року, який підписаний Адвокатським об`єднанням в особі керуючого партнером Чучковською О.В. та ОСОБА_1 , виконавцем (адвокатом Чучковською А.В.), відповідно до якого були надані наступні послуги: консультація з правових питань щодо розірвання шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у судовому порядку - одна година, складання позовної заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про розірвання шлюбу - дві години, складання заяви від 08 липня 2021 року про долучення доказів у справі № 756/7555/21 - 20 хвилин, складання заяви відповідно до вимог ст. 141 ЦПК від 24 вересня 2021 у справі № 756/7555/21 - 40 хвилин, вартість робіт визначена в розмірі 10 000 грн.; квитанція від 24 вересня 2021 року № 6790 про перерахування на користь Адвокатського об`єднання «Чучковських» 10 000 грн. із призначенням платежу « ОСОБА_1 за договором про правничу допомогу № 28 від 13 травня 2021 року у справі № 756/7555/21».

Ухвалюючи додаткове рішення про часткове задоволення заяви, суд першої інстанції виходив з того, що відображена у наданих суду доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом роботи (наданих послуг), її складності не відповідає критерію розумності та часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт. Суд прийшов до висновку про необхідність зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до 5 000 грн.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З матеріалів справи вбачається, що під час розгляду справи у суді першої інстанції ОСОБА_1 понесла витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн. Суд першої інстанції задовольнив позовні вимоги частково та стягнув зазначені витрати у розмірі 5 000 грн. з урахуванням принципів розумності та співмірності.

В апеляційній скарзі, оскаржуючи рішення в частині відмови у задоволенні заяви, ОСОБА_1 вказує на те, що суд безпідставно зменшив розмір витрат на правничу допомогу.

Однак, такі доводи позивача є безпідставними з наступних підстав.

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).

Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

У статті 137 ЦПК України зазначено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Під час розгляду справи у суді першої інстанції відповідач ОСОБА_3 заявив про зменшення розміру витрат на правову допомогу.

Перевіряючи законність та обґрунтованість додаткового рішення в частині зменшення витрат на професійну правничу допомогу, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Надаючи оцінку співмірності розміру понесених стороною витрат на адвоката з обсягом наданих ним послуг і виконаних робіт, суди, як правило, з`ясовують, які конкретно роботи (послуги) виконав (надав) адвокат. При цьому, суди враховують не лише, чи передбачено виконання цих робіт договором, але й чи відповідають вони критерію необхідності - чи було їх вчинення обов`язковим, і чи доцільним було їх виконання - чи вплинули вони на перебіг розгляду справи.

У заяві про стягнення судових витрат зазначено, що на консультацію з правових питань щодо розірвання шлюбу понесено витрати у розмірі 2 500 грн., на складання позовної заяви - 5 000 грн., на складання заяви про долучення доказів - 833 грн. 33 коп., на складання заяви відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України - 1 666 грн. 67 коп.

Разом з тим, такі витрати є необґрунтованими та неспівмірними зі складністю справи, заявлена до стягнення сума є значно завищеною.

Зокрема, позовна заява складається з чотирьох сторінок, дві з яких містять посилання на норми СК України та ЦПК України, у тому числі, щодо підсудності справи, розміру судового збору та витрат на правничу допомогу. Надання консультації з правових питань щодо розірвання шлюбу тривалістю одна година та вартість такої послуги у розмірі 2 500 грн. також не є співмірною зі складністю справи.

В апеляційній скарзі позивач вказує на те, що клопотання та пояснення відповідача побудовані на загальних фразах та не містять ні жодного доказу, ні належного обґрунтування необхідності зменшити розмір судових витрат.

Разом з тим, зі змісту заяви вбачається, що ОСОБА_3 вказував на те, що підготовка до розгляду справи у суді не вимагала значного обсягу юридичної й технічної роботи, адже, зазначена справа не є складною, у мережі Інтернет міститься велика кількість практики з аналогічних спорів, нормативно-правове регулювання спірних відносин не змінювалося. Справа про розірвання шлюбу є максимально простою й не потребує спеціальних знань у громадянина. У мережі інтернет є безкоштовні зразки заяв про розірвання шлюбу. Відповідач також послався на постанови Верховного Суду, в яких містяться правові позиції щодо відшкодування витрат на правничу допомогу.

Отже, заява ОСОБА_3 містить обставини, які, на його думку, є підставою для зменшення розміру витрат на правову допомогу, тобто, є обґрунтованою.

Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц вказала на те, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній зі сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Відповідач навів відповідні заперечення проти вимог заяви позивача щодо стягнення витрат на правничу допомогу.

Враховуючи зазначене, висновки суду першої інстанції про часткове задоволення заяви позивача та зменшення витрат на правничу допомогу до 5 000 грн. відповідають фактичним обставинам справи, судом повно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, що у відповідності до ст. 375 ЦПК України є підставою для залишення додаткового рішення суду без змін, а апеляційної скарги без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 375, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником Чучковською Анною Вячеславівною , залишити без задоволення.

Додаткове рішення Оболонського районного суду міста Києва від 01 жовтня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повне судове рішення складено 24 січня 2022 року.

Головуючий Фінагеєв В.О.

Судді Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.