Справа № 700/813/21
Провадження № 2/700/36/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2022 року Лисянський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Бесараб Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Мельніченко Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Лисянка справу №700/813/21 провадження № 2/700/36/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,

В С Т А H О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що згідно з рішенням Лисянського районного суду Черкаської області у справі №2-168/2010 стягнуто з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у сумі в розмірі 350 грн. щомісячно від дня пред`явлення позову - 08.02.2010 року до повноліття дитини. На даний час дитина потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв`язку з чим збільшується потреба для його забезпечення. Згідно з інформацією одержаної з постанови про передачу виконавчого провадження № 49419027 від 16.03.2018 року відповідач офіційно працевлаштований та отримує дохід у вигляді заробітної плати в ТОВ «ШУНГІТ» м. Дніпро. Зважаючи на те, що ОСОБА_2 є працездатним, працює та отримує дохід, з урахуванням обов`язку обох батьків утримувати дитину, швидкими темпами зростання цін, значного зростання витрат на оздоровлення, харчування, лікування, утримання дитини, значне покращення матеріального становища платника аліментів, просить змінити спосіб стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку щомісячно і досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили.

Ухвалою суду від 25 листопада 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та за клопотанням позивача призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Позивач була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, на задоволенні позовних вимог наполягала.

Відповідач був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, відзиву до суду не подавав.

З`ясувавши обставини справи і дослідивши докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що згідно з рішенням Лисянського районного суду Черкаської області у справі №2-168/2010 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 350 грн. щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову - 08 лютого 2010 року до повноліття дитини.

14.05.2010 року Лисянським районним судом Черкаської області у вищевказаній справі було видано виконавчий лист.

16.03.2018 року державним виконавцем Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального Управління юстиції у місті Києві Шило М.В. винесено постанову про передачу виконавчого провадження № 49419027 про стягнення аліментів із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини до Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Відповідно до ч.1 ст.141 Сімейного Кодексу України, мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно чи перебувають вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

З урахуванням п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №16 від 12.06.1998р. «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України» (Із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду N3 від 15.05.2006р.), у частині, яка не суперечить Сімейному Кодексу України при вирішенні таких спорів суди повинні виходити не з формальних міркувань, а з фактичних інтересів дітей та умов їх нормального виховання.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.1 ст.181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст.181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК) і виплачуються щомісячно.

Разом з тим, у відповідності з ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.192 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 181, 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 05.02.2014 року у справі № 6-143цс-13, відповідно до якої вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182 - 184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження.

Відповідно до ч.2 ст.185 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину, імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, їх рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, не погіршать їх матеріального становища і визначення указаного позивачем способу та розміру стягнення аліментів призведе до дотримання права дитини на утримання від батька відповідно до положень Закону.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили.

Враховуючи вище викладене, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину, імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, який є працездатною особою, суд дійшов висновку, що розмір аліментів, визначений судом раніше, підлягає зміні та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення ним повноліття, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили.

Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір 992 грн. 40 коп.

На підставі ст.ст.150, 164, 166, 167, 180-183 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12, 76, 77, 81, 82, 141, 259, 263,280-284 ЦПК України, постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року, суд ,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів - задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів за рішенням Лисянського районного суду Черкаської області від 27.04.2010 року у справі №2-168/2010 та стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 на утримання сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення ним повноліття, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 на користь держави судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок).

Виконавчий лист №2-168/2010, виданий 14.05.2010 року Лисянським районним судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 сумі в розмірі 350 грн. (триста п`ятдесят гривень) щомісячно від дня пред`явлення позову - 08.02.2010 року до повноліття дитини, відкликати.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н. В. Бесараб