Справа № 168/787/21
Провадження № 2/168/43/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2022 року смт. Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді Малюти А.В.,

секретаря судових засідань - Сулеви Н.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Старовижівської селищної ради Ковельського району Волинської області про визнання права власності в порядку спадкування за правом представлення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Старовижівської селищної ради Ковельського району Волинської області про визнання права власності в порядку спадкування за правом представлення.

Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його баба ОСОБА_2 . Спадщину після її смерті прийняв позивач. Інших спадкоємців за законом немає. Дочка спадкодавиці померла до відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_2 . Проте нотаріусом позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на будинковолодіння в зв`язку з відсутністю документів на спадкове майно. Тому просив суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за правом представлення після смерті ОСОБА_2 .

У підготовче засідання позивач не з`явився. Його представник подав письмову заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує. Просить позов задовольнити. Судові витрати залишити за позивачем.

Представник відповідача Старовижівської селищної ради Ковельського району Волинської області в підготовче засідання не з`явився. До суду подано заяву про розгляд справи без участі представника селищної ради. Проти позову не заперечують.

Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому частиною 2 статті 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши та оцінивши докази, приходить до висновку про те, що позов підставний та підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до вимог статтей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).

Статтями 1268, 1269, 1270 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно статті 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Прабаба, прадід спадкують ту частку спадщини, яка б належала за законом їхнім дітям (бабі, дідові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Якщо спадкування за правом представлення здійснюється кількома особами, частка їхнього померлого родича ділиться між ними порівну. При спадкуванні по прямій низхідній лінії право представлення діє без обмеження ступеня споріднення.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Судом, з матеріалів справи та наданої в підготовче засідання нотаріусом копії спадкової справи № 4/2021, заведеної після смерті ОСОБА_2 , встановлені такі обставини.

Дід позивача ОСОБА_3 та баба ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.9). та проживали в АДРЕСА_1 . Від спільного шлюбу мали двоє дітей: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.10,13,15). Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 спадщину прийняла його дружина - баба позивача ОСОБА_2 (а.с.30). При житті 21 серпня 2008 року ОСОБА_2 склала заповіт на усе своє майно в користь свої дочки ОСОБА_5 (а.с.29). Проте ОСОБА_5 спадщини не прийняла і померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.32).

Батько позивача ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.17, 31)

Спадкодавець ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.13).

Позивач ОСОБА_1 являється спадкодавиці внуком (а.с.13,17). Згідно копій свідоцтв про зміну імені позивач прізвище « ОСОБА_7 » змінив на прізвище « ОСОБА_8 », а потім на « ОСОБА_9 » (а.с.16-19). Спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняв позивач ОСОБА_1 шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Про що подав заяву нотаріусу (а.с.35, 59 зворот).

Син спадкодавиці - ОСОБА_4 спадщини не приймав та на спадщину не претендує. Не заперечує проти того, щоб свідоцтво на право на спадщину було видане на позивача ОСОБА_1 . Про що подав відповідну заяву (а.с.10-12).

Онука спадкодавиці - ОСОБА_10 спадщини не приймала та на спадщину не претендує. Не заперечує проти того, щоб свідоцтво на право на спадщину було видане на позивача ОСОБА_1 . Про що подала відповідну заяву (а.с.20-28).

Доказів про існування інших спадкоємців за заповітом, за законом, чи таких, що мають право на обов`язкову частку, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2 судом не встановлено.

Таким чином судом з`ясовано, що позивач в установленому законом порядку прийняв спадщину, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину за правом представлення на спадкове майно, зокрема на житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1 , через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок та господарські будівлі і споруди. Про що нотаріусом винесена постанова. (а.с.51).

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Витягом з погосподарської книги № 3 за 2021 рік по Старовижівській селищній раді Старовижівського району Волинської області (а.с.34) підтверджується право ОСОБА_2 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 .

Позивачем виготовлено Технічний паспорт на будинок садибного типу (а.с.38-44).

Таким чином суд приходить до переконання, що зазначений житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами будинок входить до складу спадщини, на яку у позивача виникло право після смерті спадкодавиці ОСОБА_2 .

Із заяви, поданої до суду вбачається, що відповідачем позовні вимоги визнаються в повному обсязі (а.с.70). Дані обставини, в силу вимог статті 206 ЦПК України, серед інших, є підставою для задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Відповідно до частин 3, 4 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Враховуючи зазначені вище обставини справи та правові норми, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. Тому необхідно визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за правом представлення на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться по АДРЕСА_1 , що залишилися після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Клопотання представника позивача про залишення за позивачем судових витрат по сплаті судового збору в розмірі 908,00 грн. задовольнити.

Керуючись статтями 392, 1216, 1217, 1218, 1223, 1233, 1234, 1268, 1269, 1270 ЦК України, статтями 11, 13, 141, 206, 229, 247, 352-355 ЦПК України,

суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Старовижівської селищної ради Ковельського району Волинської області про визнання права власності в порядку спадкування за правом представлення - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в порядку спадкування за правом представлення право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 , що залишилися після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Витрати по сплаті судового збору залишити за позивачем ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.В.Малюта