Справа №489/7933/21
Провадження №2/489/1074/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2022 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Рум`янцевої Н.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (письмове провадження) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 2500,00 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Мотивуючи вимоги тим, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі до 20 січня 2020 року. Від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Син проживає з нею. Відповідач працює не офіційно, частково за межами території України. Середній дохід відповідача становить біля 2000 євро на місяць. Інших дітей у відповідача не має, як і не має інших обставин, які б перешкоджали йому належно утримувати свого сина. Добровільно виділяти кошти на утримання сина відповідач відмовляється, не турбується про рівень його життя, необхідний для нормального фізичного та духовного розвитку дитини, витрачає кошти на свої потреби, інтересами сина практично не цікавиться.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги визнає частково. Не заперечує щодо стягнення з нього на утримання сина аліменти у розмірі 1400 грн., але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з моменту винесення рішення суду. Посилаючись на те, що твердження позивачки про те, що він працює не офіційно, частково за межами території України та його середній дохід становить біля 2000 євро на місяць, не відповідає дійсним обставинам справи та не підтверджено належними допустимими доказами. З моменту припинення шлюбних відносин з позивачкою, він постійно, періодично бере сина до себе на декілька днів, при цьому завжди купував для дитини одяг, іграшки, водив сина до перукарні, разом проводили дозвілля та ходили до басейну, піццерії. За усною домовленістю між ним та позивачкою, він справно добровільно сплачував аліменти на утримання сина. Позивачкою не надано документів на підтвердження захворювань дитини. Крім того, у нього на утриманні перебувають батьки, які є пенсіонерами, які додатково не працюють. Розмір пенсії, яку отримують його батьки є недостатньою для проживання, придбання ліків. При цьому, його батько тяжко хворіє, на сьогоднішній день він потребує дорогокоштуючої реабілітації, про що позивачці було відомо. Ним не придбано рухомого чи нерухомого майна, розмір його доходів не збільшився.

Ухвалою суду від 07.12.2021, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 14 вересня 2013 року, що підтверджується штемпелем у паспорті позивачки серії НОМЕР_1 .

Позивачка зазначає, що шлюб між сторонами розірвано 20 січня 2020 року на підставі рішення Центрального районного суду м. Миколаєва.

Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .

Позивачка в позові зазначає, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, не турбується про рівень його життя, необхідний для нормального фізичного та духовного розвитку дитини, інтересами дитини, практично, не цікавиться.

Відповідач у відзиві на позов зазначає, що з моменту припинення шлюбних відносин з позивачкою, він постійно, періодично бере сина до себе на декілька днів, при цьому завжди купував для дитини одяг, іграшки, водив сина до перукарні, разом проводили дозвілля та ходили до басейну, піццерії.

Відповідач зазначає, що у нього на утриманні перебувають батьки, які є пенсіонерами, які додатково не працюють. Розмір пенсії, яку отримують його батьки є недостатньою для проживання, придбання ліків. При цьому, його батько тяжко хворіє, на сьогоднішній день він потребує дорогокоштуючої реабілітації.

Як вбачається з пенсійного посвідчення № НОМЕР_3 серії НОМЕР_4 від 05.09.2007, ОСОБА_4 , є пенсіонеркою за віком.

Згідно посвідчення серії НОМЕР_5 від 20.03.2003, ОСОБА_5 є ветераном військової служби України.

З виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 7823/771, ОСОБА_6 має захворювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За змістом ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Зазначене підтверджується п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

У відповідності з ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08.07.2017, внесено зміни до Сімейного кодексу України, де частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і він може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Прожиткові мінімуми для piзних категорій населення на 2020 рік в Україні встановлюються Законом "Пpo Державний бюджет на 2022 рік", для дітей від 6 років до 18 років: з 01 січня 2022 року пo 30 червня 2022 року - 2618 грн., з 01 липня 2022 року пo 30 листопада 2022 року - 2744 грн., з 01 грудня 2022 року - 2833 грн.

При визначенні розміру аліментів суд, враховуює матеріальне становище платника аліментів, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також положення ст. 180 СК України про те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ознаками судових доказів є їх достовірність і достатність. Достовірність доказів - це їх якість, точність і правильність відображення обставин, що входять в предмет доказування. А достатність це сукупність доказів, яка дозволяє вирішити справу.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Твердження позивачки про те, що відповідач працює не офіційно, частково за межами території України, його середній дохід становить біля 2000 євро на місяць, судом не беруться до уваги, оскільки доказів на підтвердження зазначеного суду не надано. Від позивачки чи її представниці до суду не надходило клопотання про витребування доказів.

Твердження відповідача про те, що на його утриманні перебувають непрацездатні батьки, судом не береться до уваги, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, що саме ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є батьками ОСОБА_2 (зокрема, копія свідоцтва про народження, копія актового запису про народження, тощо). Крім того, відповідачем не надано доказів, що він проживає разом з батьками та допомагає їм матеріально.

Твердження відповідача про те, що він періодично забирає сина до себе, купує для дитини одяг, іграшки, тощо, судом також не береться до уваги, оскільки доказів на підтвердження зазначеного суду не надано, зокрема, належним чином оформлених копій квитанцій про придбання для дитини певних речей, тощо.

Також, судом не береться до уваги твердження відповідача про те, що між сторонами була усна домовленість про сплату аліментів, яку відповідач справно надавав, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази на здійснення оплати відповідачем добровільної матеріальної допомоги (сплати аліментів) на користь позивачки на утримання їх спільного малолітнього сина.

Беручи до уваги матеріальне положення дитини, яка потребує матеріальної допомоги та обставини, що мають істотне значення, вважає за можливе визначити розмір аліментів, стягуваних з відповідача на утримання дитини на користь позивачки у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн., але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з подальшою індексацією.

Суд вважає, що такий розмір аліментів у твердій грошовій сумі щомісячно на дитину є достатнім та не буде порушувати майнові права дитини.

Крім того, при прийнятті рішення про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в зазначеному розмірі судом прийнято до уваги, що даний розмір не є меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 191 цього Кодексу, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Оцінюючи всі зібрані по справі докази, враховуючи інтереси дитини для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя, повного та всебічного розвитку, суд приходить до висновку, що вимога про стягнення аліментів підлягає частковому задоволенню, шляхом стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн., але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з подальшою індексацією, що відповідає нормам Сімейного кодексу та не порушує права та інтереси дитини.

Частина 2 ст. 44 ЦПК України встановлює дії, які можуть бути визнані судом як зловживання процесуальними правами, під які дії зазначені відповідачем у відзиві, а саме долучення копій документів без його згоди, не підпадають, тому в задоволенні його клопотання про накладення штрафу у розмірі 3000,00 грн. на позивачку ОСОБА_1 слід відмовити.

Згідно із ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. За такого, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 141, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн., але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з подальшою індексацією, починаючи з 25 листопада 2021 року, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 908 гривні 00 копійок.

Допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або за веб-адресою Судової влади України: https://court.gov.ua/fair/.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Н.О.Рум`янцева

Повний текст судового рішення складено «25» січня 2022 року.