ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

21 лютого 2022 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 740/4437/20

Головуючий у першій інстанції - Ковальова Т. Г.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/104/22

Суд у складі:

головуючого - судді Євстафіїва О.К.,

суддів: Скрипки А.А., Шарапової О.Л.,

за участю секретаря Шапко В.М.,

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

особа, яка подала апеляційну скаргу - ОСОБА_2 ,

на заочне рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 08 квітня 2021 року та на додаткове рішення цього ж суду від 23 квітня 2021 року; час, місце ухвалення і дата складання повного тексту: рішення - 19.04.2021, додаткового рішення - 23.04.2021, м. Ніжин,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2020 р. ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив стягнути з останнього матеріальні збитки в розмірі 7338 грн 13 коп. і відшкодування моральної шкоди у розмірі 15000 грн 00 коп. та судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 21.06.2020 з вини ОСОБА_2 сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої належний ОСОБА_1 автомобіль Ford Mondeo, державний реєстраційний № НОМЕР_1 , отримав механічні пошкодження. Постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 06.07.2020 відповідача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУАП. Цивільно-правова відповідальність останнього на момент скоєння вказаної пригоди була застрахована Приватним акціонерним товариством «СК «Провідна» (далі за текстом - ПрАТ «СК «Провідна»). Згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження від 12.07.2020, вартість відновлювального ремонту належного позивачеві автомобіля перевищує його ринкову вартість, тому розмір завданого йому матеріального збитку є рівним ринковій вартості цього автомобіля на момент дороржньо-транспортної пригоди і вона становить 71164 грн 59 коп. ПрАТ «СК «Провідна» виплатила ОСОБА_1 63826 грн 46 коп., зменшивши суму відшкодування на суму ринкової вартості автомобіля в пошкодженому стані, яку останній просить стягнути з відповідача. Крім матеріальних збитків, ОСОБА_1 завдана і моральна шкода, яка полягає:

- у душевних стражданнях, спричинених фактичним знищенням його автомобіля, адже під час карантину, пов`язаного з пандемією коронавірусу, обмежено рух громадського транспорту, а відсутність особистого транспорту та необхідність залучення для поїздок інших транспортних засобів негативно впливали на фізичне та психічне здоров`я позивача та його дружини;

- у порушенні життєвих стосунків останніх та виникненні нагальної потреби в додаткових зусиллях для організації свого життя.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 7338 грн 13 коп. на відшкодування матеріальної шкоди, 5000 грн 00 коп. на відшкодування моральної шкоди та 928 грн 75 коп. на відшкодування судового збору, а всього - 13266 грн 88 коп. Ухвалюючи це рішення, суд виходив з того, що відповідач як винуватець дорожньо-транспортної пригоди, що є об`єктом судового розгляду, має відшкодувати позивачеві недоплачену страховою компанією вартість автомобіля марки Ford Mondeo в пошкодженому стані, і моральну шкоду, розмір якої суд визначив у названій вище сумі.

Додатковим рішенням з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто 6627 грн 60 коп. відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Ухвалюючи його, суд виходив з того, що позивачем понесено витрати на правову допомогу, а тому вони підлягають відшкодуванню пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати вказані рішення та ухвалити рішення про відмову в задоволенні вимог ОСОБА_1 . Вимоги скарги зводяться до того, що:

- згідно з полісом обов`язкового страхування автомобіля Nissan Leaf від 26.12.2019, ліміт відповідальності за шкоду, завдану майну, на одного потерпілого становить 130000 грн 00 коп., а тому в межах цього ліміту відшкодування шкоди, про яке йдеться, слід стягувати саме з страховика, а не з особи, винної в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди;

- ОСОБА_1 погодився з тим, що розмір належного йому страхового відшкодування становить 63826 грн 46 коп., що свідчить про те, що останній не визнає належний йому автомобіль фізично знищеним і не погоджується передати його залишки страховикові;

- до участі в справі не залучено страховика - ПрАТ «СК «Провідна».

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає частковому задоволенню.

У справі встановлено таке.

Згідно з копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 є власником автомобіля марки Ford Mondeo, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1996 року випуску, сірого кольору (арк. 10).

21.06.2020 за участю автомобілів марки Nissan Leaf, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_2 , та автомобіля марки Ford Mondeo, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , сталася дорожньо-транспортна пригода. Винуватцем цієї пригоди визнано ОСОБА_2 , якого притягнуто до відповідальності за ст. 124 КУАП постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 06.07.2020 у справі № 740/2635/20. Нею встановлено, що 21.06.2020 о 04 год. 35 хв. ОСОБА_2 , рухаючись на перехресті вулиць Синяківська - Незалежності в м. Ніжині Чернігівської обл., керуючи автомобілем марки Nissan Leaf, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , виїжджаючи з другорядної дороги на головну, на порушення пп. 1.5, 16.11 Правил дорожнього руху України, не надав перевагу автомобілю марки Ford Mondeo під керуванням ОСОБА_1 , який рухався по головній дорозі. Внаслідок цієї пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження, травмованих та загиблих немає. Ці обставини підтверджено копією вказаної постанови, що набрала законної сили (арк. 12-13).

Автомобіль Nissan Leaf, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , на дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди, що є об`єктом судового розгляду, було забезпечено страховим полісом ПрАТ «СК «Провідна» № АО/4036458 від 26.12.2019, згідно з яким: страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, становить 130000 грн 00 коп., франшиза - 0 грн (копія полісу - арк. 15).

22.06.2020 ОСОБА_1 подав до ПрАТ «СК «Провідна» повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, що є об`єктом судового розгляду (копія повідомлення - арк. 14).

Відповідно до копій висновків експертного автотоварознавчого дослідження, що виготовлені фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 , № 78-D/71/3/0620 від 12.07.2020 (арк. 16-21) і № 21-D/76/8/0920 від 12.07.2020 (арк. 22-26):

- ринкова вартість автомобіля марки Ford Mondeo, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 71164 грн 59 коп.,

- вартість відновлювального ремонту цього автомобіля становить 95330 грн 03 коп.,

- вартість матеріального збитку, спричиненого ушкодженням цього ж автомобіля під час дорожньо-транспортної пригоди, що є об`єктом судового розгляду, становить 71164 грн 59 коп.;

- його ринкова вартість в пошкодженому стані - 7338 грн 13 коп.

ПрАТ «СК «Провідна» виплачено страхове відшкодування на рахунок ОСОБА_1 16.10.2020 у розмірі 63826 грн 46 коп., що підтверджено копією виписки по картці, що виготовлена АТ КБ «ПриватБанк», від 16.10.2020 № 80GS4LHO1OSS16MH (її копія - арк. 28).

Аналіз встановлених у справі обставин і норм права, що регулюють спірні правовідносини, доводить суд такого.

ПрАТ «СК «Провідна» виплатило страхове відшкодування ОСОБА_1 у розмірі ринкової вартості належного йому автомобіля за мінусом його утилізаційної вартості, так як він не передав залишки автомобіля ПрАТ «СК «Провідна» (71164 грн 59 коп. - ринкова вартість автомобіля - 7338 грн 13 коп. - його утилізаційна вартість = 63826 грн 46 коп. - розмір отриманого позивачем страхового відшкодування).

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана, зокрема, з використанням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України).

Шкода, про яку йдеться у позовній заяві, завдана ОСОБА_1 виключно з вини відповідача.

В силу ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» дорожньо-транспортна пригода, про яку йдеться, є страховим випадком як така, що сталася з вини ОСОБА_2 , який керував автомобілем марки Nissan Leaf, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , що був забезпечений виданим ПрАТ «СК «Провідна» страховим полісом № АО/4036458 від 26.12.2019, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до абз. 3 п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Пункт 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» приписує, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У статті 1192 ЦК України зазначено, що розмір збитків, які підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно з ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З наведених правових норм випливає таке. Оскільки вартість відновлювального ремонту автомобіля марки Ford Mondeo, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , - 95330 грн 03 коп. перевищує його ринкову вартість - 71164 грн 59 коп., то вартість матеріального збитку, спричиненого ОСОБА_1 внаслідок пошкодження цього автомобіля, є рівною ринковій його вартості на момент пошкодження у дорожньо-транспортній пригоді, що сталася з вини ОСОБА_2 . Тож розмір спричиненого позивачеві матеріального збитку становить 71164 грн 59 коп.

Згідно з ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. У разі, якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди здійснюється у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. За змістом цієї статті, у разі відшкодування страховиком або МТСБУ шкоди, спричиненої фізичним знищенням транспортного засобу, у розмірі повної його вартості до дорожньо-транспортної пригоди, право на залишки цього засобу отримує страховик чи МТСБУ.

Пленум Верховного Суду України у постанові від 27.03.1992 № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» орієнтує суди нижчих ланок на те, що постановляючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд одночасно повинен обговорити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду (абз. 3 п. 9).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц судом вказано, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована, можливе за умови, якщо згідно з договором страхування або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування або розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. Проте покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування відповідальності та сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Велика Палата вважає, що уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, у разі виникнення деліктного зобов`язання страховик бере на себе виконання обов`язку страхувальника у межах суми страхового відшкодування, а страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, може звернутися з позовом до страховика, у якого заподіювач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність, що відповідає загальній меті страхування.

З матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 згоден передати залишки належного йому автомобіля марки Ford Mondeo, ринкова вартість яких становить 7338 грн 13 коп., страхувальнику ОСОБА_2 або страховику ПрАТ «СК «Провідна». Отже, виходячи з наведених норм права, вимога позивача в частині відшкодування майнової шкоди в сумі 7338 грн 13 коп. ОСОБА_2 (страхувальником) не ґрунтується на нормах закону, які регулюють спірні правовідносини: ця сума не є перевищенням страхового ліміту відповідальності за страховим полісом ПрАТ «СК «Провідна» № АО/4036458 від 26.12.2019.

Апеляційний суд погоджується з твердженням ОСОБА_1 про те, що внаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди, яка є об`єктом судового розгляду, йому завдано втрат немайнового характеру у виді душевних страждань, спричинених майже повним знищенням його автомобіля, спостерігання негативного впливу цієї пригоди на психічне здоров`я дружини, порушення звичного способу життя та виникнення потреби в додаткових зусиллях для його організації. Визначений місцевим судом розмір відшкодування ОСОБА_1 моральної шкоди учасниками справи не оспорюється.

Доводи апеляційної скарги. про те, що завдана позивачеві моральна шкода має бути відшкодована за рахунок страховика, судом відкидаються, оскільки чинним законодавством, що регулює спірні правовідносини, не передбачено страхове відшкодування потерпілому моральної шкоди, спричиненої пошкодженням належного йому майна.

У зв`язку з відсутністю підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 7338 грн 13 коп. у відшкодування майнової шкоди рішення суду І інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову в задоволенні позову в цій частині.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України:

- з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 належить стягти 188 грн 17 коп. на відшкодування витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви, виходячи з такого: 840 грн 80 коп. (розмір судового збору, що підлягав сплаті в суді І інстанції, арк. 1) х 22,38% (розмір задоволених позовних вимог) = 188 грн 17 коп.;

- оскільки апеляційну скаргу задоволено на 77,62%, то з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню відшкодування витрат по сплаті судового збору в сумі 1331 грн 34 коп., виходячи з такого: 1715 грн 20 коп. (1261 грн 20 коп. - судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги + 454 грн 00 коп. - судовий збір сплачений за подання заяви про перегляд заочного рішення, арк. 97, 78) х 77,62% = 1331 грн 34 коп.

Відповідно до пп. 1, 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються та встановлюються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з договором про надання правової допомоги від 07.06.2021, укладеного адвокатом Подлуцьким М.О. та ОСОБА_2 , оплата за надані послуги становить 5000 грн 00 коп. (арк. 103). На підтвердження оплати витрат на правничу допомогу в сумі 5000 грн 00 коп. відповідачем надано квитанцію до прибуткового касового ордера від 07.06.2021 (арк. 104).

Зважаючи на відсутність заперечень з боку ОСОБА_1 щодо розміру витрат на правову допомогу і часткове задоволення апеляційної скарги, з позивача на користь відповідача підлягає стягненню відшкодування витрат на правову допомогу пропорційно до розміру відхилених позовних вимог, що становить 3881 грн 00 коп. (5000 грн 00 коп. х 77,62% = 3881 грн 00 коп.).

До заяви ОСОБА_1 про відшкодування витрат на правову допомогу долучено договір про надання йому правової допомоги з адвокатом Семенком В.І. від 27.09.2020 (арк. 64-65), опис виконаних робіт та розрахунок гонорару від 12.04.2021 на суму 12000 грн 00 коп. (арк. 67), квитанції до прибуткового касового ордеру № 3/09/20 від 27.09.2020 про сплату 8000 грн 00 коп. (арк. 68) та № 1/04/21 від 07.04.2021 на суму 4000 грн 00 коп. (арк. 69).

За умовами договору вартість часу проїзду адвоката до клієнта або по його дорученнях розраховується виходячи з погодинної ставки роботи адвоката у розмірі 40% мінімальної заробітної плати, встановленої законодавством на день надання правової допомоги (абз. 2 п. 4.4).

В описі виконаних робіт адвокатом зазначено, що сума гонорару ним визначена виходячи з:

- підготовки до розгляду справи в суді І інстанції (ознайомлення з наданими документами, правовий аналіз правовідносин, ознайомлення з нормативними документами, узгодження правової позиці), на що витрачено 4 год. 00 хв. - 2000 грн 00 коп.;

- складання та подання позовної заяви до суду, копіювання документів, на що витрачено 6 год. - 4000 грн 00 коп.;

- участь у судових засіданнях в суді І інстанції: 13.01.2021 - 1 год. 00 хв., 15.02.2021 - 1 год. 00 хв., 08.04.2021 - 1 год. 00 хв., а всього 6000 грн 00 коп.

Від ОСОБА_2 заперечень щодо розміру гонорару, сплаченого адвокатові Семенку В.І. позивачем, не надходило.

Проте апеляційним судом встановлено, що у судові засідання, що відбувалися 13.01.2021 та 15.02.2021 в суді першої інстанції, учасники справи не з`являлись, про що судом складено відповідні довідки (арк. 44, 47). Крім того, адвокатом Семенком В.І. 13.01.2021 подано заяву про проведення підготовчого засідання без його участі та участі ОСОБА_1 (арк. 43). В судовому засіданні 08.04.2021 адвокат Семенок В.І. брав участь 0 год. 27 хв. (згідно з протоколом судового засідання на арк. 52-53). Отож на відшкодування вартості оплати за участь адвоката в судових засіданнях, згідно з умовами договору, підлягає стягненню: 6000 грн 00 коп. (мінімальна заробітна плата за квітень 2021 р.) х 40%: 60 хв. (кількість хвилин в одній годині) х 27 хв. (кількість реально витраченого часу на правову допомогу цього виду) = 1080 грн 00 коп.

Тож з відповідача на користь позивача підлягає стягненню відшкодування витрат на правову допомогу адвоката у сумі 7080 грн 00 коп. (2000 грн 00 коп. + 4000 грн 00 коп. + 1080 грн 00 коп. = 7080 грн 00 коп.) х 22,38% (відсоток задоволених позовних вимог) = 1584 грн 50 коп.

Отож рішення в частині розподілу судових витрат і додаткове рішення підлягають зміні шляхом приведення їх у відповідність до вищевикладеного.

Законність оскаржуваних рішень перевірено у межах доводів апеляційної скарги.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 374, 376 ч. 1 п. 4, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 08 квітня 2021 року скасувати в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнової шкоди в розмірі 7338 грн 13 коп. і відмовити у задоволенні позову в цій частині.

Це ж рішення і додаткове рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 23 квітня 2021 року змінити.

Стягти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 188 (сто вісімдесят вісім) грн 17 коп. витрат по сплаті судового збору і витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1584 (одна тисяча п`ятсот вісімдесят чотири) грн 50 коп., а разом 1772 (одну тисячу сімсот сімдесят дві) грн 67 коп.

Стягти з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору в сумі 1331 грн 34 коп. та витрати на правову допомогу 3881 грн 00 коп., а разом 4859 (чотири тисячі вісімсот п`ятдесят дев`ять) грн 94 коп.

В іншій частині рішення від 08 квітня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але вона може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом 30 днів з дня її складення.

Головуючий: Судді: