Справа № 357/807/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" січня 2022 р. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі - головуючий суддя Цуранов А. Ю. , розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2022 року заявник ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Кузьменко С.В., звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 20013907), до набрання рішенням законної сили.

Обґрунтовуючи причини необхідності вжиття вказаних заходів зазначає, що 04.04.2021 року ОСОБА_1 надав ОСОБА_2 (відповідач) борг у розмірі 70 000 доларів США, що станом на день подання позовної заяви еквівалентно 1 986 243 грн., терміном до 01.12.2021 року, без нарахування відсотків, однак відповідач кошти не повернув та став уникати зустрічі з позивачем. Розмір позики є значним і її повернення є вкрай необхідним для позивача, тому є необхідність вжити заходи забезпечення позову. Вказує, що відповідачу на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 . На думку заявника, вжиття заходів забезпечення позову захистить позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання рішення суду, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Згідно вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

На підставі ч. 13 ст. 7 ЦПК України заява про забезпечення позову розглянута судом в порядку письмового провадження, оскільки повідомлення учасників справи при розгляді заяви не є обов`язковим.

Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

25.01.2022 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Частиною 1 статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2 ст. 149 ЦПК України).

Положеннями пункту 1 частини 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов може бути забезпечений накладенням арешту на майно.

Як вбачається з доданого до заяви витягу з ДРРПНМ, власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 , є ОСОБА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 20013907); орієнтована вартість вказаної квартири станом на 30.12.2021 року становить 1 908 000 грн., що підтверджується стислим звітом ПП " ОСОБА_3 "; з копії розписки ОСОБА_2 від 04.04.2021 року вбачається, що він отримав від ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 70 000 доларів США та зобов`язався їх повернути до 01.12.2021 року.

Вказані документи засвідчені підписом адвоката Кузьменко С.В., яка від імені ОСОБА_1 звернулась до суду з даною заявою про забезпечення позову та позовною заявою про стягнення боргу, додавши квитанції про оплату судового збору.

Враховуючи вищевикладене, принцип тимчасовості заходу забезпечення позву, суд вважає заявлений захід забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, яка знаходиться у власності ОСОБА_2 , таким, що не суперечить нормам чинного законодавства, співмірним з позовною вимогою та доцільним в межах розгляду вказаної цивільної справи.

В частині визначення строку дії арешту до набрання рішенням суду законної сили, суд вважає за необхідне відмовити, оскільки визначення в ухвалі суду зазначеної події не відповідає принципу тимчасовості заходу забезпечення позову, є передчасним, а також не узгоджується з правилами, що визначені статтями 149, 150 ЦПК України.

Відповідно до вимог ст. 258 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову є видом судового рішення, яке в силу положень ст. 124 Конституції України та ст. 18 ЦПК України є обов`язковим для виконання всіма державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями та посадовими особами на всій території України.

Керуючись ст. 150, 153, 260, 353, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 20013907).

В частині визначення строку дії арешту відмовити.

Стягувач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Боржник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

СуддяА. Ю. Цуранов