РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

26 січня 2022 року

Справа №451/1782/21
Провадження № 2/451/165/22

Радехівський районний суд Львівської області

в складі:

головуючого судді - Патинок О.П.

за участю секретаря судового засідання - Ференс І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Радехів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи таким, що втратив право користування жилим приміщенням,

в с т а н о в и в:

02.12.2021 р. до Радехівського районного суду Львівської області, надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

В обґрунтування позовної заяви покликається на те, що ОСОБА_3 , придбавши нерухоме майно за договором купівлі-продажу (Витяг з Державного реєстру правочинів № 1054256 від 31.05.2005 року) та здійснивши реєстрацію права власності (Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 7774039 від 14.07.2005 року), набув право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Донька позивача - ОСОБА_4 16 червня 2017 року вдруге одружилася та взяла прізвище « ОСОБА_5 », що визначається відомостями, викладеними у рішенні Радехівського районного суду Львівської області від 10.05.2018 року. На прохання доньки позивач зареєстрував ОСОБА_6 у належній йому квартирі. У подальшу, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 у зв`язку із фінансовими труднощами, без жодного тиску із сторони позивача та цілком добровільно, ще у 2018 році залишили належне йому житло та у пошуках роботи виїхали за межі району, зв`язку з ними, до речі, не має і по сьогоднішній день. Оскільки Відповідач в квартирі АДРЕСА_1 не проживає без вагомих на те причин, позивачем ініціюється звернення до суду із відповідними вимогами. Наголошує, що як до моменту реєстрації чоловіка доньки, так і після такої, Відповідач за вказаною адресою не проживав і не проживає. Відсутність ОСОБА_2 , і його не проживання без вагомих на це причин за вказаною вище адресою та не зняття з реєстрації у добровільному порядку, порушує його права та свободи. Зокрема, ОСОБА_7 не надає кошти на утримання майна, тобто не сплачує комунальних послуг, не приймає участі у поточних ремонтах, тощо, а тому весь тягар за підтриманням належного стану житла лягає виключно на позивача. У даному ж випадку, позивач не взмозі оформити субсидії по оплаті комунальних послуг. Обставини не проживання Відповідача за вказаною адресою з 2018 року підтверджуються відомостями комісійної перевірки Радехівської міської ради № 146 від 26.10.2021 року. Згідно довідки Комунального підприємства «Радехівське міське водоканалізаційне господарство» № 2614 від 19.11.2021 року, у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Таким чином, оскільки Відповідач не проживає значний період часу у житлі, що належить позивачу на праві власності та позбавляє його, тим самим, права на оформлення субсидій по оплаті комунальних послуг, тому він вимушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів. Просить суд усунути перешкоди у користуванні житлом шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться у АДРЕСА_2 .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.12.2021 р. вищезазначену справу передано до розгляду судді Патинок О.П.

03.12.2021 року до ВАДР ГУ ДМС України у Львівській області скеровано запит щодо зареєстрованого місця проживання відповідача, проте станом на 17.12.2021 р. відповідь на запит суду не надійшла, із відповіді ЦНАП Радехівської міської ради від 17.12.2021 року вбачається, що відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

17.12.2021 р. ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено перше судове засідання на 12.01.2022 р.

На запит суду з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Львівській області 29.12.2021 р. надійшла довідка про місце реєстрації ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.39).

12.01.2022 р. через неявку відповідача судове засідання відкладено на 26.01.2022 р.

26.01.2022 р. в судове засідання учасники розгляду справи не з`явилися.

25.01.2022 р. на поштову адресу суду від позивача ОСОБА_1 було подано клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позивач погоджується на проведення заочного розгляду справи, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.50).

В судові засідання 12.01.2022 і 26.01.2022 р. відповідач не з`явився, відзиву на позовну заяву на адресу суду не надходило, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с.41,48-49).

Судом 12.01.2022 р. було здійснено виклик ОСОБА_2 до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, у відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України (а.с.47).

Суд за згодою позивача, відповідно до ст. 280 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу заочно на підставі наявних у справі доказів.

Водночас, у зв`язку з неявкою в судове засідання сторін у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється.

Інших заяв, клопотань від сторін не надходило.

Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст. ст. 13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

На підставі ст. ст. 12, 81, 82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як видно із заочного рішення Радехівського районного суду Львівської області від 10.05.2018 р. таким встановлено, що 16.06.2017 р. позивач ОСОБА_4 вийшла заміж вдруге та взяла прізвище « ОСОБА_5 » (а.с.8-10).

Відповідно до даних будинкової книги за адресою АДРЕСА_2 та довідки, яка видана Комунальним підприємством «Радехівське міське водоканалізаційне господарство» від 19.11.2021 р. за адресою в АДРЕСА_2 зареєстровані наступні особи: позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 та відповідач ОСОБА_2 (а.с.14-18, 32).

Згідно копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 14.07.2005 р. та копії договору купівлі-продажу квартири від 01.05.2005 р. за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу №1378 від 31.05.2005 р, який посвідчений приватним нотаріусом Юрченко О.В. зареєстровано право власності на квартиру в АДРЕСА_2 (а.с.19, 24).

Відповідно до Акту комісійної перевірки №146 Радехівської міської ради, який виданий на підставі письмових свідчень сусідів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , складено акт про те, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрований за адресою в АДРЕСА_2 , проте не проживає за вказаною адресою з 2018 р. (а.с.31).

Відповідно до приписів ч. 1, 2 4 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Частиною першою статті 316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно змісту ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Саме власник відповідно до приписів ст. 319 ЦК України володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України).

Відповідно до ч.2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Як врегульовано положеннями ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-709цс16.

Вирішуючи питання про те, які норми матеріального права підлягають застосуванню при вирішенні даного спору, суд виходить з того, що спір виник щодо права користування майном, яке перебуває у приватній власності, а тому застосуванню підлягають відповідні норми ЦК України.

Так, зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Враховуючи той факт, що відповідач відсутній понад один рік у спірній квартирі, яка є особистою власністю позивача, що судом беззаперечно встановлено, доказів поважності причин такої відсутності сторонами не надано, а судом не здобуто, тому суд дійшов висновку, що відповідач втратив право користування зазначеним вище житловим будинком.

Згідно із вимогами ст.141 ЦПК України, суд залишає судові витрати на стороні позивача, оскільки про таке стягнення з відповідача позивач не заявляв.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 206, 258-259, 263-265, 279, 280-282 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи таким, що втратив право користування жилим приміщенням задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні житлом, шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою, що знаходиться у АДРЕСА_2 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 адреса: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_2 ;

Дата складення судового рішення 26.01.2022 р.

Головуючий суддяПатинок О. П.