Справа № 632/2363/20
провадження № 2/632/34/22

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 січня 2022 року м. Первомайський
Первомайський міськрайонний суд Харківської області в складі головуючого судді Библіва С.В., за участю секретаря Кузьменко М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Первомайському Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , 3-тя особа: Первомайський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання батьківства та стягнення аліментів,-
29.12.2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Первомайський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), в якому просить визнати відповідача батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внести зміни до актового запису № 52 від 01 березня 2011 року про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виключивши з нього відомості про батька « ОСОБА_4 », зазначивши її батьком - « ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України», а також стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дочки у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку при щомісячному нарахуванні, починаючи стягнення з 29 грудня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.
Ухвалою судді від 15 січня 2021 року було відкрито провадження та призначено справу до підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 31 жовтня 2021 року було задоволене клопотання позивачки про проведення судову молекулярно-генетичну експертизу про вірогідність батьківства відповідача.
01.11.2021 року справа повернулася з експертної установи без висновку експерта через неявку відповідача та не надання ним експертних зразків в той же день ухвалою суду провадження у справі поновлене.
Ухвалою суду від 02 грудня 2021 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 13.01.2022 року.
В обґрунтування позову вказує, що вона перебувала у близьких стосунках з ОСОБА_2 з 20.09.2009 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 , від яких у неї народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Оскільки вона з ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі не перебувала, дитина була зареєстрована в органах ДРАЦС на підставі ч. 1 ст. 135 СК України та за вказівкою матері в графі «батько» зазначено ОСОБА_4 . Відповідач, будучи батьком дитини відмовляється подати заяву про реєстрацію батьківства, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому, позивачка змушена звернутися до суду із позовом про визнання батьківства відповідача та стягнення з нього аліментів.
Позивачка у судове засідання не прибула, надавши заяву про розгляд справи без її участі, на позові наполягає, у разі неявки відповідача не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у судове засідання не прибув, про причини своєї неявки у судове засідання не повідомив. Враховуючи одночасне існування вищезазначених умов суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Враховуючи неявку сторін, дане судове засідання проводилося без фіксування процесу за допомогою технічних засобів відповідно до ст. 247 ЦПК України.
Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: відповідно до ч.1ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Стаття 81ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Судом встановлено, що в період з 20.09.2009 року по 15.08.2012 року позивачка з відповідачем перебували у близьких стосунках. Від цих близьких відносин у ОСОБА_1 народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 01 березня 2011 року видане свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 , актовий запис № 52 відділом ДРАЦС Первомайського міськрайонного управління юстиції Харківської області (а.с.8). За положеннями до ст.125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Відповідно дост.135 Сімейного кодексу України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває в шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків, заяви батька, або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.
Згідно свідоцтва про народження, батьком дитини записаний громадянин України, ОСОБА_4 , запис про батька вчинено у відповідності дост.135 Сімейного кодексу України.
За клопотанням позивачки у справі була призначена судова молекулярно-генетична експертиза. 01.11.2021 року справа повернулася з експертної установи без висновку експерта через неявку відповідача та не надання ним біологічного матеріалу.
Статтею 128 Сімейного кодексуУкраїни, передбачено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першоїстатті 135 цього Кодексу.
Згідно правових рекомендацій, викладений упостанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 року, суд має вирішувати відповідно до норм Сімейного Кодексу України, зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства.
Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст. ст.213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по-батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).
Відповідно до ч. 3ст. 128 Сімейного кодексу України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно положень ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання та ст. 81 цього Кодексу встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
На підтвердження факту батьківства представником позивача під час судового розгляду були дослідженні свідоцтво про народження неповнолітньої, зокрема збігаються імя батька та по-батькові дитини записаного зі слів матері батька дитини. Крім того, відповідач забирав дитину з пологового будинку, що вбачається із доданих до позову світлин, а також вбачається, що він опікувався дитиною.
Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позивачем надано достатні та належні докази на підтвердження батьківства позивача, а сукупність досліджених в судовому засіданні доказів дає підстави засвідчити походження малолітньої ОСОБА_5 від відповідача, і з достовірністю підтвердити факт батьківства відповідача.
Крім того, відповідно до ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.
Оскільки судова молекулярно-генетична експертиза призначалася для встановлення кровного споріднення відповідача із дочкою позивачки, а відповідач свідомо знехтував приїхати та надати біологічні зразки, суд вважає за необхідне встановити факт батьківства ОСОБА_2 щодо дочки ОСОБА_3 . Так, судові повістки надсилалися відповідачу за місцем його реєстрації, проте, останній достеменно знаючи про наявність судового провадження відносно нього, до суду жодного разу не прибув, не цікавився результатами розгляду справи, біологічні зразки не надав.
Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачкою доведено заявлені нею позовні вимоги в цій частині, а тому, вони підлягають задоволенню.
Відповідно дост.12 Закону України «Про охорону дитинства`на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.
Відповідно дост.180 Сімейного Кодексу Українибатьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття та згідно зіст.181 Сімейного кодексу Україниодним із способів виконання батьками свого обов`язку щодо утримання дитини є стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), які присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.
При визначені розміру аліментів суд враховує обставини передбаченіч.1ст.182 Сімейногокодексу України, а саме стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповіднодо ч.1ст.181 Сімейного кодексу Україниза рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Статтею 183 Сімейного кодексу Українипередбачено, що за рішенням суду аліменти можуть бути визначені в частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.
Відомостей про стан здоров`я та матеріальне становище дитини, яка потребує матеріальної допомоги судові не надано; про стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів суду не повідомлено; відсутність можливості у відповідача надавати матеріальну допомогу не доведена.
Згідно положень ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.
Суд вважає, що розмір аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача на утримання його дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , щомісячно, відповідатиме вимогам законодавства з врахуванням можливостей обох батьків щодо утримання дитини, та є таким, що не поставить в тяжке матеріальне становище сторони і в цій частині підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а тому позовні вимоги позивачки в цій частині підлягають задоволенню та аліменти підлягають стягненню з дати подачі позову з 29 грудня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.
Відтак, оцінивши надані докази у їх сукупності, надавши їм належної правової оцінки суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_4 пред`явлені в інтересах дитини, є доведеними та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ст.ст. 133,141 ЦПК України судовий збір суд стягує з відповідача. Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 82, 133, 141, 247, 263-265 ЦПК України, ст. ст.7, 125, 126, 128, 134, 135, 180-182, 191 СК України, Законом України «Про охорону дитинства», Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , 3-тя особа: Первомайський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання батьківства та стягнення аліментів задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Внести змени до актового запису № 52 Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайський Первомайського міськрайонного управління юстиції Харківсьуої області від 01 березня 2011 року про народження ОСОБА_3 , яка народилася у місті Первомайський Харківської області, в графі «батько» вказати « ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, який народився у с. Берека Лозівського (колишня назва Первомайського) району Харківської області».
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку при щомісячному нарахуванні, починаючи стягнення з 29 грудня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840,80 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач може оскаржити заочне рішення безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через Первомайський міськрайонний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: не відомий.
Повний текст рішення виготовлено 24.01.2022 року.
Суддя:С. В. Библів