Справа №478/1428/21 пров. №2/478/24/2022
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

24 січня 2022 року Казанківський районний суд Миколаївської області

в складі : головуючої судді Сябренко І.П.

за участю: секретаря Поліщук С.П.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду смт. Казанка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розірвання (скасування) договору оренди землі,

В с т а н о в и в:

02 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про скасування договору оренди землі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що є власником земельної ділянки з кадастровим номером :07:000:0109, площею 9,4408 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в межах території Михайлівської сільської ради Баштанського (Казанківського) району Миколаївської області.

Так, 16 квітня 2015 року відповідач ОСОБА_4 без його волі та згоди скориставшись тим, що він зловживав спиртними напоями, уклала від його імені договір оренди землі строком на 15 років, який був зареєстрований 23 квітня 2015 року номер запису про інше речове право: 9525422.

Посилаючись на те, що договір укладений без його згоди, як власника земельної ділянки, відсутність у спірному договорі таких умов, як надання соціальної допомоги, а саме щорічної оранки присадибної ділянки та доставки питної води один раз на місяць та невиконання відповідачем своїх зобов`язань щодо систематичної виплати орендної плати, просив скасувати договір оренди землі, укладений 16 квітня 2015 року між ним та ОСОБА_4 , на оренду земельної ділянки площею 9,4408 га, кадастровий номер :07:000:0109, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав за №9525422, строком на 15 років.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 уточнили позовні вимоги, посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_4 свій обов`язок щодо належного виконання умов договору, як то оранка присадибної ділянки, доставка питної води, сплата орендної плати на умовах, передбачених договором, не виконує, вважають, що зазначені обставини є підставою для розірвання (скасування) договору оренди землі, укладеного 06 квітня 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , на оренду земельної ділянки площею 9,4408 га, кадастровий номер :07:000:0109, просили позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, посилаючись на те, що позивач ОСОБА_1 договір оренди землі укладений 06 квітня 2015 року, підписав особисто, що свідчить про узгодження між ним та ОСОБА_4 всіх істотних умов, передбачених Законом. Відповідачем ОСОБА_4 орендна плата за користування земельною ділянкою виплачується позивачу ОСОБА_1 кожного року відповідно до умов договору, що підтверджується відповідними доказами. Крім того, відповідачем сплачуються відповідні податки. Зазначив, що твердження позивача щодо обов`язку відповідача відповідно до умов договору забезпечувати його підвозом питної води та здійснювати оранку його присадибної ділянки є хибними, оскільки умовами договору це не передбачено. Просив відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Вислухавши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить такого висновку.

Частиною 1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленого цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Матеріалами справи встановлено, що громадянин ОСОБА_1 , відповідно до Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку (а.с.21, 58), є власником земельної ділянки з кадастровим номером :07:000:0109, площею 9,4408 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в межах території Михайлівської сільської ради Миколаївської області.

06 квітня 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було укладено договір оренди земельної ділянки площею 9,44 га., кадастровий номер :07:000:0109. Термін дії договору становить 15 років (п. 8 Договору). Державну реєстрацію якого проведено 23 квітня 2015 року номер запису про інше речове право: 9525422 (а.с.62-63, 5).

Відповідно до п.п. 9, 10, 11 Договору орендна плата виплачується виключно в грошовій формі в розмірі 700 грн за 1 га орендованої земельної ділянки. Річна орендна плата за орендовану земельну ділянку становить 6650 грн. Обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням Індексації. Орендна плата вноситься орендарем один раз на рік у строк до 20 грудня кожного календарного року.

Розмір орендної плати переглядається один раз на рік у разі зміни умов господарювання, передбачених договором, зміни земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції, погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами та в інших випадках, передбачених законом (п.13 Договору) .

Судом встановлено, що розмір орендної плати не змінювався.

Згідно з ч.2 ст.651ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Стаття 611 ЦК України передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди.

Відповідно до положень ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У пункті «д» ч.1 ст.141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Відповідно до положень ст.1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі ст.13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст.24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Згідно з ч.1 ст.32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Позивачем підставою позовних вимог зазначено те, що відповідач систематично не виконує умови договору щодо сплати орендної плати.

На спростування вказаних доводів та підтвердження виконання умов договору відповідачем надано до суду розписку про отримання ОСОБА_1 від ОСОБА_4 орендну плату за 2015 рік в сумі 6650 грн. Розписка виконана на окремому аркуші паперу, яку ОСОБА_1 власноручно підписав (а.с.50).

При цьому, справжність підпису ОСОБА_1 на розписці про отримання орендної плати за 2015 рік, позивачем не спростовано.

Сплата орендної плати за 2017 рік в сумі 8088 грн, за 2018 рік в сумі 8120 грн, за 2019 рік в сумі 8000 грн, за 2020 рік в сумі 8221 грн 50 коп., за 2021 рік в сумі 9135 грн орендарем ОСОБА_4 підтверджується квитанціями, копії яких надані до суду (а.с.51-53).

Доказів щодо сплати ОСОБА_1 орендної плати за 2016 рік відповідачем суду не надано.

Пунктом 10 Договору оренди землі встановлено, що обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексації.

Так, із наданих відповідачем квитанцій вбачається, що орендна плата за період з 2017 року по 2021 рік сплачувалася з урахуванням індексу інфляції, навіть із незначною переплатою.

Отже, з наданих квитанцій вбачається факт отримання ОСОБА_1 в період з 2015 року, 2017 року - 2021 рік грошових сум у розмірі орендної плати за оренду земельної ділянки відповідно до вказаного договору.

Посилання позивача ОСОБА_1 як на одну з підстав неналежного виконання відповідачем умов договору оренди, як то не здійснення оранки присадибної ділянки та доставки питної води, суд не приймає до уваги, оскільки умовами договору зазначене вище не передбачено.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст.13 ЦПК України).

Відповідно до ч.2 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Проте позивачем не надано належних, допустимих, достовірних, достатніх доказів на підтвердження своїх тверджень щодо систематичної несплати орендної плати, через що відсутні підстави вважати, що права позивача порушені та потребують судового захисту відповідно до вимог ст.32 Закону України «Про оренду землі».

З урахуванням встановленого, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить висновку, що позивачем ОСОБА_1 не надано беззаперечних доказів систематичного (два і більше разів) невиконання умов договору оренди землі щодо сплати орендної плати, відтак позовні вимоги є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з розглядом справи, належить віднести на його рахунок.

Керуючись ст.ст.12, 13, 259, 264, 265, 268, 279 ЦПК України, суд

У х в а л и в:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розірвання (скасування) договору оренди землі, - відмовити.

Судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з розглядом справи, віднести на його рахунок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 27.01.2022 року.

Суддя І.П. Сябренко