ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2022 року м.Суми

Справа №591/8468/21

Номер провадження 22-ц/816/193/22

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Собини О. І.

з участю секретаря судового засідання Кияненко Н.М.,

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»

на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 26 листопада 2021 року, постановлену у складі судді Шелєхової Г.В., в приміщенні Зарічного районного суду м. Суми,-

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 адвокат Авраменко Олександр звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк»), в якому просить:

- визнати бездіяльність АТ КБ «ПриватБанк», що виявилася у непроведенні реструктуризації зобов`язань за договорами № SUC4G108900134 від 10 серпня 2007 року та № SUC4G208900134 від 10 серпня 2007 року незаконною;

- зобов`язати АТ КБ «ПриватБанк» провести реструктуризацію зобов`язань ОСОБА_1 за договорами № SUC4G108900134 від 10 серпня 2007 року та № SUC4G208900134 від 10 серпня 2007 року шляхом здійснення всіх обчислень, необхідних для проведення реструктуризації у відповідності до п. 7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», та розрахувати сукупну суму усієї заборгованості, сукупну суму заборгованості із сплати процентів за користування кредитом, отриману за результатами проведених обчислень із застосуванням курсу гривні до долару США, що дорівнює середньому значенню між офіційним курсом гривні до долара США, встановленим Національним банком України на день проведення реструктуризації 21 липня 2021 року та офіційним курсом гривні до такої іноземної валюти, встановленим Національним банком України на дату надання кредиту 10 серпня 2007 року, та надіслати ОСОБА_1 поштою рекомендованим листом інформацію про зміну зобов`язань за результатами проведення реструктуризації (включаючи інформацію про всі наявні зобов`язання за результатами проведення реструктуризації станом на день проведення реструктуризації та новий графік платежів).

Разом з позовом представник ОСОБА_1 адвокат Авраменко О.В. подав суду заяву про забезпечення позову шляхом заборони суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно здійснювати реєстраційні дії щодо державної реєстрації права власності, відчуження об`єкта нерухомого майна: житловий будинок загальною площею 70,2 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 .

Заява обґрунтована тим, що 10 серпня 2007 року між ОСОБА_2 та АТ КБ «ПриватБанк» укладено кредитний договір № SUC4G108900134, а також кредитний договір № SUC4G208900134.

Виконання зобов`язань за даним договором забезпечено у відповідності до договору іпотеки від 10 серпня 2007 року. Предмет іпотеки - житловий будинок загальною площею 70,2 кв. м з надвірними господарськими та побутовими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , та земельна ділянка площею 0,100 га з цільовими призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господських будівель і споруд, кадастровий номер 591013600:08:055:0020.

На думку позивачки, відповідач безпідставною відмовою у проведенні реструктуризації навмисно створив умови, щоб з 23 вересня 2021 року набути право власності на предмет іпотеки та звернути стягнення на предмет іпотеки. Після звернення стягнення на премет іпотеки виконати судове рішення про обов`язкову реструктуризацію буде неможливо, оскільки вимоги відповідача будуть задоволені за рахунок майна боржника, яке він втратить та буде змушений додатково оскаржувати такі дії відповідача, що покладе на відповідача надмірний тягар та зведе нанівець усі правомірні очікування врегулювання валютного боргу та збереження іпотечного майна, що гарантовані Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» № 1381-ІХ.

Зазначає, що відповідач неодноразово звертався дол. позивачки з вимогою надати доступ до предмета іпотеки, та вже здійснював огляд предмета іпотеки з суб`єктом оціночної діяльності.

Вказує, що невжиття заходів забезпечення призведе до того, що звернення стягнення на предмет іпотеки унеможливить проведення реструктуризації, та нівелює законодавчо встановлену для позивачки гарантію того, що при проведенні реструктуризації вона збереже право власності на предмет іпотеки.

Зарічний районний суд м. Суми ухвалою від 26 листопада 2021 року заяву представника ОСОБА_1 адвоката Авраменка О.В. про забезпечення позову задовольнив частково.

Заборонив АТ КБ «ПриватБанк» відчужувати у будь-який спосіб будинок загальною площею 70,2 кв. м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , до вирішення спору по суті.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить ухвалу суду скасувати.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що суд не звернув уваги на те, що заявником не було дотримано вимог ст. 151 ЦПК України під час звернення із заявою про забезпечення позову, а саме не було зазначено жодних причин та обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Наголошує на тому, що судом не було зазначено жодних обставин, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливими виконання рішення суду.

Вважає, що в оскаржуваній ухвалі не зазначено ні доказів, ні обставин, з якими суд першої інстанції пов`язував необхідність вжиття заходів забезпечення позову та відповідні посилання чи обґрунтовані припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Від представника ОСОБА_1 адвоката Авраменка О.В. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а ухвалу суду залишити без змін.

Зазначає, що суд, вирішуючи питання про забезпечення позову, взяв до уваги інтереси не тільки інтереси позивача, а й відповідача, задовольнивши заяву про забезпечення позову частково. В свою чергу відповідач в апеляційній скарзі не зазначає, до яких неспівмірних із вжитим заходом забезпечення позову обмежень його прав чи інтересів призвело вжиття такого заходу забезпечення; у чому полягає його не співмірність; до яких реальних, суттєвих та надмірних наслідків призводить вжитий тимчасово, до вирішення спору по суті, захід забезпечення позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивачки адвоката Авраменка О.В., який заперечує проти доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Задовольняючи частково заяву представника ОСОБА_1 адвоката Авраменка О.В. про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що існує ризик звернення стягнення на предмет іпотеки, а тому вважав за необхідне накласти заборону на відчуження вказаного нерухомого майна, а саме заборонити відповідачу відчужувати у будь-який спосіб будинок загальною площею 70,2 кв. м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , до ухвалення остаточного рішення у справі.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, так як суд дійшов його правильно встановивши обставини справи та з вірним застосуванням норм процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, позивачка звернулася до суду з позовом про визнання незаконною бездіяльності АТ КБ «ПриватБанк», що полягає у не проведенні реструктуризації зобов`язань за кредитним договором від 10 серпня 2007 року та зобов`язати здійснити реструктуризацію зобов`язань.

Вказаний кредитний договір був забезпечений договором іпотеки від 10 серпня 2007 року (а.с. 18-19). Відповідно до п. 35.3 договору іпотеки в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором іпотекодавець надала в іпотеку нерухоме майно житловий будинок з надвірними господарськими та побутовими будівлями, що розташований в АДРЕСА_1 , та земельну ділянку при ньому.

Згідно з ч. 1-2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Статтею 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, у пункті 2 якої передбачено, що позов може забезпечуватись забороною вчиняти певні дії.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

За своїм змістом, забезпечення позову - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги.

В даному випадку задоволення вимог банку за рахунок іпотечного майна призведе до неможливості виконання рішення суду про реструктуризацію зобов`язань, що покладе на заявницю додатковий тягар щодо захисту своїх прав та інтересів.

Виходячи з предмету та підстав позову, колегія суддів вважає, що невжиття застосованого судом заходу забезпечення позову шляхом заборони АТ КБ «ПриватБанк» відчужувати предмет іпотеки, може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав та інтересів позивачки, у разі відчуження іпотечного майна.

Вжиті заходи забезпечення позову у даному випадку спрямовані виключно на обмеження вчинення відповідачем дій з можливого відчуження іпотечного майна, та крім того, вказані заходи носять тимчасовий характер, - до вирішення спору по суті.

Заборона відчуження іпотечного майна не позбавляє кредитора права задовольнити свої вимоги в майбутньому і не скасовує для нього правил пріоритетності, передбачених Законом України «Про іпотеку», оскільки відповідно до статті 1 зазначеного Закону іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, судом додержановимоги матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 1; 375; 381; 382; 389 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 26 листопада 2021 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27 січня 2022 року.

Головуючий: Т.А. Левченко

Судді: В.І. Криворотенко

О.І. Собина