Провадження номер № 2/0186/83/22
Справа № 186/1644/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2022 року м.Першотравенськ.

Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Янжули С.А.

при секретарі - Лиман Н.П.

з участю:

позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Першотравенську в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Першотравенського ліцею №1 Першотравенської міської ради про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, поновлення на роботі та зобов`язання сплатити невиплачену заробітну плату,

ВСТАНОВИВ:

14 грудня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача - Першотравенського ліцею №1 Першотравенської міської ради про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, поновлення на роботі та зобов`язання сплатити невиплачену заробітну плату.

24 грудня 2021 року позивач подала уточнену позовну заяву.

І. Стислий виклад позиції сторін.

В обґрунтування уточнених позовних вимог, позивач посилається на те, що вона працює в Першотравенському ліцеї №1 з 12 січня 1998 року вчителем німецької мови на 0,5 ставки, є особою з інвалідністю ІІІ групи з дитинства, вроджена вада серця. 07 червня 2021 року добровільно вакцинувалася першою дозою вакцини від COVID-19. Після вакцинації значно погіршився стан її здоров`я, неодноразово зверталася до лікарів, консультувалася в обласному кардіоцентрі, лікувалася амбулаторно та на стаціонарі. У листопаді 2021 року відповідачем на неї чинився тиск з вимогою вакцинуватися другою дозою вакцини. 22 листопада 2021 року відповідачем їй було вручено наказ про її відсторонення від роботи з підстави відсутності повного курсу вакцинації. Цей наказ вважає незаконним з огляду на те, що ні в трудовому контракті, ні в посадові інструкції, ні в будь-якому іншому документі, що підписані між сторонами такого зобов`язання з боку позивача, як проходження повного курсу вакцинації немає, так само, як і не передбачено повноваження відповідача на відсторонення її від роботи з підстав відсутності вищезгаданого щеплення. Наказ про відсторонення мотивований положення Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", а саме: ч.2 ст.14: "Працівники окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких може призвести до зараження цих працівників та (або) поширення ними інфекційних хвороб, підлягають обов`язковим профілактичним щепленням також проти інших відповідних інфекційних хвороб. У разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень у порядку, встановленому законом, ці працівники відсторонюються від виконання зазначених видів робіт. Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти інших відповідних інфекційних хвороб, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я". Ця частина передбачає обов`язкове щеплення саме обов`язковими щепленнями. Відповідно до ч.1 ст.12 вказаного Закону профілактичні щеплення проти дифтерії, кашлюка, кору, поліомієліту, правця, туберкульозу є обов`язковими і включаються до календаря щеплень. Вона має карту обов`язкових профілактичних щеплень. Виключно вказаним Законом встановлюється перелік обов`язкових щеплень, цим законом щеплення від КОВІДУ-19 не встановлене, як обов`язкове, а тому відсторонення працівника з підстав ч.2 ст.12 ЗУ "Про захист населення від інфекційних хвороб" є незаконним та безпідставним. На сьогодні не встановлено окремого порядку Законом про відсторонення працівників від роботи з підстав відсутності у них щеплення від КОВІДУ-19. Згідно ст.43 КЗпП відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством. Відсторонення від роботи керівників підприємств, установ та організацій військовим командуванням допускається у випадках, визначених Законом України "Про правовий режим воєнного стану". А отже ні цією статтею, ні іншим Законом України не передбачено правової можливості відсторонення працівника від роботи з підстав відсутності в нього щеплення від КОВІДУ - 19. Згідно зі статтею 147 КЗпП за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Разом з тим, пунктом 24 Типових правил внутрішнього трудового розпорядку для робітників і службовців підприємств, установ, організацій, затверджених постановою Держкомпраці СРСР за погодженням з ВЦРПС від 20 липня 1984 року № 213 (які зберегли свою чинність в частині, що не суперечить законодавству України), визначено, що порушення трудової дисципліни - це невиконання чи неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов`язків. Отже, відмова працівника від вакцинації не може вважатися порушенням трудової дисципліни. Крім цього, Дорожньою картою з впровадження вакцини від гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SaRS-CoV-2, і проведення масової вакцинації у відповідь на пандемію СОVID-19 в Україні у 2021 - 2022 роках, затвердженою наказом Міністерства охорони здоров`я від 24 грудня 2020 року № 3018 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України від 09 лютого 2021 року № 213), встановлено, що вакцинація від коронавірусної хвороби СОVID-19 в Україні буде добровільною для усіх груп населення та професійних груп.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, не вбачається правових підстав у роботодавця примушувати працівників вакцинуватися від коронавірусної хвороби СОVID-19 та/або притягнути їх до дисциплінарної відповідальності за відмову вакцинуватися від цієї хвороби.

Просить суд визнати незаконним та скасувати наказ відповідача про відсторонення її від роботи та поновити її на роботі; зобов`язати відповідача сплатити їй невиплачену заробітну плату за час незаконного відсторонення від роботи; стягнути судові витрати по справі.

Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений строк не надав.

ІІ. Пояснення учасників справи.

В судовому засіданні позивач свої уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить їх задовільнити з підстав, що викладені в позові.

Відповідача позов не визнала, вважає, що оскаржуваний наказ про відсторонення позивача від роботи був винесений нею відповідно до вимог чинного законодавства. Наказ МОЗ "Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням" від 04 жовтня 2021 року №2153 та постанова КМУ від 09 грудня 2020 року №1236 наразі є чинними, не скасовані та не визнані неконституційними. Отже, вона, як директор Першотравенського ліцею №1, не може його не виконувати. У випадку не здійснення нею заходів контролю за проведенням обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 працівниками закладу, обов`язковість профілактичних щеплень яких передбачена переліком професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щеплення, затвердженим наказом МОЗ від 04 жовтня 2021 року № 2153, її було б притягнуто до адміністративної відповідальності. Позивач є особою з інвалідністю, вона неодноразово проводила з нею бесіди, надала відпустку, щоб позивач звернулася до лікарів та отримала висновок стосовно того, що щеплення їй протипоказане, однак позивач цього не зробила. Доказів того, що позивачу після першого щеплення стало погано, вона не надала. Просить в задоволенні позову відмовити, тому що професія вчителя входить до переліку професій, що підлягають обов`язковій вакцинації, вони працюють з дітьми.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді від 28 грудня 2021 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, встановлено відповідачеві строк до 17 січня 2022 року для надання відзиву на позов, а також встановлено позивачу та відповідачу строк для подання відповіді на відзив та заперечень.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом.

Відповідно до копії повідомлення-попередження про обов`язкове профілактичне щеплення проти СОVID-19 №635 від 19 листопада 2021 року директором Першотравенського ліцею №1 Першотравенської міської ради Дніпропетровської області було повідомлено позивачу ОСОБА_1 про те, що з 08 листопада 2021 року на період дії карантину, встановленого КМУ, щеплення від COVID-19 є обов`язковим для працівників закладів освіти, у зв`язку із чим, керуючись наказом МОЗ «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» від 04 жовтня 2021 року №2153 та пунктом 41-6 постанови КМУ від 09 грудня 2020 року №1236, відповідач просив до 19 листопада 2021 року надати документ, який підтверджує наявність повного курсу вакцинації від COVID-19 або висновок лікаря щодо наявності протипоказань до вакцинації проти гострої респіраторної хвороби СОVID-19, відповідно до Переліку медичних протипоказань та застережень до проведення профілактичних щеплень, затвердженого наказом МОЗ від 16 вересня 2011 року №595. У цьому ж повідомленні відповідач застерігав позивача про відсторонення її від роботи без збереження заробітної плати у відповідності до статті 46 КЗпП України та статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб». Крім цього, в повідомленні вказано, що період відсторонення від роботи без збереження заробітної плати не увійде до страхового стажу для пенсії та оплати тимчасової непрацездатності, а також не увійде до стажу, який надає право на щорічну відпустку, передбачену статтею 82 КЗпП України та статтею 9 Закону України «Про відпустки». З цим наказом позивач була ознайомлена 19 листопада 2021 року під особистий підпис.

Копією акту №06 від 22 листопада 2021 року Першотравенського ліцею №1 Першотравенської міської ради Дніпропетровської області зафіксована відмова або ухилення позивача ОСОБА_1 від проходження повного курсу вакцинації від COVID-19.

Копією наказу №185-к/тр від 22 листопада 2021 року Першотравенського ліцею №1 Першотравенської міської ради Дніпропетровської області підтверджується, що позивача ОСОБА_1 - вчителя німецької мови, яка відмовляється (ухиляється) від проходження повного курсу вакцинації від COVID-19, відсторонено від роботи з 22 листопада 2021 року на час відсутності повного курсу щеплення від COVID-19, без збереження заробітної плати. З цим наказом позивач була ознайомлена під особистий підпис 22 листопада 2021 року.

Відповідно до копії трудової книжки позивача, остання з 12 січня 1998 року вчителем німецької мови в Першотравенському ліцеї №1.

Як видно з копії довідки про доходи ОСОБА_1 , яка працює вчителем іноземної мови Першотравенського ліцею №1 Першотравенської міської ради, за останні шість місяців нараховано заробітну плату в розмірі 41 924,40 гривень.

Копією міжнародного свідоцтва про вакцинацію/профілактику підтверджується, що ОСОБА_1 07 червня 2021 року вакцинована першою дозою засобу профілактики від коронавірусної хвороби 2019 (COVID-19).

V. Оцінка суду.

Трудовий спір, який у даному цивільному процесі розглядається судом, стосується встановлення законності наказу про відсторонення від роботи працівника закладу загальної середньої освіти й правомірності невиплати відповідному працівнику заробітної плати.

Відповідно ст.12 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" визначені хвороби, проти яких профілактичні щеплення є обов`язковими: дифтерія, кашлюк, кір, поліомієліт, правець, туберкульоз. Міністерство охорони здоров`я, як центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, може встановити перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти інших відповідних інфекційних хвороб.

Наказом МОЗ України від 04 жовтня 2021 року №2153, який набрав чинності 08 листопада 2021року, затверджено перелік професій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти COVID-19. Це працівники, зокрема, закладів вищої, післядипломної, фахової передвищої, професійної (професійно-технічної), загальної середньої, зокрема спеціальних, дошкільної, позашкільної освіти, закладів спеціалізованої освіти та наукових установ незалежно від типу та форми власності. При цьому, вакцинації підлягають усі працівники вказаних установ і закладів згідно зі штатним розписом. Винятком є працівники, що мають протипоказання до щеплень, визначені в Переліку медичних протипоказань та застережень до проведення профілактичних щеплень, затвердженому МОЗ України від 16 вересня 2011 року № 595. Протипоказання до вакцинації встановлюються лікарем.

З 08 листопада 2021 року набули чинності зміни до постанови КМУ від 9 грудня 2020 року № 1236, внесені постановою КМУ від 20 жовтня 2021 року № 1096, зокрема, пункт 41-6 доповнено нормою щодо відсторонення працівників: "керівникам державних органів (державної служби), керівникам підприємств, установ та організацій забезпечити: 1) контроль за проведенням обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 працівниками та державними службовцями, обов`язковість профілактичних щеплень яких передбачена переліком професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щеплення, затвердженим наказом МОЗ від 04 жовтня 2021 року № 2153; 2) відсторонення від роботи працівників та державних службовців, обов`язковість профілактичних щеплень проти COVID-19 яких визначена переліком та які відмовляються або ухиляються від проведення таких обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 відповідно до статті 46 КЗпП, частини 2 статті 12 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" та частини 3 статті 5 Закону України "Про державну службу", крім тих, які мають абсолютні протипоказання до проведення таких профілактичних щеплень проти COVID-19 та надали медичний висновок про наявність протипоказань до вакцинації проти COVID-19, виданий закладом охорони здоров`я; 3) взяття до відома, що: на час такого відсторонення оплата праці працівників та державних службовців здійснюється з урахуванням частини 1 статті 94 КЗпП, частини 1 статті 1 Закону України "Про оплату праці" та частини 3 статті 5 Закону України "Про державну службу" (мінімальна зарплата); відсторонення працівників та державних службовців здійснюється шляхом видання наказу або розпорядження керівника державного органу (державної служби) або підприємства, установи, організації з обов`язковим доведенням його до відома особам, які відсторонюються; строк відсторонення встановлюється до усунення причин, що його зумовили».

Відповідно до статті 10 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров`я" громадяни України зобов`язані, зокрема, піклуватись про своє здоров`я та здоров`я дітей, не шкодити здоров`ю інших громадян; у передбачених законодавством випадках робити щеплення; виконувати інші обов`язки, передбачені законодавством про охорону здоров`я.

Згідно зі статтею 46 КЗпП України відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається, зокрема, в інших випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до частини другої статті 12 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" у разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень працівників, які підпадають під обов`язкове щеплення, ці працівники відсторонюються від виконання зазначених видів робіт. Наказ МОЗ №2153 від 04 жовтня 2021 року, по суті, визнав обов`язковим щеплення від COVID-19 для певних професій, зокрема і для професії позивача.

У справі, яка розглядається, індивідуальне право (інтерес) відмовитися від щеплення при збереженні обсягу права на працю, в тому числі на заробітну плату, відпочинок та соціальний захист, протиставляється загальному праву (інтересу) суспільства, в тому числі дітей, які здобувають освіту в цьому закладі і мають право на безпечний освітній процес і відповідно до чинного законодавства не підлягають вакцинації; інших працівників цього ж закладу освіти, які здійснили у встановленому державою порядку щеплення до 08 листопада 2021 року. Внаслідок встановлення такого балансу досягається мета загальне благо у формі права на безпеку та охорону здоров`я, що гарантовано статтями 3, 27,49 Конституції України.

ЄСПЛ висловлював думку, що обов`язкове щеплення, як примусовий медичний захід, є втручанням у гарантоване пунктом 1 статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на повагу до приватного життя особи, що включає в себе фізичну та психологічну недоторканість особи. Порушення фізичної недоторканості заявника можна вважати виправданим дотриманням цілей охорони здоров`я населення та необхідністю контролювати поширення інфекційного захворювання (параграф 33, 36 рішення у справі «Соломахін проти України» від 15 березня 2012 року, заява № 24429/03).

Вимога про обов`язкову вакцинацію населення проти особливо небезпечних хвороб, з огляду на потребу охорони громадського здоров`я, а також здоров`я зацікавлених осіб, є виправданою. Тобто в даному питанні превалює принцип важливості суспільних інтересів над особистими, однак лише у тому випадку, коли таке втручання має об`єктивні підстави тобто було виправданим.

Відповідно до частини третьої статті 82 ЦПК України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Загальновідомою є інформація про те, що коронавірусна хвороба (абревіатура COVID-19 затверджена як офіційна скорочена назва) інфекційна хвороба, яка вперше виявлена у людини в грудні 2019 року в місті Ухань,Центральний Китай. Хвороба почалася як спалах, що розвинувся у пандемію. Причиною хвороби став коронавірус SARS-CoV-2, циркуляція якого в людській популяції була до грудня 2019 року невідомою. Пандемію цієї хвороби Всесвітня організація охорони здоров`я (ВООЗ)визнала надзвичайною ситуацією в галузі міжнародної охорони здоров`я та внесла заходи з боротьби проти неї до тимчасових рекомендацій згідно з Міжнародними медико-санітарними правилами 2005 року.

Загальнодоступною є інформація про те, що з початку пандемії, тобто з 11 березня 2020 року по 26 січня 2022 року (день розгляду цієї справи) кількість виявлених випадків захворювання на COVID-19 в Україні становить 3 913 809. За вказаний період від цієї хвороби померло в Україні 99 584 осіб (статистика ведеться щодня у всьому світі та в Україні, статистичні дані публікуються в засобах масової інформації та мережі Інтернет).

Наразі ліків від COVID-19 не винайдено, а винайдені за менш, ніж два роки пандемії вакцини ще походять клінічні випробування. Це не пов`язано з намаганням провести над людьми якийсь біологічний дослід, а відбувається тому, що науковці вперше стикнулися з такою проблемою і ще не мають відповіді на всі питання про цю хворобу. Поки не були винайдені всі ті вакцини, інструкції про які представник позивача додав до позову, державі, з метою зупинення пандемії, доводилося час від часу оголошувати так званий жорсткий карантин, закривати підприємства, установи, організації, в тому числі заклади освіти. Саме завдяки тому що працівники освіти вакцинувалися, держава змогла забезпечити, що з вересня 2021 року по даний час (тобто весь навчальний семестр) навчання в загальноосвітніх школах проходило в загальному порядку, а не дистанційно.

Держава, встановивши обов`язковість щеплень для певних категорій працівників, зокрема працівників закладів загальної середньої освіти, реалізує свій обов`язок щодо забезпечення безпеки життя і здоров`я всіх учасників освітнього процесу, в тому числі власне нещепленого працівника.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про освіту" керівник закладу освіти здійснює безпосереднє управління закладом і несе відповідальність за освітню, фінансово-господарську та іншу діяльність закладу освіти. Суд вважає, що керівник навчального закладу, на якого покладено обов`язок забезпечення безпеки усіх учасників освітнього процесу, з урахуванням вимог статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», правомірно прийняв рішення про тимчасове відсторонення позивача від роботи.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 квітня 2020 року у справі № 761/12073/18 зазначено, що «відсторонення працівника від роботи - це призупинення виконання ним своїх трудових обов`язків за рішенням уповноважених на це компетентних органів з підстав, передбачених законодавством, що, як правило, відбувається з одночасним призупиненням виплати йому заробітної плати. Про це оголошується наказом або розпорядженням керівника підприємства, установи чи організації, і про це працівник повинен бути повідомлений. Термін відсторонення встановлюється до усунення причин, що його зумовили. Працівник має право оскаржити наказ про відсторонення від роботи у встановленому законом порядку.

Позивачем не надано суду доказів того, що вона має абсолютні протипоказання до проведення профілактичних щеплень проти COVID-19 та надала медичний висновок про наявність протипоказань до вакцинації проти COVID-19, виданий закладом охорони здоров`я.

Однак, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно роз`яснень МОЗ, розміщених на офіційному сайті, якщо працівник ухиляється або відмовляється від отримання щеплення, то керівник має проінформувати його про правові наслідки таких дій та відсторонити його від виконання професійних обов`язків. Для цього керівник складає відповідний акт та видає наказ або розпорядження, яке обов`язково надають для ознайомлення особі, яку відсторонюють. Важливо, що звільняти працівника через відсутність щеплення незаконно. Для цього відсутні правові підстави. Щойно працівник отримав принаймні одне щеплення проти COVID-19, то підстав для продовження його відсторонення від роботи немає. Працівник має бути допущений до роботи. Тобто, якщо працівник вакцинувався однією дозою двохфазної вакцини, немає підстав стверджувати, що він ухиляється чи відмовляється від вакцинації.

Оскільки ОСОБА_1 07 червня 2021 року була вакцинована однією дозою двохфазної вакцини від COVID-19, про що мається відповідне міжнародне свідоцтво, строком дії до 07 червня 2022 року, твердження про те, що вона ухиляється чи відмовляється від вакцинації є безпідставними, а відсторонення її від роботи є необґрунтованим.

Таким чином, позовні вимоги позивача в частині визнання незаконним та скасування наказу №185-к/тр від 22 листопада 2021 року Першотравенського ліцею №1 Першотравенської міської ради Дніпропетровської області про відсторонення її від роботи є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Суд окремо відзначає, що рішення про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи не підлягає негайному виконанню, оскільки воно не належить до вичерпного переліку відповідних рішень, передбачених статтею 430 ЦПК України.

Позовні вимоги в частині поновлення позивача на роботі є такими, що задоволенню не підлягають, з огляду на наступне.

В законодавстві відсутнє визначення поняття "відсторонення від роботи", на практиці відсторонення від роботи означає призупинення трудових правовідносин (тимчасове увільнення працівника від обов`язку виконувати роботу за укладеним трудовим договором і, в свою чергу, тимчасове увільнення роботодавця від обов`язку забезпечувати працівника роботою або створювати умови для її виконання та відповідно, сплачувати заробітну плату.

Тимчасове увільнення працівника від виконання ним його трудових обов`язків в порядку відсторонення від роботи (на умовах та підставах встановлених законодавством) за своєю суттю не є дисциплінарним стягненням, а є особливим запобіжним заходом. Застосовується такий захід у виняткових випадках, і має за мету відвернення та/або попередження негативних наслідків. Призупинення трудових відносин в такому випадку не тягне за собою обов`язкове припинення самих трудових відносин. На період усунення від роботи за працівником зберігається його робоче місце.

Відсторонення від роботи оформляється наказом (розпорядженням) роботодавця, в якому мають бути наведені підстава та строки відсторонення.

Працівник має ознайомитись з таким наказом негайно під розпис, оскільки йдеться про реалізацію права працівника на працю.

Враховуючи те, що відсторонення від роботи є своєрідне призупинення трудових правовідносин та є особливим запобіжним заходом, який застосовується у виняткових випадках, і має за мету відвернення та/або попередження негативних наслідків та на період відсторонення робоче місце за працівником зберігається, суд приходить до переконання, що не підлягає задоволенню вимога позивача про поновлення її на роботі на посаді вчителя.

Позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача сплатити позивачу невиплачену заробітну плату за час незаконного відсторонення від роботи задоволенню не підлягають, з огляду на наступне.

Згідно довідки №1611 від 07 грудня 2021 заробітна плата позивачу нараховується та виплачуєтьсям міським відділом освіти виконавчого комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області, а не відповідачем - Першотравенським ліцеєм №1 Першотравенської міської ради. В судовому засіданні позивач підтвердила, що заробітна плата їй виплачується саме вищевказаним міським відділом освіти.

Отже, в задоволенні вимог про стягнення з Першотравенського ліцею №1 Першотравенської міської ради невиплаченої заробітної плати позивача за час її відсторонення від роботи належить відмовити, оскільки ці вимоги пред`явлені до неналежного відповідача.

Разом з тим, факт визнання незаконним та скасування судом наказу про відсторонення позивача від роботи сам по собі є достатньою підставою для добровільного виконання належним суб`єктом обов`язку з виплати позивачу заробітної плати з дня незаконного відсторонення від роботи до дня фактичного допущення до роботи, оскільки цей період є часом вимушеного прогулу.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

Позивачем при пред`явленні позову до суду сплачено судовий збір за дві позовні вимоги немайнового характеру по 908 гривень, всього 1 816 гривень.

Позовні вимоги позивача задоволені судом частково: позовна вимога про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення - задоволена повністю, а в задоволенні позовної вимоги про зобов`язання відповідача виплатити невиплачену заробітну плату за час відсторонення позивача від роботи - відмовлено.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір: 908 гривень за задоволену позовну вимогу немайнового характеру, решту судового збору слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, -суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Першотравенського ліцею №1 Першотравенської міської ради про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, поновлення на роботі та зобов`язання сплатити невиплачену заробітну плату - задовільнити частково.

Визнати незаконним та скасувати наказ директора Першотравенського ліцею №1 Першотравенської міської ради №185-к/тр від 22 листопада 2021 року "Про відсторонення від роботи ОСОБА_1 "

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Першотравенського ліцею №1 Першотравенської міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908 (дев`ятиста восьми) гривень.

Решту судового збору залишити за позивачем - ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Першотравенський міський суд Дніпропетровської області, а з дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: С.А.Янжула.

Повний текст рішення суду виготовлено 27 січня 2021 року.