465/386/22
2/465/2277/22
У Х В А Л А

24.01.2022 року м. Львів

Суддя Франківського районного суду м.Львова Гладишева Х.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить притягнути відповідача до відповідальності.

Ознайомившись із матеріалами позову, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови позивачу у відкритті провадження у справі, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У відповідності до положень ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, відносин; інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що ОСОБА_1 просить притягнути ОСОБА_2 до відповідальності, а в тексті позовної заяви покликається на те, що вчинені відповідачем дії є кримінальним злочином, передбаченим ст.436-1 КК України.

Судова юрисдикція - це інститут права, покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

У відповідності до ч.1 ст.1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Згідно зі ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Таким чином, притягнення особи до кримінальної відповідальності здійснюється виключно у порядку передбаченому КПК України, для чого першим етапом ініціювання кримінального провадження є звернення в порядку ст.214 КПК України із відповідною заявою, повідомленням про вчинене кримінальне правопорушення до органу досудового розслідування.

Враховуючи, що ОСОБА_1 просить притягнути ОСОБА_2 до відповідальності, суд приходить до висновку про відмову у відкритті провадження у справі.

Одночасно позивачу слід роз`яснити, що відмова у відкритті провадження у справі перешкоджає повторному зверненню до суду з такими самими позовними вимогами в порядку цивільного судочинства, та його право на звернення в порядку ст.214 КПК України із заявою, повідомленням про вчинене кримінальне правопорушення до органу досудового розслідування.

Керуючись ст.186, 260, 261 ЦПК України, суддя, -

постановив:

Відмовити у відкритті провадження в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії.

Роз`яснити позивачу, що відмова у відкритті провадження у справі в перешкоджає повторному зверненню до суду з такими самими позовними вимогами в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Х.В. Гладишева