РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/1524/21

2/609/71/2022

25 січня 2022 року Шумський районний суд Тернопільської області

в складі головуючого судді Ковтуновича О.В.

за участі:

секретаря судового засідання Мацишиної Г.О.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Шумськ цивільну справу за позовом: ОСОБА_1

до

відповідача: ОСОБА_2

вимоги позивача: про визнання права власності в порядку спадкування,

учасники справи не з`явилися,-

В С Т А Н О В И В :

І. Стислий виклад позиції позивача.

1. 22 грудня 2021 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач) з вимогою про визнання права власності в порядку спадкування, що залишилося після смерті баби - ОСОБА_3 .

2. Позов обґрунтований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла - ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, що складається із: права власності на земельні ділянки, які знаходиться на території Іловицької сільської ради Шумського району Тернопільської області на підставі Державних актів на право власності на земельну ділянку серії Р2 № 702366 виданого 17 квітня 2003 року Іловицькою сільською радою Шумського району та серії ЯК №407730 виданого 07 квітня 2010 року Іловицькою сільською радою.

За життя ОСОБА_3 не розпорядилася своїм майном та заповіт не склала, відтак спадкування відбувається за законом.

Спадщину після смерті померлої позивач прийняла у відповідності до ст.1268 ЦК України, оскільки на день її смерті проживала із нею в одному господарстві, як стверджує остання.

Позивач зверталася у нотаріальну контору по питанню успадкування зазначеного майна, однак їй було відмовлено оскільки не встановлено факт постійного проживання, як спадкоємця, зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

На підставі викладеного, позивач просить позов задоволити та визнати за нею, право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті баби - ОСОБА_3 .

ІІ. Інші процесуальні дії у справі.

3. Ухвалою суду від 23 грудня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та призначено підготовче засідання на 25 січня 2022 року.

4. В судове засідання сторони не з`явилися, однак представили письмові заяви про слухання справи у їх відсутність, із повним підтриманням та визнанням позовних вимог.

5. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

6. Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року Про утворення та ліквідацію районів, що набрала чинності 19.07.2020 року, змінений адміністративно-територіальний устрій нашої Держави.

Зокрема, відповідно до підпункту 19 пункту 3 та абзацу 1 підпункту 19 пункту 1 цієї Постанови ліквідований Шумський район Тернопільської області та утворений Кременецький район Тернопільської області (з адміністративним центром у місті Кременець) у складі територій Борсуківської сільської, Великодедеркальської сільської, Вишнівецької селищної, Кременецької міської, Лановецької міської, Лопушненської сільської, Почаївської міської, Шумської міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.

7. Згідно свідоцтва про смерть cерії № НОМЕР_1 від 01.06.2016 р., що видане Шумським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла - ОСОБА_3 .

8. Померлій належить майно, щоскладається із:

- права приватної власності на землю, яка знаходиться на території Іловицької сільської ради Шумського району Тернопільської області в розмірі 2,26 га.,у тому числі: 0,5232 га. кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0508; 0,3277 га. кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0509; 0,3894 га. кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0510; 1,0244 га. кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0511, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії Р2 №702366 виданого 17.04.2003 року Іловицькою сільською радоюШумського району Тернопільської області;

- права власності на земельну ділянку, яка знаходиться на території Іловицької сільської ради Шумського району Тернопільської області в розмірі 0,4000 га., кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0174, цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК №407730 виданого 30.03.2010 року Іловицькою сільською радоюШумського району Тернопільської області.

9. Згідно досліджених матеріалів справи, померла ОСОБА_3 являється матір`ю відповідача та бабою позивача, що стверджується: свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 07.11.1970 р., свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 26.10.1990 р., повторним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 03.06.2020 р., свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_5 від 07.10.2016 р., свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_6 від 04.11.2021 р.

10. Із акту опитування свідків № 179 від 01.09.2021 р. виданого Шумською міською радою Тернопільської області вбачається, що ОСОБА_4 на день смерті баби ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , що дає підставу вважати позивача такою, що прийняла спадщину в силу ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки на час відкриття спадщини проживала із спадкодавцем.

11. Із листа про роз`яснення щодо порядку спадкування виданого приватним нотаріусом Шумського районного нотаріального округу, вбачається, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно внаслідок смерті спадкодавця, оскільки не підтверджено постійне проживання з померлим на день смерті і встановлений законом строк не подано заяву про прийняттяспадщини.

ІV. Оцінка Суду.

12. За змістом частини четвертої статті 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цьогоКодексу.

Так, частиною четвертою статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Таким чином, ЦПК України допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами відповідач позов визнав (див. пункт 4), таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тобто в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні.

13. Вимогами ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

14. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

15. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

16. Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

17. Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

18. Згідно із ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

19. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною другою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

20. Відповідно до п.1 та п. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

21. На підставі статей 1216, 1217, 1218 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців).

22. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилисявнаслідок його смерті.

23. У відповідності до ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступення споріднення включно, причому родичі ближчого ступення споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступення споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

24. Згідно зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

25. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

26. Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

27. Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму ВСУ України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст. 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Отже, для того, щоб набути право на спадщину, спадкоємці за заповітом або за законом мають прийняти її у порядку та у строки, встановлені законом.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.

Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним.

Згідно з п. п. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Як вбачається з наданих суду доказів, позивачем доведено факт постійного проживання разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню.

28. Відповідно до абз. 3 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні прав на спадщину особа може звертатися до суду за правилами позовного провадження.

29. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

30. Згідно із ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

31. Згідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

32. Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

33. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

34. Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, не може бути захищене в інший спосіб.

35. У зв`язку із чим, враховуючи, що позивач прийняв спадщину в установленому законом порядку, але отримати свідоцтво про право власності в порядку спадкування на земельні ділянки в нотаріальній конторі не може, його право підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню.

36. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачем права власності на земельні ділянки не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

37. Позивачем при подачі позову було сплачено 908 грн. 00 коп. судового збору.

З цих підстав,

Керуючись статями 15, 16, 328, 1216-1218, 1265, 1268 Цивільного кодексу України, статтями 2, 4, 5, 10-13, 18, 81, 258-259, 263 - 265 Цивільного процесуального кодексу, суд, -

У Х В А Л И В :

1. Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителька АДРЕСА_1 , документ № НОМЕР_7 , РНОКПП НОМЕР_8 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителька АДРЕСА_1 , документ № НОМЕР_9 , РНОКПП НОМЕР_10 ) про визнання права власності в порядку спадкування - задоволити повністю.

2. Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителька АДРЕСА_1 , документ № НОМЕР_7 , РНОКПП НОМЕР_8 ) разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

3. Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителька АДРЕСА_1 , документ № НОМЕР_7 , РНОКПП НОМЕР_8 ) в порядку спадкування за законом, після смерті баби ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право приватної власності на землю, яка знаходиться на території Іловицької сільської ради Шумського району Тернопільської області в розмірі 2,26 га., у тому числі: 0,5232 га. кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0508; 0,3277 га. кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0509; 0,3894 га. кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0510; 1,0244 га. кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0511, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії Р2 №702366 виданого 17.04.2003 року Іловицькою сільською радою Шумського району Тернопільської області.

4. Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителька АДРЕСА_1 , документ № НОМЕР_7 , РНОКПП НОМЕР_8 ) в порядку спадкування за законом, після смерті баби ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на земельну ділянку, яка знаходиться на території Іловицької сільської ради Шумського району Тернопільської області в розмірі 0,4000 га., кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0174, цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК №407730 виданого 30.03.2010 року Іловицькою сільською радою Шумського району Тернопільської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду або через Шумський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне рішення складено 25 січня 2022 року.

Суддя: О. В. Ковтунович