Провадження № 2/344/903/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

24 січня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Антоняка Т.М.,

секретаря Максимів Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Івано-Франківський арматурний завод» про стягнення заборгованості із заробітної плати, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Івано-Франківський арматурний завод» про стягнення заборгованості із заробітної плати. В обґрунтування позову вказує на те, що він з 1986 року працював у ПАТ «Івано-Франківський арматурний завод» на посаді майстра. З грудня 2020 року відповідач не виплачував заробітну плату. Невиплачену суму заборгованості позаробітній платі позивач просить стягнути з відповідача.

Позивач подав заяву про розгляду справи без участі, підтримання позовних вимог. Відносно проведення заочного розгляду справи не заперечив.

Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. Правом на подання відзиву не скористався. Заяви про розгляд справи за відсутності чи будь-яких інших клопотань відповідач не подавав.

З урахуванням положень ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 з 1986 року працює у Приватному акціонерному товаристві «Івано-Франківський арматурний завод» на посаді майстра.

Станом на даний час трудові відносини позивача з ПАТ «Івано-Франківський арматурний завод» не розірвано. Трудова книжка ОСОБА_1 знаходиться на підприємстві, доступ до приміщень та території якого обмежено, а тому надати довідку про заборгованість по заробітній платі є об`єктивно неможливим.

Як зазначено у позовній заяві, з грудня 2020 року ПАТ «Івано-Франківський арматурний завод» не виплачується належна позивачу заробітна плата. Зі змісту позовної заяви вбачається, що розмір заборгованості на день подання позову становить 82581 грн., з приводу стягнення якої позивач звернулася до суду з даним позовом.

Відповідно до частини 4 та 7 статті 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується.

Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України «Про оплату праці" та іншими нормативно-правовими актами (стаття 94 Кодексу законів про працю України).

Згідно із ч. 5 ст. 97 Кодексу законів про працю України оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Відповідно до ч. 6 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

Заробітна плата повинна виплачуватися працівникові регулярно в робочі дні в строки, встановлені в колективному договорі, не рідше двох разів на місяць, не більше як через 16 календарних днів. Якщо день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Затримка виплати заробітної плати навіть на один і більше днів є порушенням строків виплати згідно зі ст. 241-1 КЗпП України.

Строки виплати заробітної плати визначено статтею 115 Кодексу законів про працю України.

Зокрема, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні.

Частиною 2 статті 233 Кодексу законів про працю України встановлено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Так, відповідно до форми ОК-5, реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного реєстру соціального страхування, індивідуальні відомості про застраховану особу, відносно ОСОБА_1 , яка сформована 13.10.2021 року ПАТ «Івано-Франківський арматурний завод» нараховувалась заробітна плата, зокрема за період з грудня 2020 року по червень 2021 року - сума заробітної плати складала 76 775,72 грн., з якої утримувалися податки, які перераховані до державного бюджету.

З липня 2021 року ПАТ «Івано-Франківський арматурний завод» не подавало до органу Пенсійного фонду України відомості про заробітну плату ОСОБА_1 .

Згідно з відомостями безкоштовного запиту до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ПАТ «Івано-Франківський арматурний завод» у стані припинення не перебуває.

В той же час, ОСОБА_1 , перебуваючи в трудових відносинах з відповідачем, з грудня 2020 року не отримує заробітну плату, з приводу стягнення якої ним подано позов до суду.

Докази, які б спростовували посилання позивача на факт невиплати йому заробітної плати протягом вищезазначеного періоду, або про наявність його вини (умислу) у невиконанні трудових обов`язків на підприємстві в матеріалах справи відсутні.

Відтак, вимога позивача про стягнення заборгованості по заробітній платі є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

За період з грудня 2020 року по червень 2021 року суд здійснює розрахунок заборгованості на підставі форми ОК-5, реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного реєстру соціального страхування, індивідуальні відомості про застраховану особу, відносно ОСОБА_1 , яка сформована 13.10.2021 року (тобто на підставі поданих відповідачем даних щодо заробітної плати). Сума заборгованості за цей період складає 76 775,72 грн.

За період з липня 2021 року, суд зауважує наступне.

Як вже було зазначено, з липня 2021 року ПАТ «Івано-Франківський арматурний завод» не подає до органу Пенсійного фонду України відомості про заробітну плату ОСОБА_1 .

В той же час, ОСОБА_1 , станом на даний час, з роботи не звільнений, тобто перебуває у трудових відносинах з відповідачем.

Обставин умисного невиконання ОСОБА_1 своїх трудових функцій за посадою у ПАТ «Івано-Франківський арматурний завод» судом не встановлено.

Одним із загальних засад цивільного законодавства, закріплених п. 6 ч. 1 ст. 3 Цивільного кодексу України, є справедливість, добросовісність та розумність.

На думку суду, відсутність у позивача можливості щодо подання довідки про заборгованість по заробітній платі, неподання відповідачем до органу Пенсійного фонду відомостей про нараховану заробітну плату з липня 2021 року, не може тлумачитися на шкоду працівнику та бути підставою обмеження його права на отримання заробітної плати, яка є джерелом його існування.

Відтак, суд вважає за можливе самостійно розрахувати розмір місячної зарплати ОСОБА_1 , виходячи із відображеного у Формі ОК-5 середнього розміру заробітної плати за останній рік (з червня 2020 року по червень 2021 року), оскільки таке буде відповідати принципам справедливості, розумності та добросовісності.

Отже, за період з червня 2020 року по червень 2021 року сукупний розмір річної заробітної плати становить 146 852,39 грн.

Розмір середньомісячної заробітної плати становить 146 852,39 грн. : 12 = 12 237,70 грн.

Відтак, за період з липня 2021 року по 24.01.2022 року заборгованість по заробітній платі становить 85 663,90 грн.

Оскільки вищевказаний розрахунок здійснено з даних Форми ОК-5, то з такої суми заборгованості податки не відраховуються, а повинні бути сплачені підприємством до державного бюджету шляхом нарахування відповідних податків та зборів на цю суму.

Отже, загалом на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості по заробітній платі за період з грудня 2020 року по 24.01.2022 року в сумі 232 516,29 грн. без відрахування податків та інших платежів.

Принагідно суд зауважує, що право на заробітну плату захищається й Конвенцією про захист заробітної плати № 95, яка ратифікована 31.01.1961 року.

Відповідно до ст. 1 даної Конвенції метою цієї Конвенції є термін «заробітна плата», який означає, незалежно від назви й методу обчислення, будь-яку винагороду або заробіток, які можуть бути обчислені в грошах, і встановлені угодою або національним законодавством, що їх роботодавець повинен заплатити, на підставі письмового або усного договору про наймання послуг, працівникові за працю, яку виконано, чи має бути виконано, або за послуги, котрі надано, чи має бути надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Конвенції ця Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватись заробітна плата.

Відповідно до ст. 12 Конвенції заробітна плата виплачуватиметься через регулярні проміжки часу. Якщо немає інших відповідних урегулювань, котрі забезпечують виплату заробітної плати через регулярні проміжки часу, то періоди виплати заробітної плати має бути продиктовано національним законодавством або визначено колективним договором чи рішенням арбітражного органу.

Окрім того, статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В розумінні Європейського Суду з прав людини мирне володіння своїм майном включає не тільки «класичне» право власності, яке розглядається в Україні, а й, до прикладу, виплати за трудовим договором та інші виплати.

Отже, відсутність коштів у роботодавця жодним чином не може слугувати поважною причиною невиплати працівникові всіх належних йому сум, а невиплата заробітної плати розцінюється Європейським судом з прав людини як порушення права на мирне володіння своїм майном. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, так як позивач звільнена від сплати судового збору, позов задоволено, такий підлягає стягненню з відповідача в дохід держави у сумі 908 грн.

Підстави для негайного виконання рішення передбачені п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України: суд допускає негайне виконання рішення у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Керуючись ст.ст. 6, 7, 12, 13, 19, 43, 76, 81, 82, 89, 131, 133, 141, 223, 258, 259, 263-265, 280-285 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Івано-Франківський арматурний завод» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі за період з грудня 2020 року по січень 2022 року включно у сумі 232 516 (двісті тридцять дві тисячі п`ятсот шіснадцять) гривень 29 копійок.

Допустити до негайного виконання рішення суду у частині стягнення заробітної плати за один місяць.

Стягнути із Приватного акціонерного товариства «Івано-Франківський арматурний завод» 2325,16 гривень судового збору у дохід держави.

Заочне рішення може бути переглянуте Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Антоняк Т.М.

Повний текст рішення складено та підписано 25.01.2022 року.