КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ справи: 2-2327/11
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/1463/2022
Головуючий у суді першої інстанції: Макаренко І. О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2022 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Немировської О.В.

суддів - Махлай Л.Д., Ящук Т.І.

секретар - Зиль Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Надра», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Овідіопольський районний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) про заміну сторони у виконавчому провадженні,

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 30 березня 2021 року,

встановив:

у січні 2021 року заявник звернувся до суду із заявою, у якій просив замінити стягувача ПАТ «КБ «Надра» його правонаступником - ТОВ «Консалт Солюшенс», посилаючись на те, що 24 квітня 2020 року між ним та ПАТ «КБ «Надра» було укладено договір про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого до нього перейшло право вимоги до боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 30 березня 2021 року у задоволенні заяви було відмовлено.

Не погоджуючись із ухвалою, заявник ТОВ «Консалт Солюшенс» подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким заяву задовольнити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 15 березня 2012 року було задоволено позовні вимоги та стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором №ОД13/08/2007/840-К/118 від 17 серпня 2007 року в розмірі 116 238,17 дол. США та судові витрати.

У січні 2021 року представник ТОВ «Консалт Солюшенс» звернувся до суду із заявою про заміну стягувана його правонаступником. В обґрунтування заяви зазначав, що 24 квітня 2020 року між ним та ПАТ «КБ «Надра» було укладено Договір про відступлення прав вимоги № GL3N216954_ПВ_188, відповідно до умов якого заявник отримав в тому числі право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № ОД13/08/2007/840-К/118 від 17 серпня 2007 року, та до поручителя ОСОБА_2 за договором поруки ОД13/08/2007/840-П/118 від 17 серпня 2007 року, що підтверджується Додатком №1 до Договору.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 30 березня 2021 року у задоволенні заяви було відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні вимог заяви, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не надано доказів на підтвердження відкриття виконавчого провадження. Однак, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може з наступних підстав.

При зверненні до суду першої інстанції представником заявника було надано копію Протоколу електронного аукціону №UA-EA-2020-03-05-000053-b з додатком, копію Договору № GL3N216954_ПВ_188 про відступлення прав вимоги, укладеного 24 квітня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «Консалт Солюшенс», відповідно до умов якого банк передав товариству право вимоги до боржників згідно Додатку №1 - реєстру договорів, права вимоги за якими відступається, та боржників за такими договорами.

З наданої до суду першої інстанції копії Додатку №1 до Договору про відступлення прав вимоги вбачається, що право вимоги до ОСОБА_1 було відступлено за кредитним договором № ОД13/08/2007/840-К/118 від 17 серпня 2007 року, а до поручителя ОСОБА_2 за договором поруки ОД13/08/2007/840-П/118 від 17 серпня 2007 року, загальний розмір заборгованості вказано 2 953 965 грн. 38 коп.

Також заявником було надано до суду копію платіжного доручення №94 від 22 квітня 2020 року на підтвердження виконання умов п. 4 Договору про відступлення прав вимоги. Надані до суду першої інстанції копії документів були засвідчені належним чином підписом директора заявника Рожка С.В. та печаткою товариства.

Положеннями ст. 442 ЦПК України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із змісту цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки у ній прямо визначено правило поведінки, а саме право замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Саме по собі зазначення заявником у заяві про заміну сторони саме у виконавчому провадженні за відсутності доказів відкриття такого виконавчого провадження не може бути підставою для відмови у заміні сторони його правонаступником.

Як вбачається з матеріалів справи, два виконавчі листи у справі було отримано представником позивача 27 грудня 2013 року (а.с.131, том І).

Матеріали справи свідчать про надання заявником належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження правонаступництва у матеріальних правовідносинах, що судом першої інстанції враховано не було.

За таких обставин апеляційну скаргу заявника слід задовольнити частково, ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення вимог про заміну сторони.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

постановив:

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 30 березня 2021 року скасувати та постановити нове судове рішення.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» про заміну сторони її правонаступником задовольнити частково.

Замінити стягувача у виконавчих листах у справі № 2-2327/11 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс».

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 24 січня 2022 року.

Головуючий

Судді