Справа № 263/8972/18
Провадження № 6/263/17/2022
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р АЇ НИ

27 січня 2022 року Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області за головуванням судді Томіліна О.М., при секретарі Михайлів В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Заявники звернулися до судуіз заявою про визнання виконавчого листа №263/7982/18 від 26.11.2020, виданого Жовтневим районним судом міста Маріуполя Донецької області, таким, що не підлягає виконанню на підставі відсутності обов`язку боржника. На обгрунтування заяви зазначають, що як вбачається з правовстановлюючих документів на квартиру, на час видачі судом стягувачу виконавчого листа №263/7982/18 від 26.11.2020 та пред`явлення стягувачем 02.12.2020 його до виконання, власником вказаної у виконавчому документів квартири була інша особа, яка не є стороною у виконавчому провадженні, не була стороною у цивільному процесі, та ніякого рішення щодо прав та обов`язків цієї особи суд не приймав. Отже, заявники не мають фізичної можливості чинити якісь перешкоди стягувачу у його вселенні в цю квартиру, та не мають ані фактичної, ані юридичної можливості виконати рішення суду про вселення стягувача ОСОБА_3 у зазначену у виконавчому документі квартиру.

28.12.2021 до суду від представника ОСОБА_3 адвоката Крохмальової Л.П. надійшли заперечення на заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у яких зазначила, що відсутні правові підстави визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, просила відмовити у задоволенні заяви з огляду на наступне. Постановою Донецького апеляційного суду від 10.09.2020 був задоволений позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 ( ОСОБА_4 ) та ОСОБА_1 , які рішенням суду зобов`язані усунути перешкоди ОСОБА_3 у праві користування жилим приміщенням, вселити ОСОБА_3 в квартиру АДРЕСА_1 . Під час проголошення судового рішення 10.09.2020 Донецьким апеляційним судом ОСОБА_1 , яка є матір`ю ОСОБА_2 , була присутня особисто у суді разом зі своїм представником ОСОБА_5 . Будучи обізнаними про вказане судове рішення, ОСОБА_2 особисто та ОСОБА_1 особисто, з метою уникнути виконання рішення суду, підписали 17.09.2020 із третьою особою ОСОБА_6 договір купівлі-продажу спірної квартири. Під час розгляду справи Жовтневим районним судом м.Маріуполя Донецької області заявники стверджували, що не мають іншого житла ніж вказана квартира, що здійснюють в ній ремонт і мають намір в ній жити, а після рішення суду не на їх користь переоформили право власності на іншу особу. Як вбачається з п.4 договору купівлі-продажу від 17.09.2020 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 стверджують покупцю, що судові спори відносно цієї квартири не ведуться, не укладено договорів користування з іншими особами. З цього вбачається, що заявники умисно, за попередньою згодою, приховавши наявність судового рішення, за яким вони зобов`язані вселити ОСОБА_7 у вказану квартиру, з метою невиконання цього судового рішення, здійснили відчуження майна на користь ОСОБА_6 , яка у подальшому у 2021 році перепродала квартиру. Про відчуження квартири ОСОБА_7 дізнався у 2021 році від державного виконавця після відкриття виконавчого провадження і здійснення разом із виконавцем виїзду на адресу цієї квартири у березні 2021 року. Виконавчий лист було видано судом 26.11.2020, 02.12.2020 переданий лист до примусового виконання. До теперішнього часу рішення суду не виконано, до керівника Центрального ВДВС у м.Маріуполі подано скаргу на бездіяльність виконавця. Також ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири від 17.09.2020, витребування майна, визнання недійсним свідоцтва про право власності від 08.05.2019. Справа знаходиться в провадженні Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області за №263/7126/21, ухвалою суду прийнято заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну квартиру. Заявники є учасниками цієї справи, їх адвокати також приймають участь у цій справі, але ці обставини вони приховали у своїй заяві про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Звертає увагу на те, що квартира вибула із власності заявників саме за їх волевиявлення, шляхом укладення ними договору купівлі-продажу 17.09.2020, а не з незалежних від них підстав. 10.09.2020 їм стало відомо рішення Донецького апеляційного суду щодо права ОСОБА_3 на користування цією квартирою, при цьому рішення суду вони добровільно не виконали, а були зобов`язані його виконати відповідно до ст.129 Конституції України, не чекаючи відкриття виконавчого провадження.

Від ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності.

ОСОБА_3 надав заяву про розгляд справи за його відсутності, за участю його представника ОСОБА_8 , зазначив, що із заявою не згоден, просив відмовити у її задоволенні.

Від представника ОСОБА_3 адвоката Крохмальової Л.П. до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, просила відмовити у її задоволенні.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 13 липня 2020 року (справа №263/8972/18) в задоволенні позовних вимог ОСОБА_9 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_1 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, було відмовлено. В задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_9 , ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні квартирою та вселення відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного суду від 10 вересня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_10 залишено без задоволення. Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено. Рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 13 липня 2020 року скасовано в частині відмови в позовних вимогах ОСОБА_3 . Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_9 , ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні квартирою та вселення задоволено. Зобов`язано ОСОБА_10 та ОСОБА_1 усунути перешкоди ОСОБА_3 у праві користування жилим приміщенням: вселити ОСОБА_3 в квартиру АДРЕСА_1 . В решті рішення залишено без змін.

26.11.2020 Жовтневим районним судом м.Маріуполя Донецької обасті видано виконавчий лист по справі №263/8972/18 про зобов`язання ОСОБА_10 та ОСОБА_1 усунути перешкоди ОСОБА_3 у праві користування жилим приміщенням: вселити ОСОБА_3 в квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до договору купівлі-продажу від 17.09.2020, посвідченого приватним нотаріусом Скоробогатьком О.В., зареєстровано в реєстрі №1020, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (далі продавці) та ОСОБА_6 (далі покупець) уклали договір про те, що продавці передають у власність покупця трьохкімнатну квартири АДРЕСА_1 , а покупець приймає квартиру і сплачує за неї обговорену суму. Згідно з п.3 зазначена квартира належить продавцям на підставі свідоцтва про право власності, відповідно до п.4 продавці стверджують, що на момент укладення цього договору, зокрема, судові спори відносно цієї квартири не ведуться, будь-яких інших обмежень не має.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права вланості від 17.09.2020 №224465418, право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстроване за ОСОБА_6 , 1/1 частка, підстава для державної реєстрації: договір купівлі-продажу, серія та номер 1020, виданий 17.09.2020.

Постановою державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м.Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Гладкоскок О.О. від 02.12.2020 відкрито виконавче провадження ВП №63792570 з примусового виконання виконавчого листа №263/8972/18, виданого 26.11.2020 Жовтневим районним судом м.Маріуполя Донецької області, про зобов`язання ОСОБА_10 та ОСОБА_1 усунути перешкоди ОСОБА_3 у праві користування жилим приміщенням: вселити ОСОБА_3 в квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Маріуполя Доненцької області від 01.07.2021 по справі №263/7126/21 за заявою ОСОБА_3 про забезпечення позову, поданого ОСОБА_3 до ОСОБА_11 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , Департаменту по роботі з активами Маріупольської міської ради про визнання договру купівлі-продажу від 17.09.2020 недійсним, витребування майна, визнання недійсним свідоцтва про право власності від 08.05.2019 та скасування державної реєстрації, заявлені вимоги задоволені. Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

За інформацією, отриманою в ході судового розгляду заяви, постанова Донецького апеляційного суду від 10 вересня 2020 року є невиконаною.

За змістом ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, підлягають виконанню на всій території України.

Згідно зі ст. 431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Відповідно до ч.2 ст.432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Тобто, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, однак наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, полягає насамперед, у встановлені обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення (матеріально-правові обставини), наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа або наявності інших обставин, які зумовлюють необхідність встановлення питань виконання судового рішення (процесуально-правові обставини).

До матеріально-правових обставин відноситься добровільне виконання боржником чи іншою особою рішення суду, внаслідок чого обов`язок припинився; обов`язок боржника припинився з інших причин (передання відступного, зарахування прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі, інші підстави припинення зобов`язання, передбачені главою 50 ЦК України).

Отже, закон не передбачає можливості визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом, є належним виконавчим документом і обов`язок боржника не припинився.

У порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Згідно із постановою Верховного суду від 24.07.2019 по справі №405/1820/17 «Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Згідно із частинами другою та третьою статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Цивільно-правовий договір не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення (в тому числі, вироку).

Як наслідок, не виключається визнання договору недійсним, направленого на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 статті 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (частина третя статті 13 ЦК України).

Вирішуючи питання про наявність підстав для визнання недійсним правочину внаслідок укладення договору, зміст якого суперечить ЦК України, Верховний Суд врахував, що: 1) відповідач відчужив майно після пред`явлення до нього позову про стягнення заборгованості; 2) майно відчужене на підставі безвідплатного договору; 3) майно відчужене на користь близького родича;

4) після відчуження спірного майна у відповідача відсутнє інше майно, за рахунок якого він може відповідати за своїми зобов`язаннями перед кредитором.

При цьому, та обставина, що правочин із третьою особою, за яким боржник відчужив майно, реально виконаний, не виключає тієї обставини, що він направлений на уникнення звернення стягнення на майно боржника та, відповідно, може бути визнаний недійсним на підставі загальних засад цивільного законодавства.

Угоди, що укладаються учасниками цивільних відносин, повинні мати певну правову та фактичну мету, яка не має бути очевидно неправомірною та недобросовісною. Угода, що укладається «про людське око», таким критеріям відповідати не може».

Зважаючи на викладене, беручи до уваги, що обов`язок боржників не є припиненим, недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання, обов`язковість рішення суду для виконання та встановлену законом відповідальність за невиконання рішення суду, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення поданої заяви. Дії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо продажу спірної квартири третій особі одразу після винесення постанови Донецьким апеляційним судом про зобов`язання ОСОБА_10 та ОСОБА_1 усунути перешкоди ОСОБА_3 у праві користування жилим приміщенням: вселити ОСОБА_3 в квартиру АДРЕСА_1 , суд оцінює як спосіб ухилення від виконання рішення суду. Зазначені дії не можуть мати наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст.ст.431, 432 ЦПК, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволені заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду або через Жовтневий районний м. Маріуполя Донецької області протягом 15 днів з дня її складання.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.М.Томілін