Справа № 132/1376/19
Провадження № 22-ц/801/23/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Павленко І. В.
Доповідач:Береговий О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2022 рокуСправа № 132/1376/19м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Берегового О.Ю. (судді доповідача),

суддів: Панасюка О.С., Шемети Т.М.,

за участю секретаря судового засідання: Михайленко А.В.,

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

відповідачі: Товариство з обмеженою відповідальністю "Транс-Легіон Україна", Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Перша",

розглянув цивільну справу за позовом представника позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 адвоката Молявчика Олексія Валерійовича до товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Легіон Україна", приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша" про стягнення матеріальної та моральної шкоди внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Легіон України» на рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 08 вересня 2021 року, ухваленого в залі судових засідань місцевого суду під головуванням судді Павленко І.В., дата складення повного тексту рішення 20 вересня 2021 року,

встановив:

В квітні 2019 року представник позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 адвокат Молявчик Олексій Валерійович звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Легіон Україна", приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша" про стягнення матеріальної та моральної шкоди внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 15 лютого 2018 р. біля 18 години, водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем тягач «Сканія», д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом «Кроне», д.н.з. НОМЕР_2 , рухаючись в с. Корделівка по вул. Київська, Калинівського району Вінницької області, по автодорозі М-21 в напрямку м. Житомир, не вибравши безпечну швидкість та не врахувавши дорожню обстановку в результаті заносу причепа здійснив зіткнення з автомобілем марки «Опель-Кадет», д.н.з. НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_3 та який знаходився на узбіччі з правої сторони. Водія автомобіля «Опель Кадет» ОСОБА_1 та його пасажира ОСОБА_2 з тілесними ушкодженнями доставлено до Калинівської ЦРЛ.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль «Опель-Кадет» д.н.з. НОМЕР_3 , який належить позивачці ОСОБА_3 , та завдано фізичної та матеріальної шкоди позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Попередньо позивачка ОСОБА_3 оцінює розмір завданих збитків внаслідок пошкодження автомобіля в сумі 100 000 грн., а позивач ОСОБА_1 в розмірі 2 738, 58 грн. витрат на лікування. Крім цього, позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 оцінюють завдану їм моральну шкоду в розмірі по 20000 грн.

Вказує також, що власником автомобіля-тягача разом із причепом є товариство з обмеженою відповідальністю «Транс-Легіон Україна», а водій даного автомобіля ОСОБА_4 є найманим працівником підприємства і на час ДТП перебував при виконанні своїх службових обов`язків.

Цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу тягача «Сканія», д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом «Кроне», д.н.з. НОМЕР_2 , застрахована в приватному акціонерному товаристві "Страхова компанія "Перша".

За результатами досудового розслідування, слідчим СВ Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області 13 липня 2018 р. винесено постанову про закриття кримінального провадження за № 0000098, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

05 червня 2018 року Козятинським міськрайонним судом розглянуто адміністративний матеріал відносно водія ОСОБА_4 за фактом вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 124 КУпАП, а саме вчинення ДТП 15 лютого 2018 року. За результатом розгляду справи винесено постанову про закриття адміністративного провадження у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

З огляду на те, що відповідачі згідно договору страхування цивільно-правової відповідальності збитки їм від ДТП не відшкодували в добровільному порядку, тому позивачі звернулись до суду з даним позовом в якому просили стягнути солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Легіон Україна» та приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» на користь ОСОБА_1 2 738, 58 грн витрат на лікування та 20 000 грн завданої моральної шкоди; на користь ОСОБА_2 20 000 грн завданої моральної шкоди та на користь ОСОБА_3 в розмірі 100000 грн збитків завданих пошкодженням автомобіля.

Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 08 вересня 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Товариства ТОВ "Транс-Легіон Україна" на користь ОСОБА_1 2738,58 грн витрат на лікування та 20000 грн моральної шкоди, на користь ОСОБА_2 20000 грн моральної шкоди, на користь ОСОБА_3 38174,03 грн збитків завданих пошкодженням автомобіля.

Стягнуто з Товариства ТОВ "Транс-Легіон Україна" на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , кожного зокрема, по 10000 грн судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката.

Стягнуто з Товариства ТОВ "Транс-Легіон Україна" на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , кожного зокрема, по 2198 грн витрат, пов`язаних з проведенням експертизи.

Проведено розподіл судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору.

В іншій частині заявлених вимог відмовлено в зв`язку з їх безпідставністю.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що в досудовому порядку позивачі не зверталися до ПрАТ «СК «Перша» із заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок ДТП, яка сталася 15 лютого 2018 року, а тому стягнення з ПАТ "Страхова компанія "Перша" на користь позивачів матеріальної та моральної шкоди внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди задоволенню не підлягають. Натомість, відповідачем ТОВ «Транс-Легіон Україна» не доведено обставин, що виключають вину їхнього працівника у завданні шкоди позивачам, тому даний відповідач повинен відшкодувати заподіяну шкоду джерелом підвищеної небезпеки, яким володіє на правовій підставі, зокрема ОСОБА_1 в сумі 2738,58 грн. понесених на лікування, що підтверджено оригіналами фіскальних чеків про придбання ліків та проходження медичного огляду, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в сумі по 20000 грн. моральної шкоди та ОСОБА_3 в сумі 38174,03 грн. за завдані збитки пошкодженням автомобіля, яка визначена висновком експерта автотоварознавчого дослідження.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду товариство з обмеженою відповідальністю «Транс-Легіон України» подало апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права та невідповідність висновків суду першої інстанції дійсним обставинам справи просило оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, а також здійснити розподіл судових витрат.

Апеляційна скарга мотивована тим, що на думку заявника суд попередньої інстанції не мотивував підстав стягнення завданої шкоди на користь позивачів саме з товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Легіон України», а не з приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша", як страховика. Поряд з цим, вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підтвердженими жодними належними і допустимими доказами. Крім того, вважає, що місцевий суд не мотивував підстав для стягнення моральної шкоди на користь позивачів саме у визначеному ними розмірі.

Сторони по справі не скористались своїм правом на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не направили, що за положеннями ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не відповідає цим вимогам.

Судом встановлено, що 15 лютого 2018 року, близько 18 год.00 хв., водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем тягач «Сканія», д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом «Кроне», д.н.з. НОМЕР_2 , рухаючись в с. Корделівка по вул. Київська, Калинівського району Вінницької області по автодорозі М-21 в напрямку м. Житомир, не вибравши безпечну швидкість та не врахувавши дорожньої обстановки, в результаті заносу причепа, здійснив зіткнення з автомобілем марки «Опель-Кадет», д.н.з. НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_3 та який заходився на узбіччі з правої сторони. Водія автомобіля «Опель Кадет» ОСОБА_1 та його пасажира ОСОБА_2 з тілесними ушкодженнями було доставлено до Калинівської ЦРЛ.

Власником автомобіля-тягача «Сканія» разом із напівпричепом «Кроне» є товариство з обмеженою відповідальністю «Транс-Легіон Україна». Водій даного автомобіля ОСОБА_4 є найманим працівником підприємства і на час ДТП перебував при виконанні своїх службових обов`язків.

За фактом дорожньо-транспортної пригоди Калинівським відділом поліції ГУ НП у Вінницькій області були внесені відомості до ЄРДР за № 0000098 від 15 лютого 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

13 липня 2018 р. слідчим СВ Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області винесено постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000098 від 15 лютого 2018 року, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України (т. 1 а.с. 19-20). Вказаною постановою встановлено, що саме від неправомірних дій ОСОБА_4 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів 15 лютого 2018 року, які були пошкоджені внаслідок цієї ДТП. Проте, у зв`язку із заподіяння потерпілим легких тілесних ушкоджень, кримінальне провадження відносно водія ОСОБА_4 підлягає закриттю.

Постановою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 05 червня 2018 року провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 124 КУпАП закрито на підставі ст. 38 КУпАП, у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення (т. 1 а.с. 21).

Згідно висновку експерта Вінницького відділення КНДІСЕ № 6252/6253/19-21 від 10 лютого 2021 року, з технічної точки зору, в даній дорожній ситуації, причиною дорожньо-транспортної пригоди були невідповідності дій водія вантажного автопоїзда «Сканія» д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом «Кроне» д.н.з. НОМЕР_4 ОСОБА_4 вимогам п.12.1 ПДР України (т. 1 а.с. 160-164).

Відповідно до страхового полісу серії АК № 8121052 від 03 січня 2018 року, між ТОВ "Транс-Легіон Україна" та ПрАТ «Страхова компанія «Перша» було укладено угоду страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу. Згідно вказаного полісу ТОВ "Транс-Легіон Україна" застраховано свою цивільну правову відповідальність на випадок завдання шкоди на період з 14 січня 2018 року по 13 січня 2019 року (т. 1 а.с. 17).

Згідно висновку експерта автотоварознавчого дослідження № 108Е-02/18 від 05 березня 2018 року встановлено, що сума відновлюваного ремонту автомобіля «Opel Kadet» реєстраційний номер НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , та вартість відновлюваного ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, перевищують ринкову вартість ідентичного, технічного справного автомобіля, відповідно проводити ремонтно-відновлювальні роботи економічного не доцільно. Вартість матеріального збитку, заподіяного з технічної точки зору власнику автомобіля «Opel Kadet» реєстраційний номер НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , внаслідок його пошкодження під час дорожньо-транспортної пригоди, в цінах станом на час виконання даного дослідження, складає 38174,03 грн (т. 1 а.с. 81-100).

Згідно висновку № 43 експерта Калинівського відділення судово-медичних експертиз Чорного Є.О від 20 червня 2018 року, у ОСОБА_2 виявлено тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми струс головного мозку, забійна рана голови. За ступенем тяжкості вказані тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний (понад 6, але не більше 21 дня) розлад здоров`я. По давності утворення можуть відповідати строку ДТП вказаному у постанові про призначення судово-медичної експертизи (т. 1 а.с. 23-26).

Згідно висновку № 44 експерта Калинівського відділення судово-медичних експертиз Чорного Є.О від 20 червня 2018 року, у ОСОБА_1 виявлено тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми органів малого тазу, забій сечового міхура, мікрогематурія, забій тканин лівого стегна. За ступенем тяжкості вказані тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний (понад 6, але не більше 21 дня) розлад здоров`я. По давності утворення можуть відповідати строку ДТП вказаному у постанові про призначення судово-медичної експертизи (т. 1 а.с. 27-29).

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Спірні правовідносини регулюються Законом України від 01 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та главою 82 підрозділу 2 розділу ІІІ ЦК України.

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У цьому Законі визначено, що особами, відповідальність яких вважається застрахованою, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом, тобто таким, який зазначається у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована (пункти 1.4, 1.7 статті 1).

За вимогами статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Водночас, відповідно до пункту 33.1.4 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів») заяву про страхове відшкодування (пункт 35.1 статті 35).

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Відповідно до пунктів 37.1.1, 37.1.4 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку; неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

При цьому, строк, зазначений у пункті 37.1.4 статті 37 Закону є присічним і поновленню не підлягає.

Такий правовий висновок щодо застосування норм права висловлений Великою Палатою Верховного Суду в постановах від 03 жовтня 2018 року у справі № 753/5293/16-ц (провадження № 14-310цс18), від 11 грудня 2019 року у справі № 465/4287/15 (провадження № 14-406цс19) та Верховним Судом в постановах від 21 березня 2019 року у справі № 758/16132/16-ц (провадження № 61-30263св18), від 01 липня 2019 року у справі № 513/1275/14-ц (провадження № 61-22420св18) та від 05 лютого 2020 року у справі № 748/1893/18 (провадження № 61-11557св19).

Статтею 1194 ЦК України урегульовано питання відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37 цього Закону), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів») (пункт 73 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), пункт 62 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 752/16797/14-ц (провадження № 14-80цс19).

Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність за шкоду заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземних транспортних засобів власника автомобіля тягача «Сканія», д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом «Кроне», д.н.з. НОМЕР_2 , ТОВ «Транс-Легіон Україна», була застрахована в ПрАТ «СК «Перша», що підтверджується полісом серії АК № 8121052 від 03 січня 2018 року. Ліміт відповідальності на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, становить 100000 грн., а заподіяну життю і здоров`ю 200000. Франшиза 00,00 грн. (т. 1 а.с. 17).

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 108Е-02/18 від 05 березня 2018 року вартість матеріального збитку, заподіяного з технічної точки зору власнику транспортного засобу позивача ОСОБА_3 , внаслідок його пошкодження під час ДТП, становить 38174,03 грн, а витрат пов`язаних з завданням шкоди здоров`ю ОСОБА_1 , за його позицією становить 2738,58 грн.

Отже, розмір завданих збитків не перевищує ліміт відповідальності страховика, а тому колегія суддів приходить до висновку про безпідставність вимог позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_1 до відповідача ТОВ «Транс-Легіон Україна» про відшкодування збитків, завданих ДТП у розмірі витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу та завданням шкоди здоров`ю ОСОБА_1 , оскільки цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу вказаного відповідача по справі, на час ДТП була застрахована у ПрАТ «СК «Перша», а розмір завданої позивачу шкоди не перевищує ліміт відповідальності страховика, який визначений в розмірі 100 000,00 грн., за шкоду, заподіяну майну та в розмірі 200 000,00 грн. за шкоду заподіяну життю і здоров`ю, та тільки у разі недостатності ліміту відшкодування страхового відшкодування позивач набуває право на звернення з позовом про відшкодування завданої матеріальної шкоди до особи, на що суд першої інстанції уваги не звернув.

Непред`явлення вимоги до страховика, який має відшкодувати шкоду відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», є підставою для відмови у позові до особи, яка завдала шкоди.

Разом з цим, форма і зміст вказаної вимоги визначений п.п. 35.1, 35.2 ст.35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Так, зокрема, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; прізвище, ім`я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), шо її підтверджують; інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; підпис заявника та дата подання заяви.

До заяви додаються: паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа; документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником; довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа; документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди заподіяної майну; свідоцтво про смерть потерпілого - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди пов`язаної із смертю потерпілого; документи, шо підтверджують витрати на поховання потерпілого, - у разі вимоги заявника про відшкодування витрат на поховання потерпілого; документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв`язку із смертю годувальника; відомості про банківські реквізити заявника (за наявності).

Документи, зазначені у підпунктах "а" - "ґ" цього пункту, надаються для огляду та зняття копії або в копіях, засвідчених заявником. Страховик та МТСБУ мають право вимагати для огляду оригінали зазначених документів. Решта документів надаються в оригіналі або належним чином оформленій копії. Належно оформленою копією документа є копія, посвідчена органом, установою чи організацією, що його видала, або нотаріально посвідчена або посвідчена особою, якій подається заява про страхове відшкодування.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_3 із заявою про виплату страхового відшкодування до страховика не зверталась, відповідно не реалізувала своє право на відшкодування шкоди, яка підлягала б стягненню із страховика у межах страхового ліміту у розмірі витрат, пов`язаних із заподіянням пошкоджень транспортному засобу, внаслідок ДТП, а саме в сумі 38174,03 грн., яка вказана в висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 108Е-02/18 від 05 березня 2018 року (т. 1 а.с. 81-100).

Вказане є самостійною підставою для відмови у позові як до страховика ПрАТ «СК «Перша» так і до особи, працівником якої завдана шкода, зокрема, товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Легіон Україна».

Поряд з цим, представник позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвокат Молявчик О.В. звертався до відповідача ПрАТ «СК «Перша» із адвокатським запитом від 11 лютого 2019 року, тобто в межах визначеного законом строку з моменту вчинення ДТП, в якому міститься інформація, передбачена п. 35.1 статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та прохання розглянути вказаний запит, як заяву про відшкодування потерпілим особам завданих збитків. Разом із вказаним запитом долучено відповідні додатки (т. 1 а.с. 41).

Відтак, у зв`язку із відповідним зверненням представника позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвокатом Молявчиком О.В. до страховика ПрАТ «СК «Перша», в останнього виник обов`язок з виплати потерпілим страхового відшкодування.

Вирішуючи питання щодо солідарного стягнення з ПрАТ «СК «Перша» та ТОВ «Транс-Легіон Україна» на користь ОСОБА_1 2 738, 58 грн витрат на лікування та 20 000 грн завданої моральної шкоди і ОСОБА_2 20 000 грн завданої моральної шкоди, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до частини 1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно п.1 ч. 2 ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Розмір відшкодування моральної шкоди визначає суд залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Відповідно до ч. 1 ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно з п.22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст.23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

За положеннями ст.26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком відшкодовується потерпілому фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Між тим, страхова виплата це грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

Отже, за Законом моральна шкода відшкодовується тільки потерпілому фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди. Її сума визначається у відсотках від визначеної страхової виплати лише за шкоду, заподіяної здоров`ю, при цьому розмір відсотку є фіксованим.

При цьому, визначальним є встановлення наявності шкоди заподіяної здоров`ю та її суми.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, суд першої інстанції правильно встановив, і це вбачається з матеріалів справи, що позивач ОСОБА_1 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди зазнав тілесних ушкоджень, які за висновком судово-медичної експертизи були віднесені за тяжкістю до легких. На підтвердження завдання шкоди здоров`ю та витрат понесених на лікування в силу ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач ОСОБА_1 надав виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого (т. 1 а.с. 33-34) та оригінали фіскальних чеків про придбання ліків та проходження медичного огляду (т.1 а.с. 31-32) на суму 2738,58 грн, яка і підлягає стягненню із ПрАТ «СК «Перша».

Крім того, позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у зв`язку з наслідками події, обсягом страждань, які вони зазнали, зокрема що позначилось негативними змінами у їхньому житті: щоденні думки та спогади про наслідки психотравмуючої події, страх можливого повторення подій, негативні переживання та спогади, потреба в униканні аналогічних обставин, перенесений фізичний біль, емоційний стрес, порушення життєвих планів, погіршені можливості побудови та реалізації нових життєвих перспектив і трудових планів, нової продуктивної самореалізації, тощо, враховуючи вимоги розумності, виваженості та справедливості колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що розмір моральної шкоди, який визначили позивачі у сумі по 20000 грн, є завищеним, тоді як він має бути адекватним нанесеній моральній шкоді, відшкодування якої не може бути засобом отримання доходу.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд враховує характер та обсяг страждань, які зазнали позивачі та приходить до висновку про встановлення розміру моральної шкоди останнім по 2000 грн.

Оскільки, відшкодуванню позивачу ОСОБА_1 підлягає матеріальна шкода в розмірі 2738,58 грн, як шкода, заподіяна його здоров`ю, тому у відповідності до вимог ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з ПрАТ «СК «Перша» на користь останнього належить стягнути 5% відсотків від суми 2738,58 грн., що дорівнює 137 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди.

При цьому розмір моральної шкоди в сумі 1863 грн., що становить різницю між розміром моральної шкоди, яка визначена судом, на рівні 2000 грн., та розміром моральної шкоди, яка підлягає сплаті страховиком у сумі 137 грн. (2000 137 = 1863 грн.) слід стягнути безпосередньо з винної в ДТП особи, а саме відповідача ТОВ «Транс-Легіон Україна».

Водночас, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що ОСОБА_2 , в результаті події що сталась, також отримав легкі тілесні ушкодження, однак, ані перед страховиком ПрАТ «СК «Перша»», ані перед судом у даному цивільному позові, не ставив питання про страхову виплату за шкоду, заподіяну здоров`ю, у зв`язку з чим у страховика не виник обов`язок з відшкодування моральної шкоди, яка може бути нарахована та сплачена останньому за рахунок страховика виключно у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

За таких обставин, моральна шкода в визначеному апеляційним судом розмірі 2000 грн., підлягає відшкодуванню за рахунок особи, яка її завдала, тобто відповідача ТОВ «Транс-Легіон Україна».

Отже, обставини на які посилається відповідач в апеляційній скарзі як на підставу перегляду судового рішення в частині порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права частково знайшли своє підтвердження.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі статтею 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо, зокрема, справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Оскільки при вирішенні справи суд допустився порушень норм матеріального та процесуального права, тому рішення суду підлягає скасуванню.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з підстав, встановлених статтею 376 ЦПК України, з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову представника позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 адвоката Молявчика Олексія Валерійовича.

Щодо судових витрат.

Згідно з частиною 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

За правилами ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволенню позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

До інших судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, відносяться зокрема витрати на професійну правничу допомогу та пов`язані з проведенням експертизи.

Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 при зверненні до суду першої інстанції сплатити судовий збір в розмірі по 768,40 грн., а позивач ОСОБА_3 1000 грн. (т. 1 а.с. 1-4). Крім того позивачами було сплачено по 2198 грн. за проведення експертизи (т. 1 а.с. 156).

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню на 20,84% від заявлених, при цьому на 12,65% вимог до відповідача ПрАТ «СК «Перша» та на 8,19% до відповідача ТОВ «Транс-Легіон Україна», тому на користь ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір за подання позовної заяви, пропорційно задоволеним вимогам в сумі 375, 20 грн. (278 грн. за проведення експертизи + 97,20 грн. за подачу позовної заяви), з відповідача ПрАТ «СК «Перша» та з відповідача ТОВ «Транс-Легіон Україна» в сумі 242, 91 грн. (180 грн. за проведення експертизи 62,94 грн. за подачу позовної заяви).

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню на 10% від заявлених, при цьому на 10% вимог до відповідача ТОВ «Транс-Легіон Україна», тому на користь ОСОБА_2 слід стягнути судовий збір за подання позовної заяви, пропорційно задоволеним вимогам в сумі 296,64 грн. (219,80 грн. за проведення експертизи та 76,84 грн. за подачу позовної заяви) з відповідача ТОВ «Транс-Легіон Україна».

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_3 не підлягають задоволенню, тому судові витрати, зокрема за подачу позовної заяви та за проведення експертизи слід залишити за останньою.

Поряд з цим, відповідач ТОВ «Транс-Легіон Україна» при зверненні до суду апеляційної інстанції сплатив судовий збір в розмірі 3805,20 грн, що документально підтверджено платіжними дорученнями (т. 1 а. с. 228, т. 2 а.с. 9).

Оскільки апеляційна скарга ТОВ «Транс-Легіон Україна» задоволена на 81,81% від заявлених, тому, понесені відповідачем судові витрати за подання апеляційної скарги слід стягнути з кожного позивача, пропорційно задоволеним вимогам, у розмірі по 1037,67 грн. (3113 грн. / 3).

Крім того, на підтвердження понесених судових витрат, зокрема на професійну правничу допомогу, позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надали: договори про надання професійної правничої допомоги від 15 грудня 2018 року, укладений між адвокатом Молявчиком Олексій Валерійович та ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 197), та укладений між адвокатом Молявчиком Олексій Валерійович та ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 199); квитанції до прибуткового касового ордера №б/н від 16 грудня 2018 року про оплату обома позивачами по 10000 грн. адвокату (т. 1 а.с. 196, 198).

З огляду на викладене, оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню на 20,84% від заявлених, при цьому на 12,65% вимог до відповідача ПрАТ «СК «Перша» та на 8,19% до відповідача ТОВ «Транс-Легіон Україна», тому на користь ОСОБА_1 , слід стягнути документально підтверджені понесені витрати на професійну правничу допомогу пропорційно задоволеним вимогам в сумі 1265 грн. з відповідача ПрАТ «СК «Перша» та з відповідача ТОВ «Транс-Легіон Україна» в сумі 819 грн.

Разом з тим, оскільки позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню на 10% від заявлених, при цьому на 10% вимог до відповідача ТОВ «Транс-Легіон Україна», тому слід стягнути документально підтверджені понесені витрати на професійну правничу допомогу пропорційно задоволеним вимогам в сумі 1000 грн. з відповідача ТОВ «Транс-Легіон Україна».

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Легіон Україна" задовольнити частково.

Рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 08 вересня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша" на користь ОСОБА_1 2738,58 грн. витрат на лікування та 137 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Легіон Україна" на користь ОСОБА_1 1863 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Легіон Україна" на користь ОСОБА_2 2000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша" на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті судового збору в розмірі 97,20 грн. за подачу позовної заяви та 278 грн. за проведення експертизи.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Легіон Україна" на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті судового збору в розмірі 62,94 грн. за подачу позовної заяви та 180 грн. за проведення експертизи.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Легіон Україна" на користь ОСОБА_2 витрати по оплаті судового збору в розмірі 76,84 грн. за подачу позовної заяви та 219,80 грн. за проведення експертизи.

Стягнути з приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша" на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 1265 грн.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Легіон Україна" на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 819 грн.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Легіон Україна" на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 1000 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Легіон Україна" по 1037,67 грн з кожного, судових витрат за подання апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови, на підставі п. 6 ст. 259 ЦПК України складений 24 січня 2022 року.

Головуючий О.Ю. Береговий

Судді: О.С. Панасюк

Т.М. Шемета