Провадження № 2/344/1164/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

24 січня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Атаманюка Б. М.,

секретаря Стефанець Г.Я.,

за участі

позивача ОСОБА_1

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 17.11.2021 р. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом, посилаючись на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 . У вказаній вище квартирі також зареєстрований її чоловік ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач в квартирі позивача не проживає понад два роки, залишив її добровільно. Житлом не цікавиться, витрат по його утриманню та оплаті комунальних послуг не несе; дій, які б свідчили про намір та бажання зберегти за собою право користування жилим приміщенням, не вчинив. Вважає, що ОСОБА_2 , втратив право користування житловим приміщенням, а саме - квартирою АДРЕСА_1 , у зв`язку з тривалою, понад один рік без поважної причини відсутністю за місцем реєстрації.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, зазначила, що чоловік ОСОБА_2 добровільно покинув квартиру, виїхав за кордон де має іншу сім`ю. Просила задовольнити позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився повторно, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, в тому числі через сайт "Судова влада". Жодних заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, від відповідача не надійшло.

Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини свої неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд, на підставі ст. 280 ЦПК України, ухвалив провести заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини.

Встановлено, що на підставі договору дарування квартири від 19.12.2003 року позивачу ОСОБА_1 належить квартира АДРЕСА_1 (а.с.13-14). Згідно довідки про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні у квартирі АДРЕСА_1 , зареєстрований відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак на даний час за даною адресою не проживає (а.с.8).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду показала, що вона є сусідкою позивача та відповідача. Стверджує, що ОСОБА_2 виїхав за кордон, та вже більше 2 років не проживає за адресою реєстрації.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду показала, що сусідкою позивача та відповідача. Стверджує, що ОСОБА_2 більше 2 років не проживає за адресою реєстрації. Їй відомо, що він виїхав за кордон.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно вимог ч.1 ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Відповідно до вимог ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма ст.391 ЦК України визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Отже, право на користування житлом було набуто відповідачем, а після остаточного його виїзду з квартири та встановлення факту непроживання понад один рік по місцю реєстрації, відповідач втратив таке право на користування житлом.

При цьому, зі змісту чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, випливає, що оскільки інше не встановлено чинними законами, договором, заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, відсутність члена сім`ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що призводить до втрати членом сім`ї права користування помешканням.

Також, за змістом ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації, а за відсутності такої, зокрема на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Оскільки відповідач в добровільному порядку не звернувся до органу реєстрації із заявою про зняття з реєстрації, обраний позивачами спосіб захисту відповідає вимогам ч. 2 ст. 405, та ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», а отже позов є підставним та таким, що підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 316, 317, 383, 386, 391, 405 ЦК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», та керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 263-265, 268, 280-282, 288-289 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 26.01.2022 р.

Суддя Богдан АТАМАНЮК