Єдиний унікальний номер: 378/909/21
Провадження № 2/378/18/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2022 р. Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Марущак Н. М.

за участю секретаря: Яременко І. Ю.

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши в підготовчому засіданні в залі суду в м. Сміла цивільну справу за позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаною позовною заявою звернулась ФОП ОСОБА_2 з посиланням на те, що 26.06.2019 між ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» та ОСОБА_3 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/3713693, забезпечений транспорт «ВАЗ 2109 3» д.р.н. НОМЕР_1 (надалі «ВАЗ 2109 3»).

20.10.2019 на автодорозі Ставище-Тараща сталася дорожньо-транспортна пригода за участю вказаного автомобіля під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Chevrolet» д.р.н. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 .

Внаслідок вказаного ДТП було пошкоджено автомобіль «Chevrolet», д.р.н. НОМЕР_2 , з вини відповідача, цивільно-правова відповідальність якого, як водія забезпеченого автомобіля «ВАЗ 2109 3», була застрахована у ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» згідно вищевказаного поліса.

Винною особою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, визнано ОСОБА_1 , який керував автомобілем «ВАЗ 2109 3».

Згідно з умовами вищевказаного полісу на підставі страхового акту № 19.59.3 від 17.12.2019 p., заяви на виплату страхового відшкодування та зібраних документів, розмір виплати за пошкоджений транспортний «Chevrolet» складає 55 771,12 грн.

14 травня 2021 року між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 та Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» укладено Договір №1/АК про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого право грошової вимоги від вказаного товариства до ОСОБА_1 перейшло до ФОП ОСОБА_5

01.12.2021 між ФОП ОСОБА_5 га ФОП ОСОБА_2 було укладено Договір відступлення права вимоги, відповідно до якого ФОП ОСОБА_5 відступив ФОП ОСОБА_2 право вимоги на боржників за укладеними договорами страхування.

Позивач з урахуванням заяви про усунення недоліків просить суд стягнути на її користь з ОСОБА_1 55771.12 грн. шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908 грн. і витрати, понесені на професійну правничу допомогу в сумі 3000 грн.

Ухвалою судді від 28 грудня 2021 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

В підготовче судове засідання позивачка та її представник не прибули, про час і місце розгляду справи в підготовчому судовому засіданні повідомлені належним чином (а. с. 80, 82).

Відповідач ОСОБА_1 в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги про стягнення з нього 55771 грн. 12 коп. - шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, визнав в повному обсязі.

Суд, розглянувши матеріали справи, заяву відповідача про визнання позову, перевіривши письмові докази, вважає, вважає, що визнання відповідачем вказаного позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.10.2019 на автодорозі Ставище-Тараща сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ 2109 3», д.р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Chevrolet Lacetti», д.р.н. НОМЕР_2 (надалі автомобіль «Chevrolet») який належить ОСОБА_4 .. Внаслідок вказаного ДТП було пошкоджено автомобіль «Chevrolet» з вини ОСОБА_1 , цивільно-правова відповідальність якого, як водія забезпеченого автомобіля «ВАЗ 2109 3» була застрахована у ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» (а. с. 6). Постановою Ставищенського районного суду Київської області від 06.11.2019 встановлено, що ОСОБА_1 20жовтня 2019 року о 15 годині 30 хвилин на автодорозі Ставище - Тараща керував автомобілем ВАЗ 21093, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, при виїзді із с. Ясенівка не надав перевагу в русі автомобілю CHEVROLET Lacetti, державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався по автодорозі Ставище - Тараща, після чого відбулося зіткнення, автомобілі отримали пошкодження. Вказаною постановою суду відповідача притягнуто до адміністративної відпвідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.71-72).

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «ВАЗ 2109 3», д.р.н. НОМЕР_1 , була застрахована власником ОСОБА_3 на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/371369326.06.2019, укладеного між власником та ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» (а.с.6).

22 жовтня 2019 року ОСОБА_4 , який є власником автомобіля «Chevrolet», д.р.н. НОМЕР_2 , повідомив ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» про вищевказану дорожньо-транспортну пригоду (а.с.9).

24.10.2019 р. було оглянуто автомобіль «Chevrolet» за участю його власника та представника вищевказаної страхової компанії, про що складено акт огляду колісного транспортного засобу (дефектна відомість (а. с. 23).

Згідно ремонтної калькуляції № 15067 від 18.11.2019 року вартість ремонту транспортного засобу «Chevrolet» становить 118415 грн. 28 коп. без врахування зносу деталей (а.с. 24-25).

Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу вартість відновлюваного ремонту з урахуванням ПДВ складає 65048 грн. 42 коп. (а.с. 16-22).

17 грудня 2019 року ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» визнало вищевказану подію страховим випадком на підставі страхового акта №19.59.3. Віповідно до вказаного акта сума страхового відшкодування (без ПДВ) складає 55771 грн. 12 коп. (а.с.11).

На підставі вищевказаних страхового акту, полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності та заяви про страхове відшкодування від 18 листопада 2019 року(а.с. 10) ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» по платіжних дорученнях здійснило переказ коштів на рахунок ОСОБА_4 по платіжним дорученнях № 3629 від 06.03.2020 року у сумі 20000 грн. (а. с. 15), № 3713 від 10.03.2020 року у сумі 20000 грн. (а. с. 14), № 3744 від 11.03.2020 року у сумі грн. 15771 грн. 12 коп., (а.с. 13).

Згідно ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст.5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна особа (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 29 вказаного Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який сплатив страхове відшкодування за Договором страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за нанесений збиток.

Згідно ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до пункту 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до підпункту «а, в» пункту 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі.

Враховуючи вище викладене, до ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай», як до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором страхування, з моменту такої виплати, в межах фактичних витрат перейшло право зворотної вимоги (регресу) у розмірі 55771 грн. 12 коп. до ОСОБА_1 як до особи, відповідальної за завдану шкоду, та як водія забезпеченого на підставі вищевказаного полісу транспортного засобу, що керував ним на час ДТП в стані алкогольного сп`яніння.

14 травня 2021 року між ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 укладено Договір №1/АК про відступлення права вимоги, відповідно до якого, первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до боржників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за укладеними договорами страхування та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором (а.с.34-39).

Згідно Додатку №1 до вказаного договору ФОП ОСОБА_5 отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за вищевказаним договором страхування, страхувальником за яким є ОСОБА_3 , а боржником - ОСОБА_1 , сума страхового відшкодування (боргу) - 55771 грн. 12 коп. (а.с.40-42).

01 грудня 2021 року між ФОП ОСОБА_5 та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 укладено Договір №1/1/АК про відступлення права вимоги, відповідно до якого кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до боржників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за укладеними договорами страхування та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором (а.с.45-47).

Згідно Додатку №1 до зазначеного Договору ФОП ОСОБА_2 отримала право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за вищевказаним Договором страхування, страхувальником за яким є ОСОБА_3 , боржником - ОСОБА_1 , сума страхового відшкодування (боргу) - 55771 грн. 12 коп. (а.с.48-50).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи вище викладене, беручи до уваги, шо відповідач позовні вимоги визнає, - позов підлягає задоволенню. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню виплачені страховиком кошти в порядку регресу в сумі 55771 грн. 12 коп.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Позивачка просить стягнути на її користь судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908 грн. і витрати, понесені на професійну правничу допомогу в сумі 3000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивачки 50 відсотків судового збору 454 грн., сплаченого при поданні позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у зв`язку із визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, позивачці слід повернути 50 відсотків судового збору в сумі 454 грн. з державного бюджету, сплаченого при поданні позову.

При вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3000 грн. суд виходить з наступного.

Відповідно до частин першої - шостої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Як убачається з матеріалів справи 01.12.2021 між позивачкою та адвокатом Капля А. С. укладений договір про надання правової допомоги № 2 (а. с. 53-55). Згідно п. 1.1 вказаного договору адвокат зобов`язується вчинити від імені та за рахунок клієнта юридичні дії з метою стягнення суми заборгованості з фізичних та юридичних осіб, відповідальних за завдані збитки (далі - Боржник), до яких має право клієнт зворотньої вимоги відповідно до договору про відступлення права вимоги №1/1/АК від 01 грудня 2021 року. Як вказано в п.п. 3.2.5 клієнт здійснює оплату адвокату за виконання доручення у строки та на умовах, передбачених даним договором. Відповідно до п. п. 5.1.1 клієнт сплачує адвокату гонорар за написання та подання позовної заяви до суду в інтересах клієнта у розмірі 3000 грн. Згідно п. 5.5 виплата винагороди за цим договором здійснюється клієнтом протягом 5 банківських днів з моменту підписання сторонами акту про надані послуги згідно з цим договором.

Крім вказаного договору на підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем додано ордер на надання правничої допомоги (а. с. 5), акт прийому-передачі наданих послуг від 06.12.2021 р. (а. с. 55), відповідно до якого адвокат надав, а Клієнт прийняв наступні послуги правової допомоги згідно зазначеного договору: підготовка (написання) та подання позовної заяви до Ставищенського районного суду Київської області про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, вартість вказаної послуги складає 3000 грн..

Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача на користь позивачки понесених витрат на правничу допомогу, суд звертає увагу на те, що витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу є підставою для відмови у стягненні таких витрат стороні. Оскільки документів, що свідчать про оплату витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги відповідно до п. 5.5. договору про надання правової допомоги, оформлених у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо) не надано, - підстави для стягнення вказаних витрат відсутні через їх недоведеність. За таких обставин в стягненні вказаних витрат на правничу допомогу слід відмовити у зв`язку з недоведеністю понесення цих витрат.

Керуючись ст. ст. 512, 514, 979, 993, 1166, 1188, 1191 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», п. 22.1 ст. 22, 29, підпункту «а, в» пункту 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 4, 5, 76-82, 133, 137, 141, 142, 200 ч. 3, 206, 258, 259, 263-265, 268, 272-273, 352, 354-355 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу виплаченого страхового відшкодування задовольнити.

Стягнути ОСОБА_1 на користь Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 55771 (п`ятдесят п`ять тисяч сімсот сімдесят одна) гривня 12 копійок на відшкодування в порядку регресу виплаченого страхового відшкодування та витрати по сплаті судового збору в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Повернути Фізичній особі підприємцю ОСОБА_2 з державного бюджету 50 відсотків судового збору в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні, сплачених по платіжному дорученню № 9 від 07.12.2021 року.

В стягненні з ОСОБА_1 на користь Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 витрат, понесених на професійну правничу допомогу в сумі 3000 гривень відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками її розгляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повне рішення складено 25.01.2022 року.

Суддя Н. М. Марущак