Справа № 141/785/21
Провадження №2/141/23/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2022 року смт. Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Климчука С.В.

при секретарі судового засідання Солоненко І.Д.,

за участю сторін -

позивача: ОСОБА_1 ,

відповідачів: не з`явилися,

третьої особи: представник за довіреністю Янкова Ю.М. ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду цивільну справу №141/785/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Оратівської селищної ради Вінницької області, про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В :

29.10.2021 року до Оратівського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є біологічними батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне сімейне життя між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не склалось, внаслідок чого 19.04.2019 року ОСОБА_5 була взята службою у справах дітей Оратівської районної державної адміністрації на облік дітей, які перебувають в складних життєвих обставинах, у зв`язку із ухиленням батьків від виконання батьківських обов`язків з виховання та навчання дитини.

ОСОБА_4 у квітні 2018 року зникла з життя своєї доньки і до цього часу не з`являється. Про її місцезнаходження нічого не відомо. Вона не телефонує до доньки, не цікавиться її життям, не допомагає матеріально. ОСОБА_3 також не бере участі у вихованні доньки, не цікавиться її життям, матеріально не забезпечує.

ОСОБА_5 проживає разом з бабусею за адресою: АДРЕСА_1 . Між ОСОБА_1 , яка займається її вихованням й забезпечує матеріально, та ОСОБА_5 склалися доброзичливі стосунки.

Вищевикладені обставини, які свідчать про ухилення відповідачів від виконання батьківських обов`язків, стали підставою для звернення до суду з даним позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відносно їх малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 16.11.2021 року відкрито провадження у справі № 141/785/21, призначено підготовче судове засідання на 14.12.2021 року, а також до участі у справі залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Оратівської селищної ради Вінницької області. Зобов`язано орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Оратівської селищної ради подати суду письмовий висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав батька ОСОБА_3 відносно його малолітної доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також письмовий висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав матір ОСОБА_4 відносно її малолітної доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Підготовче судове засідання, призначене на 14.12.2021 року, було відкладено на 13.01.2022 року у зв`язку з неявкою відповідачів.

Відповідач ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в призначене на 13.01.2022 року підготовче судове засідання не з`явився. При цьому, 14.12.2021 року надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в призначене на 13.01.2022 року підготовче судове засідання також не з`явилася. При цьому, 28.12.2021 року надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд позов задовольнити повністю.

Представник служби у справах дітей Оратівської селищної ради Янкова Ю.М. у судовому засіданні зазначила, що підтримує висновоки органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , оскільки це не суперечитиме інтересам їх доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

За правилами ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини справи.

Згідно повторного свідоцтва про шлюб від 31.01.2017 року, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 17.07.2013 року уклали шлюб. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу - ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками записані ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 19.07.2018 року.

Відповідно до характеристики № 25-81 від 06.08.2021 року, виданої старостою Яблуновицького старостинського округу Оратівської селищної ради, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований та проживає на території старостинського округу Оратівської селищної територіальної громади с. Яблуновиця за адресою: АДРЕСА_2 , працює на цегельному заводі. За період проживання на території старостинського округу зарекомендував себе з позитивної сторони, вживання спиртних напоїв та наркотичних засобів не виявлено. Зауважень та скарг від жителів села на ім`я ОСОБА_3 не надходило.

Згідно характеристики № 25-82 від 06.08.2021 року, виданої старостою Яблуновицького старостинського округу Оратівської селищної ради, ОСОБА_4 зареєстрована, але не проживає на території старостинського округу Оратівської селищної територіальної громади за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_4 за період проживання на території старостинського округу зарекомендувала себе з негативної сторони, вживала спиртні напої. З квітня 2018 року жодного разу не навідувалась до дитини.

Як вбачається з характеристики № 29 від 30.08.2021 року, виданої НВК «Дошкільний навчальний заклад загальноосвітня школа І-ІІ ступенів» с. Кошлани, ОСОБА_5 за час навчання в школі зарекомендувала себе старанною, сумлінною, дисциплінованою, працелюбною, уважною ученицею. Дівчинка забезпечена всім необхідним шкільним приладдям та речами, які необхідні для навчання в школі.

Згідно наказу служби у справах дітей № 5 від 19.04.2019 року "Про взяття на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах" ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на облік з підстави проживання в сім`ї, у якій батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків.

Відповідно до наказу служби у справах дітей № 11 від 16.03.2021 року "Про взяття на облік дитини, яка перебуває у складних життєвих обставинах ", ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поставлено з 16.03.2021 року на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах служби у справах дітей Оратівської селищної ради, як таку, що перебувала на обліку таких дітей в службі у справах дітей Оратівської районної державної адміністрації з 19.04.2019 року.

Згідно довідки № 25-105 від 31.08.2021 року, виданої Яблуновицьким старостинським округом Оратівської селищної територіальної громади, ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до складу її сім`ї входять: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та внучка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається з характеристики № 25-90 від 31.08.2021 року, виданої старостою Яблуновицького старостинського округу Оратівської селищної ради, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована та проживає на території Яблуновицького старостинського округу Оратівської селищної територіальної громади за адресою: АДРЕСА_1 . За період проживання на території старостинського округу зарекомендувала себе з позитивної сторони, займається вихованням внучки.

Згідно довідки № 25-103 від 31.08.2021 року, виданої старостою Яблуновицького старостинського округу Оратівської селищної ради, ОСОБА_1 користується земельною ділянкою загальною площею 0,29 га, в тому числі: для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,25 га; для ведення особистого селянського господарства 0,035 га. Земельний пай, переданий в оренду 2,6345 га ТОВ «Яблуневе-С» с. Яблуновиця.

Заявою від 10.01.2022 року ОСОБА_5 не заперечує щодо позбавлення батьківських прав її матері ОСОБА_4 та батька ОСОБА_3 , у зв`язку з повною відсутністю батьків в її житті.

Як вбачається з висновку органу опіки та піклування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Оратівської селищної ради № 277 від 25.11.2021 року, щодо доцільністі позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 відносно доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконавчий комітет на основі дослідження матеріалів справи встановив, що ОСОБА_4 самоусунулася від виконання батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей; не виявляє інтересу до внутрішнього світу; не створює умов для отримання дитиною освіти. З метою забезпечення захисту прав дитини ОСОБА_5 , на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Оратівської селищної ради 23 листопада 2021 року прийнято рішення рекомендувати виконавчому комітету Оратівської селищної ради звернутися до Оратівського районного суду із пропозицією щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відносно доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Враховуючи наведене, виконавчий комітет селищної ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав громадянку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відносно своєї доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно висновку органу опіки та піклування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Оратівської селищної ради № 278 від 25.11.2021 року, щодо доцільністі позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконавчий комітет на основі дослідження матеріалів справи встановив, що ОСОБА_3 самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей; не виявляє інтересу до внутрішнього світу; не створює умов для отримання дитиною освіти. Доказом доцільності позбавлення батьківських прав відносно доньки, є і письмова заява ОСОБА_3 , в якій написано, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав. З метою забезпечення захисту прав дитини ОСОБА_5 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Оратівської селищної ради 23 листопада 2021 року, прийнято рішення рекомендувати виконавчому комітету Оратівської селищної ради звернутися до Оратівського районного суду із пропозицією щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Враховуючи наведене, виконавчий комітет селищної ради також вважає за доцільне позбавити батьківських прав громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно своєї доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Отже, оскільки відповідачі фактично усунулися від виконання батьківських обов`язків, ухиляються від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надають, позивач просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відносно їх малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визначаючись щодо спірних правовідносин, суд керується наступним.

Згідно із ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному судочинстві, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

За правилами статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Статтею 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч.5 ст.19 СК України).

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Дитині повинні бути надані всі можливості та сприятливі умови для фізичного, розумового, духовного, морального розвитку, дитина повинна зростати під піклуванням та відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, морального та матеріального забезпечення, дитина має право на освіту, яка має бути обов`язковою, сприяти її загальнокультурному розвитку, відповідальність за освіту та навчання дитини лежить перш за все на її батьках.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключним заходом, який тягне за собою серйозні й остаточні правові наслідки (втрата прав, заснованих на спорідненості) як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Такий захід впливу повинен застосовуватись у випадках свідомого та умисного ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, та з врахуванням того, що такий захід буде застосований в інтересах дітей.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінки. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграфи 57, 58).

У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

У рішенні, прийнятому у справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09), Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зав`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Розірвання сімейних зав`язків означає позбавлення дитини її коріння, позбавлення батька спорідненості з дитиною, а це буде вважатись виправданим лише за виняткових обставин.

Матеріалами даної цивільної справи підтверджується, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 неналежним чином виконують батьківські обов`язки по вихованню і утриманню доньки ОСОБА_5 , а саме не цікавляться її життям та розвитком, не забезпечують необхідне харчування, медичний догляд, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не надають дитині доступ до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі і не можуть бути для дитини прикладом та авторитетом; не виявляють інтересу до внутрішнього світу дитини, не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідачі не розуміють батьківського обов`язку, не виявляють ніяких батьківських почуттів, не займались та не займаються вихованням та утриманням дитини, не задумуються про долю дитини та її майбутнє.

Зокрема, в даному випадку позбавлення батьківських прав не призведе до відібрання дитини у батьків, оскільки вона з ними не проживає протягом тривалого часу, так само даний захід не виключає можливість побачення батьків із своєю дитиною, за наявності у них такого бажання. Тобто, позбавлення батьківських прав відповідачів фактично не змінить тривалу існуючу ситуацію між ними та дитиною.

Додатково суд враховує, що на даний час правовий статус дитини чітко не визначений, а позбавлення батьківських прав буде сприяти дитині визначити її правовий статус, як захищеної групи осіб і отримати відповідну соціальну допомогу від держави, чого вона на даний час з вини батьків позбавлена.

У правовідносинах, що склались між сторонами, суд не знаходить підстав для попередження відповідачів про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і покладення на органи опіки та піклування контролю за виконанням батьківських обов`язків, оскільки відповідачі фактично самоусунулися від виконання своїх батьківських прав та виконання батьківських обов`язків, діючи свідомо.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини, викладені в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні, зважаючи на те, що відповідачі не здійснювали жодних дій, які б могли свідчити про виявлення батьківського піклування до дітей; після звернення позивача з позовом до суду, відповідачі так і не проявили уваги до дитини, не вчиняють будь-яких дій щодо піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, її виховання, тобто продовжують ухилятись від виконання своїх обов`язків по вихованню до дитини, надали суду заяви, якими визнали позовні вимоги, відзив на позов та заперечення до суду не подали, а тому підстави для відмови у задоволенні позову про позбавлення батьківських прав відсутні.

З урахуванням положень статей 168, 169 Сімейного кодексу України, де передбачено, що у разі позбавлення батьківських прав, мати, батько дитини не позбавлені права на звернення до суду із заявою про надання права на побачення з дитиною, так і з позовом про поновлення батьківських прав, суд приходить до висновку, що є достатні підстави для позбавлення відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 батьківських прав відносно їх доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до частини 1 статті 183 цього ж Кодексу частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

З огляду на викладене, визначаючись щодо розміру та способу стягнення аліментів на утримання дитини, суд враховує розмір гарантованого законодавством України прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, той факт, що відповідачі працездатного віку та можуть надавати матеріальну допомогу. При цьому, відповідачами не надано суду належних доказів неможливості сплати аліментів на утримання малолітньої ОСОБА_5 .

З урахуванням встановлених судом обставин, наданих доказів, суд дійшов висновку, що з кожного з відповідачів необхідно стягнути аліменти на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.10.2021 року і до досягнення дитиною повноліття, шляхом перерахування коштів на особистий рахунок дитини, відкритий у банківській установі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно із ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Суд установив, що позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 1816,00 грн, згідно з квитанцій, що містяться у матеріалах справи. Враховуючи той факт, що відповідачі надали суду заяви від 14.12.2021 року та 24.12.2021 року про визнання позову, суд прийшов переконання, що позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить 908,00 грн. Разом із тим, із відповідачів на користь позивача необхідно солідарно стягнути судовий збір у сумі 908,00 грн.

На підставі ст.ст. 150, 155, 164-166, 180-183 СК України, керуючись ст.ст. 4, 12, 18, 76-82, 89, 133, 141, 142, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позбавити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстровану в АДРЕСА_2 , батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , аліменти на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.10.2021 року і до досягнення дитиною повноліття, шляхом перерахування коштів на особистий рахунок дитини, відкритий у банківській установі.

Стягувати з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрованої в АДРЕСА_2 , аліменти на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно в розмірі 1/4 частини усіх видів її заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.10.2021 року і до досягнення дитиною повноліття, шляхом перерахування коштів на особистий рахунок дитини, відкритий у банківській установі.

Зобов`язати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у місячний строк з дня набрання рішенням суду законної сили відкрити у відділенні Державного ощадного банку України особистий рахунок ОСОБА_5 для перерахування аліментів на її утримання.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , судовий збір в розмірі 908,00 гривень.

Повернути на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при подачі позову відповідно квитанції № 0.0..1 від 29.10.2021 року на суму 908,00 грн та квитанції № 7 від 08.11.2021 року на суму 908,00 грн, тобто, у розмірі 908,00 грн.

Копію рішення направити відповідачам згідно ч. 5 ст. 272 ЦПК України.

Повний текст рішення суду оформлено та виготовлено 24.01.2022 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ).

Відповідачі: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ).

ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору у справі: орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Оратівської селищної ради Вінницького області ( вул. Паркова, 14, смт Оратів, Вінницької області, 22600).

Суддя С.В. Климчук