ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/6708/21
Провадження № 2/210/518/22
У Х В А Л А

іменем України

"18" січня 2022 р. м. Кривий Ріг

Суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Вікторович Н.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України цивільну справу за позовом Управління праці та соціального захисту населення виконкому Металургійної районної у місті ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої субсидії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач Управління праці та соціального захисту населення виконкому Металургійної районної у місті ради в особі начальника управління праці та соціального захисту населення Ляліної С. звернулася до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2 про стягнення надміру виплаченої державної соціальної допомоги та просили суд стягнути з ОСОБА_2 на користь Управління праці та соціального захисту населення виконкому Металургійної районної у місті ради надміру виплачену субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 4468,13 грн. та сплачений судовий збір за звернення до суду з вказаним позовом у розмірі 2270,00 грн.

Ухвалою суду від 02 грудня 2021 року відкрито провадження по вказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

17 січня 2022 року від начальника управління праці та соціального захисту населення Ляліної С. на адресу суду надійшла заява про стягнення понесених у справі витрат, в якій остання зазначила, що 10 січня 2022 року відповідачка ОСОБА_2 повернула надміру виплачену субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 4468,13 грн., шляхом здійснення оплати такого боргу на відповідний рахунок Управління. У зв`язку з чим, посилаючись на вимоги ч.3 ст.142 ЦПК України просила стягнути з відповідача сплачений судовий збір у розмірі 2270 грн.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків.

Відповідно до Довідки №01-02/140 від 11.01.2022 року за підписом начальника управління праці та соціального захисту населення Ляліної С. та головного бухгалтера Левченкової С., станом на 11.01.2022 року ОСОБА_2 у добровільному порядку повернула кошти у повному обсязі.

17 січня 2022 року від начальника управління праці та соціального захисту населення Ляліної С. на адресу суду надійшла заява про стягнення понесених у справі витрат, у зв`язку з сплатою відповідачем надміру виплачену субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 4468,13 грн.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 522/8782/16-ц роз`яснив, що мається на увазі під відсутністю предмета спору.

Так, якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникнення).

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Подібного правового висновку Верховний Суд дійшов у постановах: від 10 квітня 2019 року у справі № 456/647/18 (провадження № 61-2018св19), від 13 травня 2020 року у справі № 686/20582/19-ц (провадження № 61-1807св20), від 09 вересня 2020 року у справі № 750/1658/20 (провадження № 61-9658св20).

Таким чином, вищевказана заява начальника управління праці та соціального захисту населення Ляліної С., розцінюється судом, як відмова від позову.

Приписами ст.12 ч.4 ЦПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням нею процесуальних дій.

Отже, саме по собі подання заяви про відмову від позову не є необґрунтованими діями позивача, оскільки це є його диспозитивним правом, передбаченим нормами ЦПК України, що не містить обмежень у його реалізації. Крім того, звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим ст. ст. 55, 124 Конституції України, та безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Отже, підстав для неприйняття відмови позивача від позову судом не встановлено.

Беручи до уваги, що відповідно до вимог процесуального законодавства подати заяву про відмову від позову позивач має на будь-якій стадії процесу, враховуючи, що позивач скористався своїм правом, суд приймає відмову позивача від позову, оскільки вона не суперечить закону і не порушує чиїх-то прав та охоронюваних законом інтересів та вважає за необхідне в зв`язку з цим закрити провадження по справі.

Згідно із п. 4 ч.1ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Вирішуючи клопотання представника про повернення судового збору, суд виходить з такого.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

Відповідно до ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір», у разі, зокрема укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

За змістом ч. 5 ст.142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Так, як вбачається з матеріалів справи позивачем 08 листопада 2021 року сплачено судовий збір у розмірі 2 270,0 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 572 від 08.11.2021 р.

Відповідно до ст. 255 ЦПК України поряд із відмовою позивача від позову передбачені і інші підстави для закриття провадження у справі. Оскільки ч. 3 ст. 142 ЦПК України передбачає правила розподілу судових витрат при наявності однієї конкретної підстави для закриття провадження, а саме відмови позивача від позову, а ч. 5 ст. 142 ЦПК України встановлює правила розподілу судових витрат при закритті провадження у справі без вказівки на підставу закриття, суд доходить висновку, що у разі наявності для закриття провадження підстав, передбачених ч. 1 ст. 255 ЦПК України, окрім однієї відмови позивача від позову. У разі ж наявності для закриття провадження у справі такої підстави як відмова позивача від позову, при вирішенні питання розподілу судових витрат застосуванню підлягають положення ч. 3 ст. 142 ЦПК України, у зв`язку з чим з відповідача підлягає стягненню на користь позивача плачений судовий збір за звернення до суду з вказаним позовом, що становить 2270,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 12, 142, 206, 255 ч.1 п.4, 258-260, 261, 353, 354 ЦПК України, ст.7 ч.3 Закону України «Про судовий збір», суд -

ПОСТАНОВИВ:

Прийняти відмову Управління праці та соціального захисту населення виконкому Металургійної районної у місті ради від позову Управління праці та соціального захисту населення виконкому Металургійної районної у місті ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої субсидії.

Закрити провадження у цивільній справі за позовом Управління праці та соціального захисту населення виконкому Металургійної районної у місті ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої субсидії.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь виконкому Металургійної районної у місті ради сплачений судовий збір у розмірі 2270 грн. (дві тисячі дві сімдесят гривень).

Ухвала в частині закриття провадження у справі може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складання повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому копія ухвали не була вручена в день її складання повного тексту, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Н. Ю. Вікторович