Номер провадження 2/754/283/22 Справа №754/2635/21
20 січня 2022 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Саламон О.Б.
за участю секретаря судового засідання Костриця В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ІНВЕСТ ХАУС», треті особи - приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Фесик Марія Олексіївна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ХАУС» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
В обґрунтування позову зазначено, що 13.07.2020 приватним нотаріусом Івано-Франківського МНО Личук Т.Г. було вчинено виконавчий напис № 2618, за яким було стягнуто з позивача на користь відповідача заборгованість. Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Фесик М.О. було відкрито виконавче провадження з примусового виконання зазначеного виконавчого напису. Позивач зазначає, що зазначений виконавчий напис повинен бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню, оскільки приватним нотаріусом в порушення вимог закону не було перевірено безспірність заборгованості за кредитом, а відповідачем не було надано нотаріусу належний пакет документів, який давав би підстави для вчинення нотаріусом виконавчого напису. Посилається також на те, що відповідачем не надано інформації приватному нотаріусу щодо існування спору між ПАТ «КБ НАДРА» та ОСОБА_1 , який вирішено в порядку цивільного судочинства Деснянським районним судом м. Києва в межах цивільної справи 31.01.2014, зокрема на виконання вказаного судового рішення в Деснянському ДВС відкрито виконавче провадження, яке у 2014 році закінчено, оскільки рішення факетично виконано. З огляду на викладене, та зважаючи на те, що заборгованість не є безспірною, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню зазначений виконавчий напис.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 17.02.2021 справу розподілено судді Саламон О.Б.
Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б. від 22.02..2021 прийнято справу до свого провадження, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження.
В судове засідання позивач не з`явився, представником подано до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримує вимоги позову в повному обсязі.
Відповідач та треті особи в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином, відзиву на позовну заяву не подано.
Приймаючи до уваги викладене, визнавши матеріали справи достатніми для вирішення справи, а неявку учасників справи такою, що не перешкоджає розгляду заяви, суд розглядає заяву без участі сторін по справі.
Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились,відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Оскільки відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву не подав та не повідомив причини його неподання, а також те, що зі сторони позивача не надходило заперечень щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення.
Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав.
Судом встановлено, що 13.07.2020 приватним нотаріусом Івано-Франківського МНО Личук Т.Г. було вчинено виконавчий напис № 2618, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ХАУС» заборгованість у розмірі 133 617,22 грн.
Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Фесик М.О. було відкрито виконавче провадження № 63762403 з примусового виконання зазначеного виконавчого напису.
Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог, суд приймає до уваги те, що за приписами ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
При цьому, відповідно до ст. 18 цього Кодексу, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється КМУ.
Статтею 88 цього Закону України визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).
Згідно з пп 2.1 п 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.
У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).
Окрім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29 червня 1999р. № 1172 (далі по тексту - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку.
При цьому, ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.
За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.
Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.
Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
Аналіз практики Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення від 21 січня 1999р. в справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», від 22 лютого 2007р. в справі «Красуля проти Росії», від 5 травня 2011р. в справі «Ільяді проти Росії», від 28 жовтня 2010р. в справі «Трофимчук проти України», від 9 грудня 1994р. в справі «Хіро Балані проти Іспанії», від 01 липня 2003р. в справі «Суомінен проти Фінляндії», від 7 червня 2008р. в справі «Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Mesrop Movsesyan проти Вірменії») свідчить, що право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес.
Європейський суд з прав людини оцінює ступінь вмотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.
Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 р. №6-887цс17.
Встановлено, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 31.01.2014 ухвалено стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитом і відсотками. На підставі вказаного рішення суду видано виконавчі листи, однак 05.11.2014 постановою ДВС Деснянського району закінчено виконавче провадження, рішення фактично виконано.
13 липня 2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського МНО Личук Т.Г. було вчинено виконавчий напис № 2618, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ХАУС» заборгованість у розмірі 133 617,22 грн.
15 вересня 2020 року ухвалою Деснянського районного суду м. Києва замінено стягувача ПАТ "КБ "Надра" на правонаступника ТОВ "Інвест Хаус.
01 грудня 2020 року постановою Київського апеляційного суду ухвалу від 15 вересня 2020 року скасовано, у задоволенні заяви відмовлено про заміну сторони виконавчого провадження.
Київський апеляційний суд, відмовляючи у задоволенні заяви, встановив факт виконання ОСОБА_1 рішення Деснянського районного суду м. Кмєва від 31.01.2014 у повному обсязі, а заміна законом не допускається.
Оскільки вище зазначені обставини встановлені постановою Київського апреляційного суду від 01.12.2020, тому позивач вважає, що звільнений від додаткового доказування, оскільки они встановлені судовим рішенням, що набрало законної сили.
Вивчивши наявні докази в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що в ході розгляду справи знайшов своє підтвердження той факт, що відповідач не надав приватному нотаріусу необхідних та достатніх документів, зокрема, які підтверджують безспірність заборгованості позивача. Також слід зазначити, що виконавчий напис вчинено не приймаючи до уваги той факт, що існує судове рішення з приводу спору між ПАТ КБ «НАДРА» та відповідачем, вимоги якого задоволено та стягнуто заборгованість за кредитним договором. Нотаріус не дотримався вимог актів законодавства України, які регулюють порядок вчинення виконавчих написів нотаріусом на документах, які свідчать про безспірність заборгованості, при цьому відповідачем всупереч вимогам закону не було надано документів, які б підтверджували право його вимоги до позивача за кредитним договором, а нотаріус всупереч вимог закону, не перевірив зміст договорів, на які відповідач посилався, як на підставу виникнення у нього права вимоги до позивача за кредитним договором, стягнувши спірну заборгованість.
В матеріалах справи відсутні переконливі докази, які б свідчили про безспірність заборгованості, як і відсутні докази того, що безспірність заборгованості була належним чином підтверджена банком при подачі документів нотаріусу, та боржник про заборгованість достеменно знав, однак, проігнорував вимогу про її погашення, а відтак позивач не мав можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення спірного виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.
Інші доводи та обґрунтування позовних вимог також заслуговують на увагу та свідчать про відсутність достатніх законних підстав, які б давали можливість приватному нотаріусу вчинити спірні виконавчі написи, та доказів зворотному з боку відповідача суду надано не було.
Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що відповідачем не були надані приватному нотаріусу належні та достатні докази безспірності заборгованості позивача за кредитним договором, відсутність достатніх законних підстав, які б давали можливість приватному нотаріусу вчинити спірний виконавчий напис, а також те, та доказів зворотному з боку відповідача суду надано не було, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню.
На підставі ст. 141 ЦПК України, судовий збір в сумі 1362 (908 грн. + 454 грн.) та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 7 170 грн., слід стягнути із відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 17-19, 76-82, 89, 141, 258, 259, 263-266, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ІНВЕСТ ХАУС», треті особи - приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Фесик Марія Олексіївна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,- задовольнити.
Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 2618 від 13.07.2020, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарасом Володимировичем, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ІНВЕСТ ХАУС» заборгованості, що виникла за кредитним договором № 45/П/21/2007-840 від 24.01.2007 у розмірі 133 617,22 грн.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ІНВЕСТ ХАУС» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 362 грн. та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 7 170 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Рішення може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Деснянський районний суд міста Києва.

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «ІНВЕСТ ХАУС»,, м. Львів, вул Миколи Вороного,2

Третя особа - приватний виконавець Фесик Марія Олексіївна, АДРЕСА_2

Третя особа - приватний нотаріус Личук Тарас Володлимирович, АДРЕСА_3

Повний текст рішення суду складено 20.01.2022.

Суддя Саламон О.Б.