Провадження № 6/201/26/2022
УХВАЛА

24 січня 2022 року місто Дніпро

Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Демидової С.О.,

з секретарем судового засідання Шумейко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська 10 січня 2022 року надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування поданої заяви зазначено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2014 року у цивільній справі № 201/10727/14-ц з відповідача на користь банку стягнуто заборгованість за кредитним договором № 0 від 29 вересня 2008 року. На підставі вищевказаного рішення видано виконавчий лист, який пред`явлено до виконання. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 листопада 2019 року було замінено стягувача з ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія». Станом на дату постановлення ухвали про заміну стягувача ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» не було відомо про стан виконавчого провадження за виконавчим листом № 201/10727/14-ц. Оскільки строк пред`явлення виконавчого листа до виконання сплив 10 листопада 2015 року, на думку заявника причини пропуску пред`явлення виконавчого листа до виконання є поважними та підлягають поновленню.

Представник заявника і інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник заявника у заяві просив розглядати справу без його участі.

Таким чином, неявка сторін у відповідності до ч. 3 ст. 442 ЦПК України не перешкоджає розгляду поставленого перед судом питання.

Ураховуючи вищезазначене, суд вважає за можливе, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, здійснити розгляд справи без фіксування судового розгляду цивільної справи за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали поданої заяви, а також матеріали цивільної справи, суд дійшов до такого висновку.

Судом встановлено, що у провадженні Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська перебувала цивільна справа № 201/10727/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, рішенням від 28 жовтня 2014 року у якій було стягнуто з солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 29 вересня 2008 року в сумі 191 416 (сто дев`яносто одна тисяча чотириста шістнадцять) грн..07 коп., яка складається з 82 704,72 грн. заборгованості за кредитом, 108 711,35 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» у рахунок повернення судового збору у сумі 1 914,16 грн., тобто по 957 (дев`ятсот п`ятдесят сім) грн. 08 коп. з кожного.

06 січня 2015 року судом було видано виконавчі листи у зазначеній цивільній справі.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 листопада 2019 року було замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» за виконавчими листами, виданими на підставі рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 28 жовтня 2014 року у цивільній справі № 201/10727/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія».

Так, відомості щодо відкритого виконавчого провадження з виконання рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2014 року у цивільній справі № 201/10727/14-ц відсутні.

Як визначено у ч. 1, 2 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення . Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

У відповідності до ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: пред`явленням виконавчого документа до виконання; частковим виконанням рішення боржником; наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Після переривання строку пред`явлення виконавчого листа до виконання перебіг строку поновлюється. Час що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. При цьому, у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статей 76, 77, 78, 79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Строк пред`явлення виконавчих листів до виконання по даній справі закінчився.

Елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоби виключити будь-який ризик свавілля.

На думку Європейського суду з прав людини, поняття «якість закону» означає, що національне законодавство повинно бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення, аби дати людям адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи мають право вживати заходів, що вплинуть на конвенційні права цих людей (див. mutatismutandis рішення Європейського суду з прав людини у справах «C.G. та інші проти Болгарії» («C.G.andOthers v.Bulgaria», заява №1365/07, 24 April 2008, §39), «Олександр Волков проти України» («OleksandrVolkov v.Ukraine», заява №21722/11, §170)).

Разом з тим Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що знаючи про судовий процес, учасник справи повинен в розумні інтервали часу вживати заходів, аби дізнатися про стан відомого йому судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» від 26 квітня 2007 року).

Суд звертає увагу, що стягувач, який не отримав у визначений законом строк задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він з матеріалами виконавчого провадження.

Стягувач, який є юридичною особою зобов`язаний забезпечити належну організацію роботи всіх своїх підрозділів, у тому числі і щодо контролю за судовими та виконавчими документами при їх виконанні в органах ДВС.

Доказів, які б свідчили про добросовісну реалізацію стягувачем своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема вчинення усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасний контроль за виконанням судового рішення, заявник суду не надав.

Метою статті 433 ЦПК України про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є захист інтересів добросовісного стягувача, який пропустив строк з поважних причин. Поважними можна вважати причини, які не залежали від волі стягувача.

Питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджуються належними і допустимими засобами доказування.

При цьому, доказів поважності причин пропуску строку пред`явлення виконавчих листів до виконання матеріали справи не містять.

Суд звертає увагу, що факт набуття заявником права вимоги за кредитним договором вже після закінчення строку на пред`явлення виконавчих листів до виконання не є безумовною підставою для поновлення цього строку.

Суд не може безпідставно поновити строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки це порушує гарантоване право на справедливий суд.

У даному випадку стягувач внаслідок своєї тривалої бездіяльності, яка не була виправдана поважними причинами, не продемонстрував зацікавленості у виконання рішення суду на свою користь у примусовому порядку, тому боржник відповідно до ст. 433 ЦПК України з урахування принципу правової визначеності вправі розраховувати на те, що у такому випадку суд не має поновлювати процесуальний строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Ураховуючи викладене у задоволенні заяви про поновлення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання слід відмовити

На підставі викладеного, керуючись ст. 260, 353, 431, 442, п. 17.4 ч. 1 розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 15-денний строк з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.О. Демидова