Справа №538/2023/21
Провадження по справі №2/538/59/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2022 року м. Лохвиця

Лохвицький районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді Зуб Т.О.,

за участі секретаря судового засідання Криворучко В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лохвиця, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Гостєва Кароліна Миколаївна, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Ріальто», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович, старший державний виконавець Лохвицького відділу державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Ткаченко Марія Сергіївна, про визнання виконавчого напису, таким що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить: визнати виконавчий напис № 8606 від 19.10.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. про стягнення з нього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» () заборгованості у загальному розмірі 23410,40 грн. таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування вимог у позові зазначив, що 16.11.2021 року із листа старшого державного виконавця Лохвицького ВДВС Ткаченко М. С. дізнався, що 19.10.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О. О. було видано виконавчий напис № 8606 ТОВ «Ріальто» щодо стягнення заборгованості з нього у розмірі 23410,40 грн за період з 22.03.2021р. по 24.09.2021р. за кредитним договором № 7-1 від 26.02.2021 року, укладеним начебто між ним та ТОВ «Ріальто». Сума заборгованості становить 23410,40 грн., яку складають: прострочена заборгованість за сумою кредиту- 4000,00 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом- 18710,40 грн., плата за вчинення виконавчого напису- 700,00 грн. Документами, відповідно до яких нотаріус вчинив виконавчий напис був Кредитний договір №7-1 від 26.02.2021 та графік розрахунків № 7-1 від 26.02.2021 року.

Вважає, що такий виконавчий напис не підлягає виконанню, не ґрунтується на законі, оскільки нотаріус не пересвідчився у безспірності боргу, як того вимагає ст. 88 ЗУ «Про нотаріат». ОСОБА_1 жодних повідомлень від відповідача про вимогу оплати грошових коштів за кредитним договором ніколи не отримував. Про існування заборгованості та її суму дізнався лише з листа держвиконавця із постановою про відкриття виконавчого провадження. Крім того, стягнення має місце у позасудовому порядку, у заявку з чим ОСОБА_1 був позбавлений можливості висувати свої заперечення щодо вчинення нотаріусом виконавчого напису, що є істотним та вплинуло на його права та обов`язки. До того ж Постановою КМУ №1172 від 29.06.1999 року (далі за текстом - Перелік) затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. В пункті 1 даної Постанови визначено, що нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно є документами за якими виконується напис. Для одержання виконавчого напису подаються: а) нотаріально посвідчена угода; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язань. Жодних нотаріально посвідчених угод між ним і відповідачем щодо повернення грошових коштів укладено не було. З виконавчого напису № 8606 від 19.10.2021 року вбачається, що стягнення заборгованості проводиться за період з 22.03.2021 року по 24.09.2021 року, що також є спірним фактом, адже таке нарахування нічим не обгрунтовано. Жодної інформації щодо того, чому саме від 22.03.2021 року ТОВ «Ріальто» вирішило, що боржник прострочив зобов`язання- немає.

Таким чином вважає, що на даний час відсутні підстави безспірності заборгованості, а тому просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалами судді Лохвицького районного суду Полтавської області від 08.12.2021 року вирішено питання про забезпечення позову, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження та справу призначено до судового розгляду (а.с. 22, 33).

В судове засідання сторони не з`явилися.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Гостєва К.М. до позову додала заяву про розгляд справи у відсутність сторони позивача. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення (а.с. 16).

Відповідач ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто», не погоджуючись з позовними вимогами надіслав відзив на позов, зазначивши, що відповідно до укладеного Договору № 7-1 від 26.02.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та ОСОБА_1 , останній отримав кредит у розмірі 4000,00 грн. строком на 24 дні, шляхом переказу на його платіжну картку № НОМЕР_1 емітовану АТ КБ «Приватбанк», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99 % від суми кредиту за кожен день користування та 3,5 % від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. 17.06.2021р. між ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» та ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» укладено договір відступлення права вимоги № 17/06/2021-Р/М-3, відповідно до умов якого право вимоги за Договором № 7-1 від 26.02.2021 року перейшло до ТОВ «ФК«Ріальто». Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації позивача на веб-сайті в мережі Інтернет ОСОБА_2 на та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Кредитний договір був підписаний позивачем 26.02.2021 року о 16 год. 01 хв. 01 сек. шляхом введення одноразового ідентифікатора 655875 в особистому кабінеті на веб-сайті Відповідача в мережі Інтернет https://monetka.com.ua. Кредитні кошти були відправлені ОСОБА_1 на його платіжну картку № НОМЕР_2 емітовану АТ КБ «Приватбанк», що підтверджується чеком № 379670331 від 26.02.2021 року. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до абзацу 3 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Таким чином, вважають, що між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір у електронній формі, що прирівнюється до письмової форми договору з всіма правовими наслідками невиконання зобов`язань за договором. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме 26.02.2021 року надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 4000,00 грн., шляхом перерахування на платіжну картку № НОМЕР_1 емітовану АТ КБ «Приватбанк». Відповідно до п. 1.2. Кредитного договору, Позивач нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі 1,99 % від суми кредиту за кожен день користування. Станом на 15.12.2021р. заборгованість за Договором № 7-1 від 26.02.2021 року становить 23 410 грн. 40 коп., та складається з: 4000,00 грн.- прострочена заборгованість за кредитом; 18710,40 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом; 700,00 грн.- заборгованість по витратам за вчинення виконавчого напису нотаріусом. Станом на 21.07.2021 року нарахування процентів Позивачу було зупинено та зафіксовано розмір заборгованості, який не змінився з дати вчинення виконавчого напису, з урахуванням того, що не відбувалися погашення. Таким чином зазначають, що у відповідача були всі обґрунтовані та законні підстави на звернення стягнення на грошові кошти, а сума боргу є безспірною, а ОСОБА_1 у встановленому законом порядку не спростував належними і допустимими доказами того, що сума заборгованості за кредитним договором на дату вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису була іншою, ніж та, яка запропонована в ньому до стягнення; не надав доказів часткового чи повного погашення заборгованості, а тому виконавчий напис таким, що підлягає виконанню (а.с. 42-43).

Третя особа- приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. причини неявки суду не повідомив.

Старший державний виконавець Лохвицького відділу державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Ткаченко М.С. надала заяву про розгляд справи у її відсутність.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що що 19.10.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. було вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за № 8606 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» заборгованості в загальній сумі 23410,40 грн., яку складають: прострочена заборгованість за сумою кредиту- 4000,00 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом- 18710,40 грн., плата за вчинення виконавчого напису- 700,00 грн. (а.с. 6).

Постановою старшого державний виконавець Лохвицького відділу державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Ткаченко М.С. від 16.11.2021 року відкрито виконавче провадження ВП № 67533735 на підставі заяви про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання виконавчого напису.(а.с. 11).

За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першоюстатті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина першастатті 39 Закону України «Про нотаріат»).Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису- це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»).

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієїстатті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженимпостановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені вЗаконі України «Про нотаріат`та Порядку вчинення нотаріальних дій.

У відповідності до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника- це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками- наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З урахуванням приписів ст. 15, 16, 18 Цивільного кодексу України, ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Такі правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19).

У цій постанові Верховний Суд зазначив, що вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Оскаржуючи виконавчий напис нотаріуса, сторона позивача, зокрема, вказувала, що будь-яких вимог, листів щодо наявної заборгованості та зобов`язання її погашення, на адресу позивача не надходило.

В матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 повідомлявся про факт відступлення права вимоги відповідачу та отримував від останнього лист-вимогу про усунення порушень за кредитним договором у розмірі, який відображено у виконавчому написі нотаріуса.

Згідно виконавчого напису сума заборгованості проводиться за період з 22.03.2021 року по 24.09.2021 року. Вказане не дає однозначного розуміння на який час та за який період утворилась заборгованість.

Відтак, суд приходить до висновку, що нотаріус не мав належних і достатніх підстав вважати, що вимоги стягувача і борг, для стягнення якого кредитор просив вчинити виконавчий напис, є безспірними.

Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору щодо її розміру, строку, за який вона нарахована тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не тільки кредитора, а й самого боржника, або ж стовідсотково підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі.

Суд також зазначає, що нарахування відсотків в сумі 18710,40 грн. свідчить про те, що стягувач нараховував їх вже після закінчення строку договору. Така вимога стягувача (кредитора) вступає в протиріччя з позицією Верховного Суду в справі № 390/1875/16-ц від 03.10.2018 року, та в справі № 2-2442/12 від 30.11.2018 року. В справі № 2-2442/12 ВС зазначив, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги. В справі № 390/1875/16-г, ВС/КЦС зазначив: право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти за позикою припиняється після спливу визначеного договором строку позики.

Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, а як встановлено судом заборгованість не є безспірною.

Враховуючи усі вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обгрунтованими, порушене право позивача підлягає захисту шляхом визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

На підставі ст. 141 ЦПК України ,суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені понесені судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 1362,00грн. (а.с. 1, 24).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 133, 141, 247, 263, 265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Гостєва Кароліна Миколаївна, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Ріальто», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович, старший державний виконавець Лохвицького відділу державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Ткаченко Марія Сергіївна, про визнання виконавчого напису, таким що не підлягає виконанню- задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 8606 від 19.10.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович про стягнення з ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» () заборгованості в сумі 23410 (двадцять три тисячі) грн. 40 коп., яку складають: прострочена заборгованість за сумою кредиту- 4000 (чотири тисячі) грн. 00 коп., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом- 18710 (вісімнадцять тисяч сімсот десять) грн. 40 коп., плата за вчинення виконавчого напису- 700 (сімсот) грн. 00 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» () на користь ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , витрати по оплаті судового збору у розмірі 1362 (одна тисяча триста шістдесят дві) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст. 284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: Т.О. Зуб