Справа № 159/5157/21
Провадження № 2/159/108/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2022 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді:

головуючого судді Волкової Ю.Ф.,

із участю секретаря судового засідання Бакай Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась із позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів із 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на тверду грошову суму - 2 500 грн.

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

1.1. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що рішеннями Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 02.11.2017 розірвано шлюб між позивачем і відповідачем; від 07.12.2017 ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи із 19.10.2017 і до досягнення дитиною повноліття.

З моменту ухвалення рішення матеріальне становище ОСОБА_2 значно покращилось, він працює на будівництві хоча і без офіційного працевлаштування, має значні доходи. У січні 2020 року він придбав у власність автомобіль марки Форд, 1994 р.в. У зв`язку із нестабільністю доходів відповідача заявлено вимогу про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі.

Також позивач вказує, що дитина потребує постійного лікування, медичних обстежень. Так, із 07.12.2018 по 17.12.2018 ОСОБА_4 знаходився на стаціонарному лікуванні, дитині встановлено діагноз - вроджена вада розвитку товстого кишечника, стійке порушення функції евакуації кишківника; стійкий больовий абдомінальний синдром. У подальшому, із 07.08.2019 по 14.08.2019, із 11.11.2019 по 18.11.2019, з 28.07.2020 по 03.08.2020 дитина проходила стаціонарне лікування. У 2019 році дитині встановлено інвалідність. У зв`язку із тим, що дитина постійно хворіє, потребує постійного догляду позивач не може працевлаштуватись.

Керуючись наведеним, враховуючи покращення майнового стану відповідача, потреби дитини у постійному лікуванні, позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів та фактично збільшити їх розмір із 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 2 500 грн щомісячно.

1.2. Відповідач у письмовій заяві від 23.12.2021 позовні вимоги не визнав. Свої мотиви обґрунтував тим, що офіційно не працевлаштований, просив у задоволенні позову відмовити. У письмовій заяві від 19.01.2022 зазначив про готовність здійснити одноразову виплату у сумі до 3 000 грн.

2. Рух справи у суді.

Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21.10.2021 відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Розгляд справи по суті призначено на 16.11.2021, відкладено на 06.12.2021, 23.12.2021 (у зв`язку із відсутністю у суду доказів належного повідомлення відповідача про дату, час і місце судового розгляду та його неявкою), 19.01.2022 (для надання додаткових доказів).

3. Заяви, клопотання учасників процесу та насідки їх вирішення.

3.1. Позивач, відповідач у заявах від 19.01.2022 справу просили розглядати за їх відсутності.

3.2. У зв`язку із не виявленням обставин, які перешкоджають проведенню судового засідання, враховуючи заяви учасників провадження, керуючись частиною першою статті 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд дійшов висновку про можливість розгляду даної справи за відсутності учасників справи.

3.3. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України .

4. Фактичні обставини справи.

4.1. Зареєстрований 11.10.2014 шлюб між позивачем і відповідачем розірвано рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 02.11.2017 (арк. спр. 11).

4.2. Від шлюбу у подружжя народився син - ОСОБА_3 . ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , арк. спр. 13).

4.3. ОСОБА_3 зареєстрований і проживає разом із матір`ю ОСОБА_1 у АДРЕСА_1 (копія довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 71 від 17.03.2021, виданої ТОВ «КД-1 Верес», арк. спр. 7).

4.4. Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 07.12.2017 у справі № 159/4004/17 ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 19.10.2017 і до досягнення дитиною повноліття (арк. спр. 12).

За вказаним судовим рішенням 04.01.2018 Ковельський міськрайонний суд видав виконавчий лист, на підставі якого 16.01.2018 відкрито виконавче провадження для його примусового виконання ВП № 55552339 (арк. спр. 36, 37)

4.5. На підставі розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у ВП № 55552339 (арк. спр. 57-58) встановлено, що станом на 16.12.2021 заборгованості по сплаті аліментів у відповідача перед позивачем немає; середньомісячна сума аліментів за 2018 рік становила 765 грн 54 коп., за 2019 рік - 834 грн 58 коп., за 2020 рік - 911 грн 87 коп., за 2021 рік - 1 008 грн 71 коп.

4.6. Згідно із довідкою № 575 від 08.12.2021 станом на дату її видачі ОСОБА_5 не знаходиться на обліку в центрі зайнятості як зареєстрований безробітний (арк. спр. 61).

4.7. Відповідно до наданої відповідачем копії трудової книжки серії НОМЕР_2 (1, 6, 7 сторінки, арк. спр. 59) з 01.11.2018 по 30.11.2018, з 03.07.2020 по 01.11.2020 ОСОБА_2 працював у ТОВ «Інкомбуд» (30.11.2018 та 01.11.2020 звільнявся за власним бажанням).

4.8. Відповідно до довідок про доходи за 2018, 2020, 2021 роки від 30.12.2021, виданих ГУ ДПС в Івано-Франківській області, за ОСОБА_2 значиться нарахований дохід: за листопад 2018 року у сумі 3 723 грн; за липень-листопад 2020 року - у сумі 20 902 грн 83 коп.; за липень-серпень 2021 року - 10 990 грн 91 коп. (арк. спр. 72-74).

4.9. ОСОБА_2 08.10.2019 зареєстрував шлюб із ОСОБА_6 (арк. спр. 62). Відповідно до наданої відповідачем копії наказу №6 від 29.10.2021 ОСОБА_6 із 01.11.2021 працює продавцем непродовольчих товарів у суб`єкта підприємницької діяльності з місячним окладом 6 200 грн (арк. спр. 60).

4.10. 16.01.2020 Мазур придбав автомобіль - Ford Escort, 1994 р.в., д.н.з. НОМЕР_3 (інформація з Єдиного державного реєстру транспортних засобів станом на 27.08.2021, надана ТМЦ МВС № 0742, арк. спр. 15).

4.11. Обставини щодо погіршення стану здоров`я дитини, встановлення інвалідності позивач підтвердила копіями відповідного посвідчення, виписок із медичної карти хворого ОСОБА_3 , карти мовленнєвого обстеження, консультативних висновків спеціаліста, довідок за результатами обстежень (арк. спр. 14, 16-34, 45-53).

5. Застосовані правові норми; висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

5.1. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 3 цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

5.2. Згідно з положеннями статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

5.3. Згідно із статтею 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здатностей та фінансових можливостей.

5.4. Частиною дев`ятою статті 7 СК України визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За умовами частин першої та другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Законом України «Про державний бюджет України на 2021 рік» визначено прожитковий мінімум для дитини від 6 до 18 років: з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Законом України «Про державний бюджет України на 2022 рік» визначено прожитковий мінімум для дитини від 6 до 18 років: з 1 січня 2022 року - 2 618 гривень, з 1 липня - 2 744 гривень, з 1 грудня - 2 833 гривень.

5.5. Положення частини першої статті 192 Сімейного кодексу України передбачають, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення стану здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

5.4. Відповідно до пункту 23 Постанови №3 від 15 травня 2006 року Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

5.5. У статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, згідно з законами України.

5.6. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

5.7.Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на дітей можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

У подальшому, визначене судом сума аліментів може бути змінена (збільшена або зменшена) у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я отримувача або платника аліментів та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до наведених норм підставою для збільшення розміру аліментів може бути таке покращення майнового стану платника аліментів, яке робить можливим сплату ним аліментів у більшому за попередньо визначений розмір. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї.

5.8. Позивач, як на підставу своїх позовних вимог, посилається на покращення матеріального становища відповідача, на що може вказувати придбання останнім у власність автомобіля, отримання доходів без офіційного працевлаштування.

Керуючись основними положеннями про доказування і докази, суд звертає увагу, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За результатами аналізу доказів, наданих позивачем і відповідачем у сукупності, дотримуючись принципу диспозитивності цивільного процесу, суд дійшов висновку про підтвердження покращення майнового стану відповідача із часу постановлення судового рішення про стягнення аліментів - 07.12.017.

Так, судом безумовно враховано, що із 30.11.2018 та повторно із 01.11.2020 відповідач звільнений з роботи.

Однак, на переконання суду, визначена підстава звільнення - за власним бажанням, свідчить про волевиявлення відповідача на припинення трудових відносин, та відсутність вимушених (поза волею відповідача) обставин для звільнення.

Також суд акцентує, що підтверджені відповідачем доходи у 2018 році (310,25 грн - середньомісячний дохід), у 2020 році (1 741 90 грн середньомісячний дохід), у 2021 році (915,91 грн середньомісячний дохід) загалом могло б свідчити про скрутне матеріальне становище останнього, однак, про вказані обставини відповідач не заявив, та навпаки 16.01.2020 прибав у власність транспортний засіб.

Окрім того, судом взято до уваги що після підтвердженого (копією 6, 7 сторінки трудової книжки) звільнення 01.11.2020 ОСОБА_2 у 2021 році отримував дохід, що стверджується довідкою про доходи податкової служби.

ОСОБА_2 відповідною довідкою центру зайнятості підтвердив обставини щодо не встановлення йому статусу безробітного станом на 08.12.2021 у порядку статті 43 Закону України «Про зайнятість населення». При цьому не спростував здатності приступити до роботи (працездатного віку, задовільного стану здоров`я).

На переконання суду, підтверджені відповідачем отримані доходи у 2018, 2020, 2021 роках (водночас, на підтвердження або спростування фактичних доходів за 2019 рік відповідач не надав суду доказів) загалом вказують на альтернативні його види (зокрема, без офіційного працевлаштування, на підставі усних цивільно-правових угод тощо).

У письмовій заяві від 23.12.2021 відповідач, як на підставу заперечень проти заявленого позову, вказав, що офіційно не працевлаштований (арк. спр. 56), однак, про відсутність будь-яких доходів, заробітків не вказав.

Наявність заборгованості у сумі 15 220 грн 35 коп. станом на 13.12.2021 на картковому рахунку дружини відповідача ОСОБА_6 перед банком, на переконання суду, не вказує на зміну (погіршення/покращення) матеріального стану відповідача. Водночас, відповідач надав суду докази працездатного віку і стану здоров`я ОСОБА_6 .

Заперечуючи позовні вимоги, відповідач не вказав про наявність членів сім`ї, які потребують утримання з його боку; не доводив погіршення стану свого здоров`я; не спростував покращення свого майнового стану.

5.9. Керуючись наведеним, суд вважає, що сторонами у справі надано докази на підтвердження наявності обставин з якими закон (стаття 192 СК України) пов`язує можливість зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду: покращення майнового стану відповідача.

5.10. При цьому, суд звертає увагу позивача, що питання про стягнення додаткових витрат на дитину викликаних її хворобою, може бути вирішено в порядку, передбаченому Сімейним кодексом України.

5.11. З огляду на встановлені обставини у їх сукупності, за результатами оцінки на предмет їх належності, допустимості, достатності, керуючись наведеними нормами законодавства, першочергово враховуючи інтереси дитини, доведення покращення майнового стану відповідача, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову шляхом прийняття рішення про зміну способу стягнення аліментів із 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на тверду грошову суму - 1 600 грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи із дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

6. Розподіл судових витрат.

Згідно із частиною шостою статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в сумі 908 грн 00 коп. (із урахуванням мінімальної ставки судового збору станом на дату звернення із даним позовом) слід стягнути з відповідача на користь держави.

Керуючись статтями 180-182 Сімейного кодексу України, статтями 12-13, 19, 81, 133, 141, 247, 258, 259, 264, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів задовольнити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на підставі рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 07.12.2017 у справі № 159/4004/17, та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі - 1 600 грн (одна тисяча шістсот грн), але не менше 50 відсотків встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

У решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування сторін:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_4 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Повний текст судового рішення складено 19.01.2022.

Головуючий:Ю. Ф. ВОЛКОВА