Провадження № 2/161/1059/22
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2022 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

головуючого - судді Рудської С.М.

при секретарі - Чигринюк В.С.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розподіл особового рахунку

В С Т А Н О В И В:

18.10.2021 року позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою на обгрунтування якої зазначила, що вона, її малолітній син ОСОБА_4 , 2013 р.н. та її мати - відповідач ОСОБА_2 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , де вони також проживають усі разом. Вказана квартира належить на праві власності їй та відповідачці. З приводу користування квартирою у неї з матір`ю спору не виникає, оскільки їм належить по 1/2 частки житла. Натомість, ОСОБА_2 не приймає участі в оплачувати комунальних послуг за квартиру, а її матеріальне становище та стан здоров`я позбавляє можливості одноосібно сплачувати за житло. Враховуючи наведене, просить суд постановити рішення, яким розділити особовий рахунок зі сплати комунальних послуг по квартирі АДРЕСА_2 на два окремих особових рахунка, один з яких для неї, а інший для ОСОБА_2 відповідно до розміру часток кожного із співвласників квартири.

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав із підстав, які викладені у позовній заяві, просив їх задовольнити.

Відповідачка у судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення позову та пояснила суду, що вона та її донька ОСОБА_3 спільного господарства не ведуть, між ними склалися напружені стосунки.

Заслухавши думку сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_2 є співвласниками квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Квартира належить їм на праві спільної частково власності у рівних частинах, по 1/2 частки кожному. Про дану обставину свідчить Свідоцтво про право власності на житло від 23.11.2000 року, яке записане у реєстрову книгу 29.11.2000 року за № 6283 (а.с. 7).

Зі змісту позову слідує, що між сторонами відсутня домовленість та згода з приводу розподілу між ними обов`язків зі сплати житлово-комунальних послуг.

Надаючи свою оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Стаття 360 ЦК України передбачає, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Згідно зі ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

За змістом ч. ч. 1-3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Статтею 162 ЖК Української PCP передбачено, що плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до ст. 179 ЖК Української РСР користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572 (далі - Правила).

Згідно з п. 7 Правил, - власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом

Відповідно до абз. 1 п. 10 Правил, - мешканці квартири, житлового приміщення у гуртожитку, в яких проживає два і більше співвласники, наймачі (орендарі): розподіляють за узгодженням загальні витрати на оплату житлово-комунальних та інших послуг.

Пунктом 10 абз. 2 Правил встановлено, що у разі коли між мешканцями квартири відсутня згода щодо оплати житлово-комунальних послуг та інших послуг плата розподіляється:

-за електроенергію при загальному лічильнику - пропорційно потужності побутового електричного обладнання кожного співвласника, наймача (орендаря);

-за газ, водопостачання та водовідведення, освітлення підсобних приміщень - за чисельністю зареєстрованих осіб, що проживають у квартирі, житловому приміщенні у гуртожитку;

-за послуги з централізованого опалення, з утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій - за встановленими тарифами відповідно до опалюваної та загальної площі приміщення, яким користується власник, співвласник, наймач (орендар).

Отже, п. 10 Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572, передбачено порядок поділу плати за житлово-комунальні послуги між співвласниками квартир в разі, якщо між ними відсутня згода щодо сплати.

Таким чином, суд вважає за можливе здійснити розділ особового рахунку зі сплати комунальних послуг по квартирі АДРЕСА_2 на два окремих особових рахунки на ім`я ОСОБА_3 та на ім`я ОСОБА_2 .

Із наведеного слідує, що позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розподіл особового рахунку є обгрунтованою та такою, що підлягає до задоволення у повному обсязі.

На підставі ст.ст. 16, 360 ЦК України, ст. 162 ЖК України, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 77-81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розподіл особового рахунку - задовольнити.

Розділити особовий рахунок зі сплати комунальних послуг по квартирі АДРЕСА_2 на два окремих особових рахунки на ім`я ОСОБА_3 та на ім`я ОСОБА_2 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі складення рішення відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України - з дня складення рішення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на рішення суду всіма учасниками справи. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , паспортні дані: паспорт гр. України серії НОМЕР_2 , виданим Луцьким МВ УМВС України у Волинській області 05.05.1999 року.

Повний текст рішення складений 26 січня 2022 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська