Справа № 276/1212/21
Провадження по справі №2/276/73/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2022 року смт. Хорошів

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Збаражського А.М.,

за участю секретаря судового засідання Ігнатенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Хорошівської селищної ради про визнання права забудовника на об`єкт незавершеного будівництва в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилась спадщина за законом до складу якої входить об`єкт незавершеного будівництва, відсоток готовності 11%, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Позивач є спадкоємцем за законом. Звернувшись до приватного нотаріуса Хорошівського районного нотаріального округу Толстіхіної Н.Д. для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на об`єкт незавершеного будівництва, постановою нотаріуса, ОСОБА_1 відмовлено у видачі відповідного свідоцтва у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно.

Позивач просить суд визнати за нею, в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 права та обов`язки забудовника житлового будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 26 липня 2021 року відкрито провадження в справі та призначено підготовче судове засідання.

23.11.2021 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання позивач не з`явилась, надіславши до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача, Хорошівської селищної ради, в судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява за підписом селищного голови про проведення судового засідання за відсутності представника селищної ради, зазначив що позовні вимоги визнають.

Згідно частини 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Стаття 263 ЦПК України, регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 20.01.1997 року Володарськ-Волинським відділом реєстрації актів громадянського стану (а.сп.8).

Згідно з копією рішення виконкому Володарсько-Волинської селищної ради народних депутатів №211 від 21 листопада 1991 року, громадянину ОСОБА_2 виділено в довічне успадковане володіння ділянку площею 0,158 га для будівництва власного житлового будинку і господарських приміщень по АДРЕСА_1 (а.сп.16).

Відповідно до виписки із рішення виконкому Володарсько-Волинської селищної ради №154 від 29.07.1993 року «Про передачу земель у приватну власність», ОСОБА_2 , безкоштовно передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,1500 га (а.сп.17).

Згідно з копією будівельного паспорта від 17.12.1991 р. №102 на забудову земельної ділянки, виділеної індивідуальному забудівнику та виписки з рішення №211 від 21.11.1991 року, ОСОБА_2 дозволено будівництво індивідуального житлового будинку на 4 кімнати, житловою площею 54,84 кв.м. і господарських будівель для власного підсобного господарства площею 64,67 кв.м. в АДРЕСА_2 на земельній ділянці площею 0,15 га; райархітектором погоджено проект забудови земельної ділянки за вказаною адресою.

Таким чином, спадкодавець ОСОБА_2 мав статус забудовника земельної ділянки.

Відповідно до копії технічного паспорту, виготовленого КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради, інвентаризаційна справа №2337, замовником якого є ОСОБА_1 , відсоток готовності об`єкту незавершеного будівництва, що знаходиться по АДРЕСА_1 складає 11 % (а.сп.12-14).

Відповідно до довідки КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради №130 від 07.07.2020, згідно наявних даних, що знаходяться в матеріалах інвентаризаційної справи №2337, станом на 31.12.2012 року за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на нерухоме майно не зареєстровано (а.сп.15).

Відповідно до звіту №210708/16-Л про оцінку майна об`єкта незавершеного будівництва, відсоток готовності 11% розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , ринкова вартість об`єкта оцінки становить 37065 грн. (а.сп.10-11).

Згідно пунктів 1, 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакції 2003 року) цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 року і застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 роз`яснено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини.

Таким чином, оскільки спадкодавець ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , то судом, відповідно, застосовуються положення Цивільного Кодексу УРСР (в редакції 1963 року), які діяли на час смерті спадкодавця.

Відповідно до статті 525 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 527 ЦК УРСР 1963 року спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Статтями 529, 530 ЦК УРСР в редакції 1963 року, передбачено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, визнається, що спадкодавець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Позивач є спадкоємцем першої за законом після спадкодавця ОСОБА_2 . Вказане підтверджується копію свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 виданого 18 серпня 1979 року Вол.-Волинським райвідділом РАЦС, відповідно до якого гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_3 , 18.08.1979 року зареєстрували шлюб; після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_4 » (а.сп.9).

Згідно з довідкою виконавчого комітету Хорошівської селищної ради №445-1 від 28.01.2021 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом розпорядження особистими речами померлого (а.сп.18).

Відповідно до довідки виконавчого комітету Хорошівської селищної ради №446-1 від 28.01.2021 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою АДРЕСА_2 ; разом із ним на день смерті проживала дружина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.сп.18).

Таким чином, на підставі довідки виконавчого комітету Хорошівської селищної ради №445-1 від 28.01.2021 року підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом розпорядження особистими речами померлого.

Постановою приватного нотаріуса Хорошівського районного нотаріального округу Толстіхіної Ніни Дмитрівни №53/02-31 від 10.02.2021 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на об`єкт незавершеного будівництва, відсоток готовності 11%, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно (а.сп.7).

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №67504663 від 26.11.2021, а також довідки Хорошівської державної нотаріальної контори №967/01-16 від 26.11.2021 спадкова справа після смерті ОСОБА_2 померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 не заводилась.

Суд зазначає, що відповідно до Листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності в порядку спадкування на недобудований будинок неможливо, а потрібно визнати правильною практику судів щодо визнання за спадкоємцем майнових прав забудовника як таких, що входять до складу спадщини. Так в разі недотримання спадкодавцем вимог законодавства щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно судами може визнаватись у порядку спадкування право на забудову, право на будівельні матеріали та інше відповідно до встановленого правового режиму спірного майна.

При цьому за п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику в справах про спадкування», якщо будівництво здійснюється згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва, його права та обов`язки, як забудовника, входять до складу спадщини.

Порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН A3.1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23.03.99 року N 12/5-126. 09.11.2018 року. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. За умови наявності акта відведення земельної ділянки під забудову, дозволів на забудову, якщо будинок не було введено в експлуатацію, таке будівництво не може визнаватися самочинним, а є незавершеним.

Судом встановлено, що будівництво житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , відбулось на підставі дозволу на здійснення робіт на відведеній для цього земельній ділянці та на законних підставах.

З огляду на те, що до складу спадщини входять усі права, належні спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та які не припинилися внаслідок його смерті, то таким чином ОСОБА_1 успадкувала в цілому майнові права забудовника на об`єкт незавершеного будівництва, які в позасудовому порядку вона не може реалізувати.

Таким чином з метою дотримання спадкових прав позивача, суд вважає можливим задовольнити заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 у повному обсязі шляхом визнання за нею в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 прав та обов`язків забудовника житлового будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 19, 76 - 81, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Хорошівської селищної ради про визнання права забудовника на об`єкт незавершеного будівництва в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 , в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 права та обов`язки забудовника щодо житлового будинку, як об`єкту незавершеного будівництва, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Відповідач: Хорошівська селищна рада, адреса місцязнаходження: смт. Хорошів, вул. Героїв України, 13, Хорошівський район, Житомирська область; .

Суддя А.М. Збаражський