КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/3164/21
Провадження № 2/552/38/22
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.01.2022 року Київський районний суд м.Полтави в складі:

Головуючого судді Турченко Т.В.

При секретарі Сороці Є.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Полтавської міської ради, Департаменту з питань реєстрації, Територіальної громади міста Полтава в особі Полтавської міської ради про визнання факту, що має юридичне значення та визнання наймачем квартири за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача, визнання права користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

11 червня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до відповідача виконавчого комітету Полтавської міської ради про визнання факту, що має юридичне значення та визнання наймачем квартири за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача, мотивуючи свій позов тим, що вона фактично проживала однією сім`єю, як чоловік та дружина, з померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Проживали спільним сімейним життям без реєстрації шлюбу в період з жовтня 2010 року до дня смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 . В період з 2010 року вони проживали в АДРЕСА_1 по лютий 2015 року, а в період з лютого 2015 року по серпень 2020 року проживали в АДРЕСА_2 . В серпні 2020 року подружжя було поселено в порядку виконання судових рішень до квартири АДРЕСА_3 , де і проживали до смерті ОСОБА_2 , а саме: до ІНФОРМАЦІЯ_3 . За період спільного проживання вони вели спільне господарство та мали спільний бюджет. Після смерті чоловіка вона залишилася проживати в квартирі АДРЕСА_3 , де і проживає до цього часу. Вважає, що має право на визнання її наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення, замість попереднього наймача, члена сім`ї, що помер. В зв`язку з чим просила суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт постійного та спільного проживання однією сім`єю у складі: дружина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт № НОМЕР_1 , виданий 12.09.1998 року, код РНОКПП НОМЕР_2 , фактична адреса місця знаходження і проживання: АДРЕСА_1 , чоловіка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження Україна, Карлівський район, місто Карлівка, померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про смерть видано 22.10.2020 року, актовий запис №1203, у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 в період з 01.10.2010 року по 01.02.2015 року та з 01.08.2020 року до дати смерті чоловіка ІНФОРМАЦІЯ_1 . А також просила суд визнати її наймачем квартири у АДРЕСА_1 за раніше укладеним договору найму жилого приміщення замість попереднього наймача даної квартири, поселеного згідно ордеру №18 від 24.07.1995 року - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження Україна, Карлівський район місто Карлівка, померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про смерть видано 22.10.2020 року, актовий запис №1203.

Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 16.06.2021 року відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено по справі підготовче судове засідання на 07.07.2021 року на 13 годину ( а.с.34, том 1).

07.07.2021 року виконавчим комітетом Полтавської міської ради надано Відзив на позовну заяву ОСОБА_1 про визнання факту, що має юридичне значення та визнання наймачем квартири за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача, в якому просили відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі ( а.с.48-51, том 1).

Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 07.07.2021 року до участі у справі залучено в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Управління майном комунальної власності міста (а.с.86, том 1).

16.07.2021 року до суду надійшли Пояснення Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація №2»» Полтавської міської ради, в яких просили суд відмовити в задоволенні позову (а.с.96-97, том 1).

20.07.2021 року до суду надійшли Пояснення Управління майном комунальної власності міста Полтавської міської ради на позовну заяву ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту та визнання наймачем квартири за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача, в яких в задоволенні позову ОСОБА_1 просили відмовити за безпідставністю (а.с.104-106, том 1).

Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 24.09.2021 року до участі у справі залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Полтавську міську раду. А також закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 19 жовтня 2021 року о 15 годині (а.с.155-156, том 1).

18.10.2021 року до суду надійшла заява Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація №2» Полтавської міської ради про розгляд справи за відсутності їх представника, проти задоволення позовних вимог заперечують та просять відмовити (а.с.163, том 1).

18.10.2021 року Полтавською міською радою надано суду Відзив на позовну заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання квартиронаймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача, в якому просили суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі (а.с.164-167, том 1).

19.10.2021 року позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до відповідачів Департаменту з питань реєстрації, Територіальної громади міста Полтава в особі Полтавської міської ради, виконавчого комітету Полтавської міської ради про визнання права користування житловим приміщенням (а.с.1-3, том 2). В позовній заяві просила суд визнати за нею право користування житловим приміщенням: а саме квартирою АДРЕСА_3 .

03.11.2021 року з Департаменту з питань реєстрації Полтавської міської ради до суду надійшов Відзив на позов ОСОБА_1 , в якому просили суд в задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту з питань реєстрації відмовити повністю (а.с.31-34, том 2).

04.11.2021 року з Управління майном комунальної власності міста Полтавської міської ради надійшла до суду Заява про розгляд справи в порядку загального позовного провадження (а.с.39-41, том 2).

04.11.2021 року з Управління майном комунальної власності міста Полтавської міської ради надійшла до суду Заява про об`єднання в одне провадження справи №552/5627/21 з справою №552/3164/21 (а.с.42-44, том 2).

04.11.2021 року з Управління майном комунальної власності міста Полтавської міської ради надійшло до суду Пояснення третьої особи щодо позову про визнання права користування житловим приміщенням (а.с.45-49, том 2).

Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 09.11.2021 року справу №552/3164/21 за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Полтавської міської ради про визнання факту, що має юридичне значення та визнання наймачем квартири за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача та справу №552/5627/21 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту з питань реєстрації, Територіальної громади м.Полтава в особі Полтавської міської ради, виконавчого комітету Полтавської міської ради про визнання права користування житловим приміщенням об`єднано в одне провадження. Об`єднаному провадженню присвоєно номер справи №552/3164/21 (а с.195-196, том 2).

09.11.2021 року з Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація №2» Полтавської міської ради надійшло до суду Пояснення третьої особи щодо позову, в якому просили суд відмовити у задоволенні позову. Розгляд цивільної справи №552/5627/21 проводити без уповноваженого представника Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація №2» Полтавської міської ради. Про результати розгляду зазначеної справи повідомити підприємство (а.с.201-203, том 1).

Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 12.01.2022 року витребувано в Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація №2» Полтавської міської ради інформацію щодо статусу квартири АДРЕСА_3 (а.с.225, том 1).

19.01.2022 року на виконання ухвали Київського районного суду м.Полтави від 12.01.2022 року до суду надійшов лист Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація №2» Полтавської міської ради, згідно якого квартира АДРЕСА_3 є службовою, згідно рішення виконавчого комітету Полтавської міської ради від 14.06.1995 року №193 (а.с.236-237, том 2).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити.

Представник третьої особи Управління майном комунальної власності міста Алексеєва В.В. в судовому засіданні в задоволенні позовних вимог просила відмовити.

Представник ПП ПБТІ «Інвентаризатор» Тукало В.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, щодо задоволення їх не заперечував.

Інші учасники судового процесу в судове засідання не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про час, день та місце слухання справи. Враховуючи згоду учасників процесу, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, що не з`явилися в судове засідання.

Суд, заслухавши учасників справи, допитавши свідків, які підтвердили, що позивач ОСОБА_1 проживала з ОСОБА_2 в спірній квартирі з 01.10.2010 року по 01.02.2015 року та з 01.08.2020 року до дати смерті чоловіка ІНФОРМАЦІЯ_1 , сторони вели спільне господарство та мали спільний бюджет, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що відповідно до ордеру №18 від 24.07.1995 року ОСОБА_2 була надана для проживання службова квартира в АДРЕСА_4 , житловою площею 15,1 кв.м (а.с.7, том 1). Квартиронаймачем даної квартири був ОСОБА_2 .

Також судом встановлено і дану обставину підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , що ОСОБА_2 з жовтня 2010 року по 21.10.2020 року проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу з позивачкою ОСОБА_1 , вони мали спільний бюджет, вели спільне господарство, що було встановлено рішенням Київського районного суду м.Полтави від 19.01.2017 року (а.с.137-144, том 1).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 22.10.200 року, актовий запис №1203 (а.с.8, том 1).

Після смерті ОСОБА_2 в спірній квартирі залишилася проживати ОСОБА_1 , яка добросовісно, відкрито, безперервно володіє та користується майном, утримує квартиру, робить поточні ремонти, сплачує комунальні послуги, тобто несе всі обов`язки, які передбачені договором найму житлового приміщення по утриманню житлового приміщення.

Але відповідачі по справі заперечують факт проживання ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_3 з жовтня 2010 року по 21.10.2020 року, відмовляються укладати з позивачем договір найму спірної квартири. В зв`язку з чим позивач вимушена звернутись в суд за захистом своїх житлових прав.

Суд вважає, що житлові права ОСОБА_1 підлягають захисту з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що на час розгляду даної справи квартира АДРЕСА_3 не приватизована та перебуває у власності територіальної громади міста Полтави в особі Полтавської міської ради, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 294538570 від 13.01.2022 року (а.с.228, том 1).

Статтею 6 ЖК України визначено, що жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного проживання громадян, а також для використання у встановленому законом порядку як службових жилих приміщень і гуртожитків.

Статтею 61 ЖК України передбачено, що користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму житлового приміщення, який укладається у письмовій формі на підставі ордера на житлове приміщення між наймодавцем житлово-експлуатаційною організацією( а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.

Відповідно до статті 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем всіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму житлового приміщення. До членів сім`ї наймача належить дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.

Частиною 2 статті 65 ЖК України визначено, що особи, які вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування житловим приміщення.

Аналіз приведених норм закону свідчить про те, що право користування жилим приміщенням нарівні з наймачем виникає у тих осіб, які вселилися в якості членів сім`ї наймача в установленому законом порядку.

Вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім`ї наймача, чи зареєстровані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. Вказана правова позиція викладена в пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25 травня 1998 року.

При цьому, як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункту 15 Постанови від 01 листопада 1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», наявність чи відсутність реєстрації сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.

Таким чином, в судовому засіданні знайшов підтвердження факт вселення позивача з дотриманням встановленого законом порядку, у житлове приміщення та набуття в зв`язку з цим права користування житловим приміщенням.

Відповідно до ч.ч.1, 2 статті 106 ЖК України повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому члену сім`ї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім`ї наймачем за договором найма спір може вирішено у судовому порядку.

Дана правова норма кореспондується з ч.ч.1,2 ст.824 ЦК України, відповідно до яких на вимогу наймача та інших осіб, які постійно проживають разом з ним, та за згодою наймодавця наймач у договорі найма жилого приміщення може бути замінений однією з повнолітніх осіб, яка постійно проживає разом з наймачем. У разі смерті наймача або вибуття його з житла наймачами можуть бути усі інші повнолітні особи, які постійно проживали з колишнім наймачем, або, за погодженням з наймодавцем, одна або кілька із цих осіб.

Відповідно до Правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 11 липня 2012 року № 6-60цс-12, у осіб, які вселилися до наймача, виникають усі права й обов`язки за договором найму жилого приміщення, якщо особи постійно проживали разом із наймачем і вели з ним спільне господарство та були визнані членами сім`ї наймача (частини перша та друга статті 64 ЖК Української РСР). Крім того, особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням (частина друга статті 65 ЖК Української РСР).

Відповідно до статті 1 першого Протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини під майном також розуміються майнові права.

Згідно статті 8 Конвенції кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла та кореспонденції.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кривіцька і Кривіцький проти України», в контексті вказаної Конвенції поняття «житло» не обмежується приміщенням, в якому проживає на законних підставах, або яке було у законному порядку встановлено, а залежить від фактичних обставин, а саме існування достатніх і тривалих зв`язків з конкретним місцем. Втрата житла будь-якою особою є крайньою формою втручання у права на житло.

Згідно з Конвенцією поняття «житло» не обмежується приміщеннями, в яких законно мешкають або законно створені. Чи є конкретне місце проживання «житлом», яке підлягає захисту на підставі пункту 1 статті 8 Конвенції, залежить від фактичних обставин, а саме - від наявності достатніх та триваючих зв`язків із конкретним місцем (справа «Прокопович проти Росії», заява №58255/00, рішення від 18.11.2004 р., п.36).

Втрата житла є найбільш крайньою формою втручання у право на повагу до житла (справа «МакКенн проти Сполученого Королівства», заява №19009/04, рішення від 13.05.2008р., п. 50).

У пункті 36 рішення від 18.11.2004 року у справі «Прокопович проти Росії» Європейський суд з прав людини визначив, що концепція «житла» за змістом статті 8 Конвенції не обмежена житлом, яке зайняте на законних підставах або встановленим у законному порядку. «Житло» - це автономна концепція, що не залежить від класифікації у національному праві. То чи є місце конкретного проживання «житлом», що б спричинило захист на підставі пункту 1 статті 8 Конвенції, залежить від фактичних обставин справи, а саме - від наявності достатніх триваючих зв`язків з конкретним місцем проживання (справа «Баклі проти Сполученого Королівства», рішення від 11.01.1995р., п.63).

Таким чином, у справі «Прокопович проти Росії» № 58255/00 встановлено, що тривалий час проживання особи в житлі, незалежно від його правового режиму, є достатньою підставою для того, щоб вважати відповідне житло належним такій особі в розумінні статті 8 Конвенції, а тому наступне виселення її з відповідного житла є невиправданим втручанням в приватну сферу особи, порушенням прав на повагу до житла.

Згідно з частиною 3,4 статті 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного ним приміщення або обмежений у праві користуватися жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян.

Конституцією України передбачено як захист права власності, так і захист права на житло.

З огляду на наведене суд приходить до висновку, що об`єктивно доведено набуття позивачем рівного з наймачем права користування жилим приміщенням, так як позивач постійно проживала як член сім`ї наймача у спірній квартирі, була пов`язана спільним побутом з основним наймачем, зазначеною житловою площею вона відкрито і безперервно користувалася зі згоди наймача протягом усього часу спільного з ним проживання до дня смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач продовжує проживати на спірній житловій площі, виконує обов`язки, що випливають з договору найма жилого приміщення, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.6,61,64,65, 106 ЖК України, ст.824 ЦК України, ст.ст.3-13, 2263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Встановити факт постійного та спільного проживання однією сім`єю у складі: дружина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт № НОМЕР_1 , виданий 12.09.1998 року, код РНОКПП НОМЕР_2 , фактична адреса місця знаходження і проживання: АДРЕСА_1 , чоловіка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження Україна, Карлівський район, місто Карлівка, померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про смерть видано 22.10.2020 року, актовий запис №1203, у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 в період із 01.10.2010 року по 01.02.2015 року та з 01.08.2020 року до дати смерті чоловіка ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати наймачем квартири у АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт № НОМЕР_1 , виданий 12.09.1998 року, код РНОКПП НОМЕР_2 , фактична адреса місця знаходження і проживання: АДРЕСА_1 , за раніше укладеним договору найму жилого приміщення замість попереднього наймача даної квартири, поселеного згідно ордеру №18 від 24.07.1995 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження Україна, Карлівський район, місто Карлівка, померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про смерть видано 22.10.2020 року, актовий запис №1203.

Визнати за ОСОБА_1 право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_3 .

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , фактична адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

Відповідач Департамент з питань реєстрації, юридична адреса: м.Полтава, вул.Соборності, 36, ;

Відповідач Територіальна громада м.Полтава в особі Полтавської міської ради, юридична адреса: м.Полтава, вул.Соборності, 36, ;

Відповідач виконавчий комітет Полтавської міської ради, юридична адреса: м.Полтава, вул.Соборності, 36, ;

Третя особа Комунальне підприємство «ЖЕО №2» Полтавської міської ради, юридична адреса: м.Полтава, вул. Івана Мазепи, 30, ;

Третя особа Приватне підприємство Полтавське бюро технічна інвентаризації «Інвентаризатор», юридична адреса: м.Полтава, вул.Романа Шухевича, 4, ;

Третя особа Управління майном комунальної власності міста, юридична адреса: м.Полтава, вул.Соборності, 36, .

Повний текст рішення виготовлено 26.01.2022 року

Головуючий суддя Т.В.Турченко