Справа № 301/3127/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" січня 2022 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області

В особі головуючої судді - Даруда І.А.

при секретарі - Сатін Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Іршава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину дійсним та визнання права власності на нерухоме майно ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання правочину дійсним та визнання права власності на нерухоме майно .

Свої вимоги мотивує тим , що 15 жовтня 2018 року між ним та ОСОБА_2 було досягнуто домовленість про придбання у власність ним будівлі магазину загальною площею 47,6 м. кв., що знаходилося по АДРЕСА_1 , який належав відповідачу ОСОБА_2 ..

Вони дійшли згоди щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу та уклали письмовий договір. Згідно досягнутої домовленості він зобов`язався виплатити готівкою ОСОБА_2 , гроші в розмірі 85000 (вісімдесят п`ять тисяч) гривень, а гр. ОСОБА_2 , в свою чергу з моменту виконання взятих на себе зобов`язань, передати йому у власність будівлю магазину та земельну ділянку.

Також вони домовилися, що на протязі 3-х місяців вони оформлять договір купівлі-продажу приміщення магазину, в установленому законом порядку.

Цього ж дня 15 жовтня 2018 року в рахунок виконання взятих на себе зобов`язань було передано готівкою гр. ОСОБА_2 , - гроші в розмірі 85000 (вісімдесят п`ять тисяч) гривень, а гр. ОСОБА_2 , відповідно передав йому ключі від магазину.

Але оформити договір купівлі-продажу будівлі магазину виявилося неможливим так як документи на магазин належним чином дооформлені не були, а земля виявилася власністю Вільхівської сільської ради.

Зважаючи на це 06 березня 2019 року між ним та Вільхівською сільською радою було укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,0165 м. кв., кадастровий номер :06:001:0234 (за цільовим призначенням 03.07. - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі) на якій розташована будівля магазину

3 15 жовтня 2018 року він володіє та користується будівлею магазину як власник.

Однак, не дивлячись на те, що ОСОБА_2 , зобов`язувався до 15 січня 2019 року укласти з ним договір купівлі-продажу магазину та незважаючи на неодноразові звернення з проханням укласти правочин, продавець ОСОБА_2 ухилявся від вирішення питання про укладення у нотаріальному порядку договору купівлі-продажу через різні підстави, тому зазначена обставина перешкоджала йому в повному обсязі розпоряджатися цим майном.

Відмова ОСОБА_2 укласти договір купівлі продажу будівлі магазину у нотаріальному порядку, позбавила його можливості належним чином укласти правочин. Згідно їх домовленості вони не тільки домовились між собою щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу садового будинку, а й повністю виконали всі умови, пов`язані з купівлею-продажем вказаного нерухомого майна, однак, договір купівлі-продажу до цього часу не уклали. Тому просить суд , визнати дійсним договір купівлі-продажу будівлі магазину загальною площею 47,6 м. кв., що знаходилося по АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_2 на підставі свідоцтва на забудову. Визнати за ним ОСОБА_2 , право власності на будівлю магазину загальною площею 47,6 м. кв., що знаходилося по АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надіслав суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує та просить такі задовольнити, тому на підставі ст. 223 ЦПК України розгляд справи проведено у його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився ,надіслав суду заяву в якій просить справу слухати в його відсутність , позовну заяву визнає і не заперечує проти задоволення такої , тому на підставі ст. 223 ЦПК України справу розглянуто в його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з слідуючих підстав.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що 15 жовтня 2018 року між сторонами було досягнуто домовленість про придбання у власність позивачем ОСОБА_1 будівлі магазину загальною площею 47,6 м. кв., що знаходилося по АДРЕСА_1 , який належав відповідачу ОСОБА_2 ..

Вони дійшли згоди щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу та уклали письмовий договір. Згідно досягнутої домовленості позивач ОСОБА_1 зобов`язався виплатити готівкою ОСОБА_2 , гроші в розмірі 85000 (вісімдесят п`ять тисяч) гривень, а відповідач ОСОБА_2 , в свою чергу з моменту виконання взятих на себе зобов`язань, передати позивачу ОСОБА_1 у власність будівлю магазину та земельну ділянку.

Також сторони домовилися, що на протязі трьох місяців вони оформлять договір купівлі-продажу приміщення магазину, в установленому законом порядку.

15 жовтня 2018 року в рахунок виконання взятих на себе зобов`язань позивачем ОСОБА_1 було передано готівкою відповідачу ОСОБА_2 , - гроші в розмірі 85000 (вісімдесят п`ять тисяч) гривень, а ОСОБА_2 , відповідно передав позивачу ОСОБА_1 ключі від магазину.

Але оформити договір купівлі-продажу будівлі магазину виявилося неможливим так як документи на магазин належним чином дооформлені не були, а земля виявилася власністю Вільхівської сільської ради.

Зважаючи на це, 06 березня 2019 року між позивачем ОСОБА_1 та Вільхівською сільською радою було укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,0165 м. кв., кадастровий номер :06:001:0234 (за цільовим призначенням 03.07. - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі) на якій розташована будівля магазину

3 15 жовтня 2018 року позивач ОСОБА_1 володіє та користується будівлею магазину як власник.

Однак, не дивлячись на те, що відповідач ОСОБА_2 , зобов`язувався до 15 січня 2019 року укласти з позивачем договір купівлі-продажу магазину та незважаючи на неодноразові звернення з проханням укласти правочин, продавець ОСОБА_2 ухилявся від вирішення питання про укладення у нотаріальному порядку договору купівлі-продажу через різні підстави, тому зазначена обставина перешкоджала позивачу ОСОБА_1 в повному обсязі розпоряджатися цим майном.

Відмова ОСОБА_2 укласти договір купівлі продажу будівлі магазину у нотаріальному порядку, позбавила позивача ОСОБА_1 можливості належним чином укласти правочин. Згідно домовленості сторін вони не тільки домовились між собою щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу садового будинку, а й повністю виконали всі умови, пов`язані з купівлею-продажем вказаного нерухомого майна, однак, договір купівлі-продажу до цього часу не уклали.

У відповідності до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 208 ч. 1 п. 3 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Статтею 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Така згода між сторонами була досягнута по всіх істотних умовах договору купівлі-продажу зазначеного житлового будинку. Зокрема, було досягнуто згоди по наступних умовах договору купівлі-продажу: визначено предмет договору купівлі-продажу, погоджено ціну товару (садового будинку), внесено позивачем, як покупцем, належної грошової суми за придбаний товар, садовий будинок, продавцем переданий, а позивач, в свою чергу, садовий будинок отримав та на власний розсуд користується та володіє ним.

Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином з моменту передання будівлі магазину, тобто з 15 жовтня 2018 року, позивач ОСОБА_1 став його власником.

Згідно ст. 218 ч. З ЦК України, якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимог щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним.

У відповідності з ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 4, 12, 19, 83, 175, 177 ЦПК України, ч.1 п.3 ст. 208, ст.ст. 218, 321, 334, 638, 655 ЦК України , суд,-

Р І Ш И В :

Позов задовольнити. Визнати дійсним договір купівлі-продажу будівлі магазину загальною площею 47,6 м. кв., що знаходилося по АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_2 на підставі свідоцтва на забудову.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Іршавським РВ УМВС України в Закарпатській області 01.06.2006 р. ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованим за адресою АДРЕСА_2 право власності на будівлю магазину загальною площею 47,6 м. кв., що знаходиться по АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя : І. А. Даруда