СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

ун. № 759/234/21

пр. № 2/759/901/22

17 січня 2022 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді Кириленко Т.В.;

при секретарі Істоміній О.Г.;

за участю позивача ОСОБА_1 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності на житло шляхом виселення, суд, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2021р. року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності квартирою АДРЕСА_1 шляхом виселення та зняття з реєстраційного обліку без надання іншого житлового приміщення.

В обґрунтування позову зазначає, що є власниками квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.02.2019р.

Відповідачка ОСОБА_2 вселилась в спірну квартиру за життя його батька - ОСОБА_3 та була в ній зареєстрована у зв`язку з необхідністю влаштуватись на роботу, зобов`язалась сплачувати комунальні послуги.

На даний час відповідачка продовжує проживати у спірній квартирі, чим перешкоджає позивачу користуватись своєю власністю та розпоряджатись нею.

Враховуючи, що відповідачка була зареєстрована у квартирі за згодою її колишнього власника, право власності якого було припинено у зв`язку зі смертю, новим власником став позивач, а тому з втратою права власності на квартиру ОСОБА_3 (його смертю) відповідачка також втратила право користуватись нею і підлягає виселенню з даної квартири.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 29.01.2021р. відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. 14-15).

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 12.08.2021р. постановлено здійснити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 22).

Позивач в судовому засіданні позов підтримав.

Відповідачка в судове засідання не з`явилась повторно, про день розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суд не повідомила, відзив на позов не подала, в тому суд вважає можливим слухати справу у її відсутність та ухвалити заочне рішення.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.02.2019р. (а.с. 6).

У вказаному житловому приміщенні мешкає та зареєстрована ОСОБА_2 , яка вселилась в спірну квартиру та була в ній зареєстрована в 2012р. за згодою колишнього власника - батька позивача ОСОБА_1 (а.с. 10).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 помер, власником квартири став позивач, проте відповідачка продовжує проживати в спірній квартирі, при цьому комунальні послуги не сплачує, що підтвердив в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 .

Згідно рахунку-повідомлення, станом на 1.01.2022р. заборгованість по комунальним послугам в квартирі АДРЕСА_1 складає понад 30 000грн. (а.с. 26).

Відповідно до положень ст.150 ЖК України та ст.383 ЦК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша стаття 321 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України)).

Відповідно до статті 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Як пояснив позивач, він має двох дітей, одному виповнилось 18 років, тобто спірна квартира необхідна для проживання членів його сім`ї, однак відповідачка чинить перешкоди в користуванні власністю і з часу смерті батька він взагалі не має доступу до даної квартири.

Разом з цим, не дивлячись на неодноразові повідомлення про день та час розгляду справи та тривалість розгляду справи, відповідачка жодного разу до суду не з`явилась та не надала свої пояснення щодо позову, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості врахувати баланс інтересів між потребою у захисті прав нового власника житла та співмірністю втручання у право на житло членів сім`ї попереднього власника, що передбачено пунктом 44 рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі «Кривіцька та Кривіцький проти України».

Відповідачка спільним побутом із позивачем не пов`язана, тому її право на користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власника цього майна.

Згідно із частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналогічний висновок зроблений Верховним Судом у складі колегії суддів Другої цивільної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 16 січня 2019 року в справі № 243/7004/17-ц (провадження № 61-25371св18).

Ураховуючи вищенаведене, а також той факт, що спірна квартира є однокімнатною, необхідна власнику для проживання членів його сім`ї, проте відповідачка чинить перешкоди в користуванні власністю, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 321, 346, 383, 391 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 259, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) у здійсненні права власності шляхом виселення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з квартири АДРЕСА_1 та зняття з реєстраційного обліку без надання іншого житлового приміщення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачки, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 21.01.2022р.

Суддя Т.В. Кириленко