Номер провадження 2/521/128/22
У Х В А Л А

18 січня 2022 року Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Лічмана Л.Г.

при секретарі Негара О.В.,

за участю представника позивача адвоката Попова М.М.,

представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Швець К.О.,

представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Томашевського Р.М.,

представника відповідача ОСОБА_3 - адвоката Бессараби П.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Томашевського Романа Миколайовича про залучення спеціаліста, а також клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Швець Катерини Олегівни і представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Томашевського Романа Миколайовича про призначення повторної амбулаторної, комісійної судово-психіатричної експертизи, у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 ) про визнання недійсною заяви про відмову від прийняття спадщини, визнання частково недійсними свідоцтв про право на спадщину, визнання частково недійсним договорів купівлі-продажу квартир та їх витребування, визнання недійсною довіреності, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси знаходиться зазначена цивільна справа.

Після зміни предмета позову ОСОБА_4 просила: про визнання недійсною заяву за № 1-3350 про відмову від прийняття спадщини за ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 ; про визнання недійсними в частині 1/3 свідоцтва про право на спадщину №1-1861 на 1/9 частину квартири за адресою АДРЕСА_1 ; про визнання недійсною довіреності ОСОБА_4 , посвідченої Другою одеською державною нотаріальною конторою за № 1-3551 від 14.12.2010 р.; про визнання недійсним договору купівлі-продажу № 3-1813 квартири АДРЕСА_5 від 11.08.2011 р.; про визнання частково недійсним в частині 2/3 свідоцтва про право на спадщину на квартиру за адресою АДРЕСА_6 ; про визнання частково недійсним в частині 2/3 свідоцтва про право на спадщину на автомобіль марки ЗАЗ TF69YP, 2010 року випуску; про визнання недійсним в частині 2/3 договору купівлі-продажу квартири за адресою АДРЕСА_6 за № 652 та витребування від ОСОБА_2 2/3 частин цієї квартири; про визнання недійсним в частині 4/9 договору купівлі-продажу квартири за адресою АДРЕСА_1 за № 2112, а також про витребування від ОСОБА_5 4/9 частини цієї квартири.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 19.08.2020 р., залишеною без змін постановою Одеського апеляційного суду від 04.06.2021 р., провадження у справі було зупинено на час проведення амбулаторної комісійної судово-психіатричної експертизи.

23.11.2021 р. висновок амбулаторної комісійної судово-психіатричної експертизи КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка Вінницької обласної ради» № 3-пл від 26.08.2021 р. (далі Висновок) разом з матеріалами цивільної справи надійшов до суду.

14.12.2022 р. до суду надійшло клопотання представника відповідача ОСОБА_2 , адвоката Томашевського Р.М., про залучення спеціаліста ОСОБА_7 , лікаря судово-психіатричного експерта КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» для надання консультацій з приводу повноти, достовірності та об`єктивності Висновку. Вказане клопотання обґрунтовано тим, що Висновок є необґрунтованим, оскільки стан ОСОБА_4 14.12.2010 р. та 15.12.2010 р. не підтверджується жодними доказами, на які послались експерти, безпідставно було змінено діагноз ОСОБА_4 , до складу комісії входили неповноважні особи, до участі у проведенні експертизи була долучена особа, яка не визначалась судом. Висновок експертів суперечить іншим матеріалам справи, а саме: медичній документації; показам свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_1 . Тому, для встановлення об`єктивності підстав для проведення повторної судово-психіатричної експертизи, для перевірки та підтвердження доводів відповідача ОСОБА_2 , необхідно викликати для надання консультацій та роз`яснень з приводу висновку експертів спеціаліста у галузі судової психіатрії.

Крім того, 14.12.2021 р. до суду надійшли клопотання представника відповідача ОСОБА_1 , адвоката Швець К.О., і представника відповідача ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_9 , про призначення повторної амбулаторної, комісійної судово-психіатричної експертизи.

Адвокат Швець К.О. вважала зазначений Висновок недопустимим доказом по справі на підставі наступного. Експерт-стажист ОСОБА_10 та експерт-психолог ОСОБА_11 не включені до державного реєстру атестованих судових експертів. Експертами було здійснено самовільне залучення до складу експертної комісії «лікаря-експерта-психолога» ОСОБА_11 , адже експертиза не є комплексною. Відповідно до п. 19 Порядку проведення судово-психіатричної експертизи експерт залучає психолога. Однак, в даному випадку експерти повинні були звернутися до суду з клопотанням про залучення психолога. Зазначене свідчить про перевищення експертами своєї компетенції. Незрозумілим є залучення експерта-стажиста ОСОБА_10 , оскільки поняття «експерт-стажист» не передбачено, вказана особа має володіти спеціальними знаннями та може бути викликана до суду для дачі пояснень. Крім того, експерту забороняється передоручати проведення експертизи іншій особі, самостійно збирати матеріали, які підлягають дослідженню, а також вибирати вихідні дані для проведення експертизи, якщо вони відображені в наданих йому матеріалах неоднозначно, вступати у не передбачені порядком проведення експертизи контакти з особами, якщо такі особи прямо чи опосередковано зацікавлені в результатах експертизи. Так, експертами протиправно отримані пояснення від сина позивача. Крім того, Висновком не зазначається з якого періоду часу ОСОБА_4 страждає на стійкий психічний розлад, оскільки перше згадування про психічний стан міститься у медичній картці стаціонарного хворого № 75 в період з 04.01.2011 р. по 28.02.2011 р. Експерти почали дослідження анамнезу хвороби з вивчення медичної картки № 17 з 01.01.2011 р. Пояснення доньки ОСОБА_1 у медичній картці № 75 не можуть бути підставою для встановлення діагнозу. Крім того, відповідно до довідки Військово-медичного центру південного регіону ОСОБА_4 , у період часу з 18.03.2004 р. по 25.03.2018 р. на лікуванні не перебувала. Експерти не проаналізували показання свідків. У експертної комісії не було жодних документальних доказів, які б свідчили про психічний стан ОСОБА_4 саме в спірні дати. У період часу з 01.01.2011 р. по 04.01.2011 р. у ОСОБА_4 ніяких неврологічних розладів не було. Згідно медичної документації у січні 2011 р. психічний стан хворої відповідав клінічним ознакам «Шизофренічного процесу», але не «Органічного, шизофренеподібного», що є іншою рубрикою МКХ 10-го перегляду і передбачає інший експертний підхід для визначення дієздатності особи. У Висновку не вказано, за яких нових даних у 2021 р. (ретроспективно) змінено психічний діагноз ОСОБА_4 , встановлений в ході перебування її у психічному закладі. З Медичної картки стаціонарного хворого № 2744 також вбачається, що «явної неврологічної симптоматики не відмічається». В судовому засіданні донька ОСОБА_1 вказала, що 14.12.2010 р. та 15.12.2010 р. її мати почувала себе добре, чітко розуміла значення своїх дій та керувала ними. Діагноз у вигляді шизофренеподібного розладу органічного генезу встановлено експертами внаслідок одноразового спілкування з позивачем та на основі отриманої документації з проведенням попередніх обстежень ОСОБА_4 , хоча потрібний довгий проміжок часу для нагляду за пацієнтом. На підставі зазначеного, адвокат Швець К.О. просила призначити по справі повторну амбулаторну, комісійну судово-психіатричну експертизу, на розгляд якої поставити наступні питання: 1. Чи страждала ОСОБА_4 на хронічний стійкий психічний розлад або функціональний розлад психіки, порушення фізіологічних процесів в організмі, чи іншими хворобливими явищами, що можуть викликати тимчасовий розлад психіки, під час складання заяви про відмову від прийняття спадщини та складання довіреності 14 грудня 2010 року та 15 грудня 2010 року?

2. Чи здатна була ОСОБА_4 , за своїм психічним станом усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними під час складання заяви про відмову від прийняття спадщини та складання довіреності 14 грудня 2010 року та 15 грудня 2010 року? Проведення експертизи адвокат Швець К.О. просила доручити експертам комунального некомерційного підприємства «Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Херсонської обласної ради, оплату за проведення експертизи покласти на відповідача ОСОБА_1 , зупинивши провадження у справі на час проведення експертизи.

Представник ОСОБА_2 , адвокат Томашевський Р.М., також вважав зазначений Висновок необґрунтованим, безпідставним та таким, що не відповідає та суперечить матеріалам справи, на підставі наступного. Для встановлення ОСОБА_4 діагнозу хронічний стійкий психічний розлад у вигляді «шизофренеподібного розладу органічного генезу» необхідна наявність певних діагностичних критеріїв. У Висновку експерти не керувались жодним доказом, з якого би вбачався психічний стан ОСОБА_4 14.12.2010 р. та 15.12.2010 р. Висновок експертів базується на даних анамнезу із епікризу з психіатричної клініки № 411 та перебуванні ОСОБА_4 на лікуванні з 18.03.2004 р. по 25.03.2004 р., медичній карті № НОМЕР_1 в період з 04.01.2011 р. по 28.02.2011 р., медичній карті № НОМЕР_2 в період з 31.07.2018 р. по 06.08.2018 р., теперішньому психолого-психіатричному обстеженні ОСОБА_4 . Згідно медичної карти № 17 у ОСОБА_4 у період з 01.01.2011 р. по 04.01.2011 р. неврологічні розлади відсутні. В іншому доводи адвоката Томашевського Р.М. узгоджуються з доводами адвоката Швець К.О., в тому числі щодо переліку питань повторної амбулаторної, комісійної судово-психіатричної експертизи, доручення її проведення експертам комунального некомерційного підприємства «Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Херсонської обласної ради, оплату за проведення експертизи покласти на відповідача ОСОБА_1 та зупинення провадження у справі на час проведення експертизи.

Представник позивача адвокат Попова М.М. у задоволенні вищевказаних клопотань про призначення повторної амбулаторної, комісійної судово-психіатричної експертизи, посилаючись на наступне.

Призначена судом експертиза була проведена державною спеціалізованою установою КНП «ВОКПЛ ім. акад. О.І. Ющенка ВОР». Порядком проведення судово-психіатричної експертизи, який був затверджений наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.05.2018 р. № 865 передбачено право залучити до проведення амбулаторної судово-психіатричної експертизи психолога, яким є ОСОБА_11 , дослідження якого викладено окремим блоком «Консультація психолога». ОСОБА_11 , має кваліфікацію судового експерта з правом проведення судово-психологічних експертиз. ОСОБА_10 отримав сертифікат лікаря-спеціаліста № 05494 та йому присвоєно звання лікаря-спеціаліста за спеціальністю «судово-психіатрична експертиза». Лікар-спеціаліст Андрієвський І.І. не приймав участь у здійсненні судово-психіатричної експертизи як експерт, а був залучений як стажист для отримання відповідного досвіду. Крім того, відсутність спеціальних знань у всіх учасників справи, суб`єктивні думки та твердження щодо хибності зроблених комісією висновків не можуть бути обґрунтованими. Висновок судово-психіатричної експертизи № 3-пл від 26.08.2021 р. ґрунтується на матеріалах справи, в тому числі на показаннях ОСОБА_4 та свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 . Докази, які б ставили під сумнів правильність висновку судово-психіатричної експертизи відсутні, а тому немає підстав для призначення повторної експертизи.

Представник відповідача ОСОБА_16 , адвокат Бессараба П.А., в судовому засіданні підтримав клопотання про призначення повторної амбулаторної, комісійної судово-психіатричної експертизи.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, пояснення учасників справи, суд приходить до наступних висновків.

Відмовляючи у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Томашевського Р.М. про залучення спеціаліста, суд виходить з наступних міркувань.

Відповідно до ст. 74 ЦПК України спеціалістом є особа, яка володіє спеціальними знаннями та навичками, необхідними для застосування технічних засобів, і призначена судом для надання консультацій та технічної допомоги під час вчинення процесуальних дій, пов`язаних із застосуванням таких технічних засобів (фотографування, складання схем, планів, креслень, відбору зразків для проведення експертизи тощо). Допомога та консультації спеціаліста не замінюють висновок експерта. Спеціаліст зобов`язаний з`явитися до суду за його викликом, відповідати на поставлені судом питання, надавати консультації та роз`яснення, у разі потреби надавати суду іншу технічну допомогу. За відсутності заперечень учасників справи спеціаліст може брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Спеціаліст має право знати мету свого виклику до суду, відмовитися від участі у судовому процесі, якщо він не володіє відповідними знаннями та навичками, звертати увагу суду на характерні обставини чи особливості доказів, а також право на оплату виконаної роботи та на компенсацію витрат, пов`язаних з викликом до суду.

Суд вважає, що виклик спеціаліста у галузі судової психіатрії з мотивів, про які зазначено адвокатом Томашевським Р.М., а саме для встановлення об`єктивності підстав для проведення повторної судово-психіатричної експертизи та для надання консультацій та роз`яснень з приводу висновку експертів є таким, що не відповідає змісту і призначенню категорії спеціаліста у цивільному процесі. Спеціаліст, який володіє спеціальними знаннями та навичками, необхідними для застосування технічних засобів, залучається для надання консультацій та технічної допомоги під час вчинення процесуальних дій, пов`язаних із застосуванням таких технічних засобів. В даному випадку, питання призначення судово-психіатричної експертизи не пов`язана з необхідністю залучення спеціаліста технічного напрямку.

Крім того, залучення спеціаліста у галузі судової психіатрії для встановлення об`єктивності підстав для проведення повторної судово-психіатричної експертизи та для надання консультацій та роз`яснень з приводу висновку експертів буде містити ознаки надання спеціалістом консультацій з приводу обґрунтованості висновку судових експертів та переоцінку висновку судово-психіатричної експертизи від 26.08.2021 р.

Також, залучення експерта виключається задоволенням клопотання про призначення повторної експертизи, а у випадку призначення такої, є необґрунтованим.

Разом з тим, суд приходить до висновку про часткове задоволення клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Швець К.О. і представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Томашевського Р.М. про призначення повторної амбулаторної, комісійної судово-психіатричної експертизи.

Даний експертний висновок отриманий з порушенням порядку встановленого законом «Про судову експертизу» та «Порядку проведення судово-психіатричної експертизи» затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров`я України 08 травня 2018 року № 865 (далі - Порядок).

Вищезазначений Висновок був складений наступними фахівцями:

- ОСОБА_17 , посада - завідувач відділення судово-психіатричної експертизи:

-Ю.В. Римар., посада - лікар судово-психіатричний експерт:

-А.І. Карплюк, посада-лікар судово-психіатричний експерт;

-І.І. Андрієвський, посада-лікар судово-психіатричний експерт-стажист;

-О.С. Дяченко, посада - лікар-експерт-психолог судовий, стаж експертної роботи до 1 року.

Крім того, експертами було здійснено самовільне залучення до складу експертної комісії «лікаря-експерта-психолога» - Дяченко О.С., адже дана експертиза не є комплексною, тому залучення цього експерта-психолога є необґрунтованим.

Відповідно до п. 19 Порядку проведення судово-психіатричної експертизи, експерт за потреби залучає психолога. Однак, у випадку виявлення суттєвих для даної справи нових відомостей, або у випадку потреби у залученні інших фахівців, не передбачених вказаним судом видом дослідження, експерти новинні були б звернутися до суду з обґрунтованим клопотанням про залучення додаткових фахівців, а не вносити самостійних змін у вид вказаного ним експертного дослідження. Зазначене, свідчить про перевищення експертами своєї компетенції.

Необґрунтовним є залучення до складу експертної комісії експерта-стажиста Андрієвського І.І. Законом України «Про судову експертизу» не передбачено поняття «експерт стажист», а визначене поняття «експерт», участь якого передбачає наявність спеціальних знань, необхідних для відповідних обставин справи, і можливість його виклику в суд для дачі пояснень з приводу проведеного дослідження, який попереджається судом про кримінальну відповідальність за відмову від проведення дослідження або за дачу завідомо неправдивих відомостей. Усі члени комісії, у рівній мірі, приймають участь у складанні висновку та можуть бути викликані до суду, а тому повинні мати певний рівень знань та фахових навичок для дачі пояснень і обґрунтування експертного висновку.

Проте, Законом не встановлено жодних вимог до експерта-стажиста, не встановлена його відповідальність, не встановлені його права та обов`язки, а тому й не передбачено участі експерта-стажиста у наданні висновку експертної комісії.

Крім того, під час проведення експертного дослідження, експертами було порушено н. 2.3. «Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень», затвердженої Наказом Міністерстві юстиції України 3 листопада 1998 р. за № 705/3145, відповідно до якого, експерту забороняється:

передоручати проведення експертизи іншій особі;

самостійно збирати матеріали, які підлягають дослідженню, а також вибирати вихідні дані для проведення експертизи, якщо вони відображені в наданих йому матеріалах неоднозначно;

вступати у не передбачені порядком проведення експертизи контакти з особами, якщо такі особи прямо чи опосередковано зацікавлені в результатах експертизи;

Екпертами протиправно (без звернення до суду з відповідним клопотанням) були отримані пояснення від сторонньої особи, а саме сина підекспертної ОСОБА_12 , який надавав відомості про її психічний стан (а.с. 84), чим порушено заборону самостійно збирати вихідні дані для проведення експертизи, а також вступати у непередбачені порядком проведення експертизи контакти з особами, якщо такі особи прямо чи опосередковано зацікавлені в результатах експертизи.

Крім того, експерти не прийняли до уваги та не проаналізували докази, а саме показання свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_18 , а також ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_19 ,

ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Згідно ч. 3, 4, 5 ст. 103 ЦПК України у разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу. При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза). Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 105 ЦПК України призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи.

Відповідно до ст. 107 ЦПК України матеріали, необхідні для проведення експертизи, експерту надає суд, якщо експертиза призначена судом, або учасник справи, якщо експертиза проводиться за його замовленням. При призначенні експертизи суд з урахуванням думки учасників справи визначає, які саме матеріали необхідні для проведення експертизи. Суд може також заслухати призначених судом експертів з цього питання. Копії матеріалів, що надаються експерту, можуть залишатися у матеріалах справи. Експерт не має права з власної ініціативи збирати матеріали для проведення експертизи, розголошувати відомості, що стали йому відомі у зв`язку з проведенням експертизи, або повідомляти будь-кому, крім суду та учасника справи, на замовлення якого проводилася експертиза, про її результати. При визначенні матеріалів, що надаються експерту чи експертній установі, суд у необхідних випадках вирішує питання про витребування відповідних матеріалів за правилами, передбаченими цим Кодексом для витребування доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 113 ЦПК України якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Виходячи з того, що для ухвалення рішення у справі необхідні спеціальні знання, без яких встановити відповідні обставини неможливо, а Висновок викликає сумнів в його правильності, вказана обставина надає підстави для призначення у справі повторної амбулаторної, комісійної судово-психіатричної експертизи.

На розгляд експертизи суд ставить питання, необхідні для встановлення відповідних обставин, які були предметом розгляду амбулаторної комісійної судово-психіатричної експертизи, призначеної ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 19.08.2020 р.

Для об`єктивного проведення експертизи суд вважає за необхідне визначити її проведення іншій від запропонованої представниками відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , експертній установі, а саме судово-психіатричним експертам Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» (вул. Кирилівська, 103, м. Київ, 04080).

Враховуючи, що проведення експертизи може тривати понад установлені строки розгляду справи, суд відповідно до п. 5 ст. 252, п. 9 ч. 1 ст. 253 ЦПК України зупиняє провадження по справі на час її проведення.

Керуючись ст. ст. 103, 105, 113, 252-253, 353-354 ЦПК України, -

С У Д

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Томашевського Романа Миколайовича про залучення спеціаліста, - відмовити.

Клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Швець Катерини Олегівни і представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Томашевського Романа Миколайовича про призначення повторної амбулаторної, комісійної судово-психіатричної експертизи, - задовольнити частково.

Призначити повторну амбулаторну, комісійну судово-психіатричну експертизу для надання висновків з таких питань:

1. Чи страждала ОСОБА_4 на хронічний стійкий психічний розлад або функціональний розлад психіки, порушення фізіологічних процесів в організмі, чи іншими хворобливими явищами, що можуть викликати тимчасовий розлад психіки, під час складання заяви про відмову від прийняття спадщини та складання довіреності 14 грудня 2010 року та 15 грудня 2010 року?

2. Чи здатна була ОСОБА_4 , за своїм психічним станом усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними під час складання заяви про відмову від прийняття спадщини та складання довіреності 14 грудня 2010 року та 15 грудня 2010 року?

3. Чи впливали на фізичний та психічний стан ОСОБА_4 , на її здатність сприймати та усвідомлювати події та факти, які відбувалися у її житті препарати: «РИСПЕРИДОН (RISPERIDONUM)», який був призначений (сторінка 5 медичної карти № 17 від 01.01.2011 р.); «КЕТИЛЕПТ» і «ЕГЛОНІЛ» (сторінка 21,12 медичної карти № 2744 від 31.07.2018 р.)? Чи мають ці препарати побічні дії, якщо мають, вказати які саме?

4. Чи страждала ОСОБА_4 будь-яким психічним розладом у період з 16.12.2010 р. по 07.08.2018 р., якщо так, то вказати, чи міг такий психічний розлад впливати на її здатність усвідомлювати факт порушення своїх майнових прав, позбавлення права власності на її майно?

Проведення експертизи доручити судово-психіатричним експертам Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» (вул. Кирилівська, 103, м. Київ, 04080).

Оплату за проведення повторної амбулаторної комісійної експертизи покласти на ОСОБА_1 .

В розпорядження експертів надати матеріали справи № 521/21158/18, номер провадження 2/521/128/22 та наявну медичну документацію щодо ОСОБА_4 .

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384 і 385 КК України за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків.

Провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 ) про визнання недійсною заяви про відмову від прийняття спадщини, визнання частково недійсними свідоцтв про право на спадщину, визнання частково недійсним договорів купівлі-продажу квартир та їх витребування, визнання недійсною довіреності, зупинити на час проведення експертизи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду у справі може бути подана безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали, тобто з 24 січня 2022 року.

Повну ухвалу складено 24 січня 2022 року.

С У Д Д Я: