КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №22/824/3957/2022 Доповідач 2 інстанція - Суханова Є.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді: Суханової Є.М.,

суддів: Сушко Л.П., Олійник В.І.

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою пеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 22 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Печерський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління у місті Києві про зміну розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Оболонського районного суду м. Києва із позовом до відповідача, в якому просив зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) на 1/8 частину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня ухвалення рішення.

В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 05.12.2005 року з нього починаючи з 09.11.2005 року стягувалися аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 жения, у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В подальшому, рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 25.03.2008 року з позивача починаючи з07.04.2008 року стягуються аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивач вказує, що на момент ухвалення судом рішення він не буводружений, не мав дітей, міг виплачувати аліменти на сина у встановленому судом, розмірі.

Проте, у 2016 році позивач одружився з ОСОБА_4 , від зареєстрованого шлюбу з якою у них є троє дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , усиновлена позивачем у 2019 році, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у зв`язку з чим їх сім`я має статус багатодітної.

Крім того, позивач зазначає, що збільшився дохід обох сторін, і на даний час є співрозмірний один одному, разом з тим на утриманні відповідача перебуває одна дитина, а на його утриманні - троє дітей.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 22.06.2021 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Печерський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління у місті Києві про зміну розміру аліментів - задоволено частково.

Зменшено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ня з 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 на 1/6 частину від усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Суд, приймаючи рішення, помилково погодився з позивачем, що із збільшенням розміру майнового доходу відповідача сума аліментів на дитину повинна при цьому зменшитися. Окрім того апелянт вважає, що для прийняття законного рішення обов`язково потрібно брати до уваги не тільки майновий стан позивача та відповідача, а і майновий стан дружини позивача, яка також зобов`язана матеріально піклуватися про своїх дітей.

При цьому, апелянт просить скасувати рішення Оболонського районного суду міста Києва від 22 червня 2021 року, і ухвалити нове судове рішення, яким в позові відмовити повністю.

Відзив на апеляційну скаргу від позивача не надходив.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч.1. ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в частині його оскарження та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Частина перша статті 15 Цивільного кодексу України закріплює право кожної особи на захист свого права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Разом з тим, вимогами цивільного процесуального законодавства суд зобов`язаний установити: чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача; у чому полягає таке порушення прав; якими доказами воно підтверджується. Залежно від встановленого суд повинен вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як убачається із матеріалів справи, рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 25.03.2008 року зменшено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/3 частини заробітку (доходу) на 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином, ухвалюючи рішення про стягнення аліментів саме в такому розмірі, суд виходив з матеріального становища сторін у справі та вихід відповідача з відпустки по догляду за дитиною.

Проте судом встановлено, що після ухвалення рішення суду змінився сімейний стан позивача.

У матеріалах справи міститься свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 , видане 25.03.2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, з якого вбачається, що 25.03.2016 року відповідач одружився з ОСОБА_4 .

Згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 , виданого 06.03.2019 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, позивач є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 народження.

Згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 , виданого 30.12.2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, позивач є батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_4 , виданого 27.11.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, позивач є батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

З посвідчення серія НОМЕР_5 виданого 01.04.2016 року відділом у справах сім`ї, молоді та спорту Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації вбачається, що сім`я позивача, а саме мати ОСОБА_4 та батько ОСОБА_2 , має статус багатодітної та має право на пільги встановлені чинним законодавством.

Вказані обставини відбулись після ухвалення рішення Деснянським районним судом м. Києва від 25.03.2008 року, свідчать про зміну сімейного стану позивача - платника аліментів, що з урахуванням обов`язку позивача утримувати ще трьох малолітніх дітей є підставою для зменшення визначеного судом, розміру аліментів.

Згідно довідки Господарсько-фінансового департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України №910 від 18.09.2019 року, за період з 01.01.2011 року по 31.08.2019 рік з ОСОБА_2 були утримані суми аліментів за виконавчим листом від 16.12.2005 року № 2-8344 та перераховані на особовий картковий рахунок ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 , 2005 року народження.

Відповідно до щорічних декларацій ОСОБА_1 її дохід у 2016 році становив 284324 грн., у 2017 році - 302872 грн., у 2018 році - 343251 гри.

Відповідно до щорічної декларації ОСОБА_2 його дохід у 2019 році становив 626453 грн., що також підтверджується довідкою про заробітну плату № 455 від 03.02.2020 року.

Відповідно до щорічної декларації дружини ОСОБА_2 ОСОБА_4 в 2018 рік її доходи становили 362462 гри.

Відповідно до щорічної декларації дружини ОСОБА_2 - ОСОБА_4 за 2019 рік її доходи становили 370684 грн.

З довідки про доходи дружини ОСОБА_2 - ОСОБА_4 від 24.02.2020 вбачається, що за період з 01.01.2019 року по 01.01.2020 рік їй нараховано 370683,84 грн.

Згідно довідки про доходи ОСОБА_1 №101 від 10.02.2021 року загальна сума її доходу за період з 01.2019 року по 12.2019 рік становить 341584,04 грн.

Згідно довідки про доходи ОСОБА_1 від 02.02.2021 року загальна сума її доходу за період з 01.01.2020 року по 31.12.2020 рік становить 168720,48 грн.

Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Частиною 1 ст. 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини.

З урахуванням наведених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо зменшення розмір аліментів, які стягуються за рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 25.03.2008 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з розміру 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 до розміру 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Призначення аліментів у меншому розмірі призведе до обмеження прав дитини на утримання, оскільки розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Посилання відповідача на те, що відсутні підстави для зменшення розміру аліментів, які стягуються на її користь з позивача на утримання їх сина ОСОБА_3 - спростовуються вимогами закону та фактичними обставинами справи.

Відтак, викладені у апеляції доводи, суд апеляційної інстанції відносить до числа формальних, відповідно, рішення, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, не може бути скасоване у відповідності до положень ст. 375 ЦПК України.

Відповідно до вимог ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Отже, рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 5, 10-13, 77-82, 263, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 22 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до суду касаційної інстанції.

Повна постанова складена 24 січня 2022 року

Головуючий Є.М. Суханова

Судді: В.І. Олійник

Л.П. Сушко