Справа № 639/5760/21
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
25 січня 2022 року Київський районний суд м. Харкова у складі
головуючого судді - Садовського К.С.,
за участю секретаря Пазенко А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), треті особи: ОСОБА_2 , Державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Романько Ксенія Ігорівна, Харківська митниця ДФС про зняття арешту з майна,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м.Харкова із позовною заявою до відповідача Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), треті особи: ОСОБА_2 , Державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Романько Ксенія Ігорівна. Харківська митниця ДФС, відповідно до якої просить зобов`язати Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) скасувати постанову від 22 червня 2020 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в частині накладення арешту на автомобіль марки Suzuki Vitara S, № шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.
20.11.2019 старшим державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобоварському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Чертковою М.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якій присвоєно унікальний номер ВП № 60639350.
22.06.2020 державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобоварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) Тютюнник М.О. було винесено постанову про арешт майна боржника, а саме накладено арешт на транспортний засіб марки Suzuki Vitara S, № шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 .
Рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 04.03.2021 по справі № 431/108/21, провадження № 2/431/220/21 було визнано за позивачем, ОСОБА_1 , в порядку розподілу майна подружжя право власності на автомобіль Suzuki Vitara S, 2017 року випуску, № шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , який було зареєстровано в Головному сервісному центрі МВС України в Харківський області 02.03.2018 на ім`я ОСОБА_3 . Зазначене рішення Старобільського районного суду Луганської області набрало законної сили 13.04.2021.

Вказує, що 10.06.2021 він звернувся до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобоварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) з приводу скасування арешту з вказаного трансопртного засобу.

Відповідь на заяву було надано лише 27.07.2021, чим порушено конституційні права ОСОБА_1 та вимоги Закону України «Про звернення громадян». Державним виконавцем Романько К.І. у відповіді від 09.07.2021 №81895 зазначено, що ОСОБА_1 має право звернутись до суду із позовом про встановлення права власності та скасування арешту, в той час як рішенням суду вже визнано право власності на автомобіль за позивачем, однак останній не може зареєструвати транспортний засіб на своє їм`я у встановленому законом порядку.

Оскільки за позивачем було визнано право власності на автомобіль марки Suzuki Vitara S, № шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , на підставі Рішення Старобільського районного суду Луганської області від 04.03.2021 по справі № 431/108/21, провадження № 2/431/220/21 в порядку розподілу майна подружжя, вважає за необхідне звернутися з вимогою до суду про скасування арешту з зазначеного автомобіля, оскільки іншого механізму захисту своїх цивільних прав крім судового захисту ОСОБА_1 не вбачає.

На підставі викладеного позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 25.08.2021 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 передано на розгляд до Київського районного суду м.Харкова.

Згідно протоколу атоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.09.2021 справу передано для розгляду судді Садовському К.С.

Відповідно до вимог ч. 2 ст.19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Ухвалою суду від 22.09.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі, почато підготовче провадження.

Відповідно до ч.1,2 ст.174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

При відкритті провадження у справі судом було встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Роз`яснено, що у зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі азом із примірником позовної заяви та доданих до неї документів відповідач отримав 21.10.2021.

Правом на подачу відзиву на позовну заяву відповідач не скористався.

Письмові пояснення щодо позову від третіх осіб не надходили.

Ухвалою суду від 15.11.2021 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач у судове засідання не з`явився, до канцелярії суду подано заяву про розгляд справи за відсутності позивача, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, у разі неявки відповідача та третіх осіб не заперечує проти заочного розгляду справи.

Представник відповідача у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце проведення судового розгляду повідомлявся в установленому законом порядку шляхом направлення судових повісток за місцем реєстрації, причини неявки у судове засідання не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин (ч.3 ст.131 ЦПК України).

Згідно ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч.2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідач не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. Відповідачем не надано суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростування доводів позивача.

Беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача.

Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно.

Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлявся про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч.4 ст.223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилась, до суду засобами поштового зв`язку надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності, проти заявлених позовних вимог не заперечує.

Представник третьої особи Харківської митниці ДФС у судове засідання не з`явився, до суду подано заяву про розгляд справи без участі представника та прийняття рішення відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Третя особа Державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Романько К.І. у судове засідання не з`явилась, причини неявки у судове засідання не повідомила, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило.

Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими.

Рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Тобто саме на суд покладено обов`язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст.4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК України).

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд, вивчивши подані сторонами заяви по суті справи, дослідивши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 20 листопада 2019 року старшим державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобоварському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Чертковою Маргаритою Анатоліївною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №60639350 на підставі постанови №640/15030/19 від 24.09.2019, виданої Київським районним судом м.Харкова про стягнення штрафу з ОСОБА_3 в розмірі 342773,72 гривні на користь ДФС України Харківської митниці ДФС.

Постановою державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобоварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) Тютюнник Марії Олексіївни від 22.06.2020 у рамках виконання виконавчого провадження ВП №60639350 накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника ОСОБА_3 , накладено арешт на транспортний засіб Suzuki, реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN/номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 377320,09 гривень.

04 березня 2021 року Старобільським районним судом Луганської області по справі №431/108/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розподіл майна подружжя ухвалено рішення, яким визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку розподілу майна подружжя право власності на автомобіль Suzuki Vitara S, 2017 року випуску, № шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , який було зареєстровано в Головному сервісному центрі МВС України в Харківській області 02.03.2018 на ім`я ОСОБА_3 , що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 вартістю 168080 гривень.

Рішення набрало законної сили 13.04.2021.

10 червня 2021 року ОСОБА_4 звернувся до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобоварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) із заявою про скасування арешту з транспортного засобу марки Suzuki Vitara S, № шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , застосований на підставі постанови від 22 червня 2020 року державним виконавцем Міжрайонного відділ державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобоварському районах у міст Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) Тютюнник Марією Олексіївною в рамках виконавчого провадження № 60639350.

Листом від 09 липня 2021 року за №81895 ОСОБА_1 було повідомлено, що 22.06.2020 державним виконавцем відділу, керуючись статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про арешт майна боржника ВП № 60639350, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника. Відповідні записи внесені до Державних реєстрів України.

За допомогою Автоматизованої системи виконавчого провадження отримані відповіді від Міністерства внутрішніх справ України (відповіді 20.11.2019, 19.06.2020), згідно якої боржник, ОСОБА_2 , володіє на праві власності транспортним засобом, а саме: автомобіль марки -SUZUKI; МОДЕЛЬ T3-VITARA S; КАТЕГОРІЯ ТЗ - ЛЕГКОВИЙ; 2017 р.в. VIN - НОМЕР_1 ; Номер кузова: НОМЕР_1 ; Номерний Знак: НОМЕР_2 ; Колір ТЗ - СИНІЙ, тобто порядок накладення арешту не був порушений.

Згідно ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» відсутні підстави для зняття арешту з майна.

Зазначено, що відповідно до ч. 1, 2 вищезазначеної статті особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Відповідно до ст.41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно з ст.1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Відповідно до ст.317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно із ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для суду.

Відповідно до ч.ч. 1,2,3 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

На сьогодні позивач позбавлений можливості реалізувати право власності в частині реєстрації транспортного засобу на своє ім`я через наявність арешту. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача, як власника майна.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Частиною 1,3 ст. 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

Суд постановляє рішення в межах заявлених стороною вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту накладених на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого останній позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, арештоване майно не належить боржникові за виконавчим провадженням, у зв`язку з чим суд вважає, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 82, 89, 141, 211, 223, 247, 259, 265, 268, 280-284, 289 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Зобов`язати Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) скасувати постанову від 22 червня 2020 року ( ВП №60639350) про арешт майна боржника ОСОБА_3 та оголошення заборони на його відчуження в частині накладення арешту на автомобіль марки Suzuki Vitara S, № шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 .

Стягнути з Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Відповідачами протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст. ст. 284-285 ЦПК України.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: https://ki.hr.court.gov.ua/.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), , місцезнаходження: 61004, м.Харків, вул.Москалівська, 58.

Треті особи: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 .

Державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Романько Ксенія Ігорівна, місце знаходження: 61004, м.Харків, вул.Москалівська, 58, .

Харківська митниця ДФС, , місцезнаходження: 61003, м.Харків, вул.Короленка, 16-Б.

Повне судове рішення складено та підписано 27 січня 2022 року.

Суддя К.С.Садовський