Ухвала

Іменем України

17 січня 2022 року

м. Київ

справа № 712/3871/20

провадження № 61-18702ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Яремка В. В. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Усика Г. І.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Прядка Віталій Михайлович, на ухвалу Черкаського апеляційного суду від 27 жовтня 2021 року у справі за позовом першого заступника керівника Черкаської місцевої прокуратури до Черкаської міської ради, ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення міської ради, визнання незаконним та скасування запису про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з припиненням її державної реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2020 року перший заступник керівника Черкаської місцевої прокуратури звернувся до суду з позовом до Черкаської міської ради, ОСОБА_2 , в якому просив визнати незаконним та скасувати рішення Черкаської міської ради від 02 жовтня 2019 року № 2-5265 «Про передачу земельної ділянки у власність на АДРЕСА_1 , громадянину ОСОБА_2 »; визнати незаконним та скасувати запис про державну реєстрацію права власності від 19 листопада 2019 року № 34252338 на земельну ділянку загальною площею 0,1 га (кадастровий номер земельної ділянки :02:007:0043), що на АДРЕСА_1 , за ОСОБА_2 , припинивши за ним набуте право приватної власності на зазначену ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 грудня 2020 року позов задоволено. Визнано незаконним та скасовано рішення Черкаської міської ради від 02 жовтня 2019 року № 2-5265 «Про передачу земельної ділянки у власність на АДРЕСА_1 громадянину ОСОБА_2 ». Визнано незаконним та скасовано запис про державну реєстрацію права власності від 19 листопада 2019 року № 34252338 на земельну ділянку загальною площею 0,1 га (кадастровий номер земельної ділянки :02:007:0043), що на АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що обов`язковою умовою дотримання встановленої процедури зміни цільового призначення земельної ділянки є складання або перепогодження (у випадку, якщо зміні цільового призначення підлягає вся земельна ділянка, а не її частина) проєкту відведення земельної ділянки з місцевими органами виконавчої влади (районним (міським) органом земельних ресурсів, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органом містобудування й архітектури та охорони культурної спадщини), а також підлягає державній землевпорядній експертизі.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 як особа, яка не брала участь у справі, оскаржила його в апеляційному порядку, вважаючи, що оскаржуваним судовим рішенням вирішено питання про її права та інтереси.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 27 жовтня 2021 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 грудня 2020 року у цій справі закрито.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що станом на час ухвалення Соснівським районним судом м. Черкаси рішення від 28 грудня 2020 року жодні права та інтереси заявниці порушено не було, оскільки вирішення спору про визнання незаконним та скасування рішення міської ради, визнання незаконними та скасування запису про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, належну ОСОБА_2 , припинення державної реєстрації не стосувалося інтересів ОСОБА_1 . Придбання заявницею спірної земельної ділянки мало місце лише 04 серпня 2021 року.

У листопаді 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Прядка В. М., на ухвалу Черкаського апеляційного суду від 27 жовтня 2021 року, у якій заявниця, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить оскаржуване судове рішення скасувати, а справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 грудня 2020 року порушено її права та інтереси, оскільки вона стала власником спірної земельної ділянки 04 серпня 2021 року на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 04 серпня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Матвієнко О. О. Суд апеляційної інстанції на стадії апеляційного перегляду рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 грудня 2020 року мав встановити, що станом на час апеляційного перегляду оскаржуваного рішення ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, площею 0,1000 га, що на АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:007:0043. Апеляційний перегляд рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 грудня 2020 року безпосередньо впливатиме на її майнові права, інтереси та обов`язки.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Підставами касаційного оскарження вказаних судових рішень є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права (частина друга статті 389 ЦПК України).

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з частиною шостою статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Проаналізувавши зміст оскаржуваного судового рішення, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків про незаконність та неправильність судового рішення.

Однією з основних гарантій права сторони на судовий захист є право оскарження судових рішень (стаття 129 Конституції України). Реалізація цього права здійснюється, зокрема, шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантії їх реалізації.

Встановлено, що предметом спору у цій справі є пункти 1, 2 рішення Черкаської міської ради від 02 жовтня 2019 року № 2-5265, якими затверджено проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_1 ОСОБА_2 та передано йому безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер :02:007:0043, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

На підставі зазначеного рішення державним реєстратором Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради Кумаренко Л. М. 21 листопада 2019 року прийнято рішення, індексний номер 49792335, про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 земельної ділянки, кадастровий номер :02:007:0043, про що до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про право власності від 19 листопад 2019 року № 34252338.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 грудня 2020 року позов першого заступника керівника Черкаської місцевої прокуратури до Черкаської міської ради, ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення міської ради, визнання незаконним та скасування запису про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з припиненням її державної реєстрації задоволено.

Встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 04 серпня 2021 року, посвідченого 04 серпня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Матвієнко О. О., власником спірної земельної ділянки, кадастровий номер :02:007:0043, стала ОСОБА_1

ОСОБА_1 вважає себе особою, яка не брала участі у справі та судом першої інстанції було вирішено питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

Закриваючи апеляційне провадження у справі, апеляційний суд виходив з того, що ОСОБА_1 у власність зазначену спірну земельну ділянку набула лише 04 серпня 2021 року, рішення судом першої інстанції ухвалено 28 грудня 2020 року, а отже, на час розгляду справи в суді першої інстанції її права та інтереси не вирішувалися.

З таким висновком апеляційного суду погоджується й Верховний Суд.

Відповідно до частини першої статті 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

За змістом частини другої статі 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу.

Вказані норми процесуального закону встановлюють порядок та спосіб апеляційного оскарження судового рішення, який можливий у разі, якщо суд вирішив питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Отже, законодавець визначив коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які поділяються на дві групи: учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків. На відміну від оскарження судового рішення учасником справи не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Судове рішення, оскаржуване не залученою до участі у справі особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та ухвалити рішення судом першої інстанції є заявник, або містити судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. У такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного суду від 13 січня 2021 року у справі № 466/5766/13-ц (провадження № 61-13912св20), від 29 червня 2021 року у справі № 201/751/14-ц (провадження № 61-1490св21), від 28 жовтня 2021 року у справі № 529/690/18 (провадження № 61-6006св21), від 02 листопада 2021 року у справі № 314/5611/1 (провадження № 61-3829св21).

Вирішуючи питання про те, чи стосується прав та інтересів заявника оскаржуване судове рішення, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що необхідною умовою для набуття особою, яка не брала у часті у справі, права касаційного оскарження судового рішення є вирішення цим судовим актом питання щодо її прав, свобод, інтересів та (або) обов`язків. Питання про те, чи вирішено судовим рішенням питання щодо прав, свобод, інтересів та (або) обов`язків особи, яка не брала участі у справі, має вирішуватися виходячи з конкретних обставин справи та з урахуванням змісту судового рішення (ухвала Великої Палати Верховного Суду від 07 квітня 2020 року у справі № 504/2457/15-ц (провадження

№ 14-726цс19)).

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Суд апеляційної інстанції має першочергово з`ясувати, чи впливає оскаржуване судове рішення безпосередньо на права та обов`язки заявника та лише після встановлення таких обставин, вирішити питання про скасування судового рішення, а у випадку встановлення, що ухвалене судом першої інстанції рішення не впливає на права та обов`язки заявника, - закрити апеляційне провадження, оскільки в останньому випадку така особа не має права на апеляційне оскарження рішення суду.

У постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 17 лютого 2020 року у справі № 668/17285/13-ц (провадження

№ 61-41547сво18) зроблено висновок про те, що суд апеляційної інстанції лише в межах відкритого апеляційного провадження має процесуальну можливість зробити висновок щодо вирішення чи не вирішення судом першої інстанції питань про права та інтереси особи, яка не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції та подала апеляційну скаргу. При цьому, якщо обставини про вирішення судом першої інстанції питання про права, інтереси та свободи особи, яка не була залучена до участі у справі, не підтвердились, апеляційне провадження підлягає закриттю.

Апеляційний суд у цій справі, на виконання вимог процесуального закону, відкрив апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та встановивши, що скаржник не довів належними та допустимими доказами ту обставину, що оскаржуваним рішенням суду першої інстанції вирішено питання про її права та інтереси, дійшов правильного висновку про те, що у цій справі не вирішувалось питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки заявниці, а тому дійшов правильного висновку про закриття апеляційного провадження відповідно до пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України.

У зв`язку з наведеним Верховний Суд відхиляє доводи касаційної скарги про порушення апеляційним судом норм процесуального права.

Доводи касаційної скарги про те, що надалі прокуратурою може бути пред`явлено позов про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки від 04 серпня 2021 року, за яким заявниця набула права власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку та витребування спірної земельної ділянки ґрунтуються на припущеннях та не свідчать, що рішенням суду першої інстанції вирішено питання про її права, інтереси та (або) обов`язки.

Доводи заявниці також зводяться до власного тлумачення норм процесуального права та непогодження з усталеною судовою практикою у подібних правовідносинах.

Таким чином, відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України є підстави для визнання касаційної скарги ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Прядка В. М., необґрунтованою та відмови у відкритті касаційного провадження, оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Керуючись частиною четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Прядка Віталій Михайлович, на ухвалу Черкаського апеляційного суду від 27 жовтня 2021 року у справі за позовом першого заступника керівника Черкаської місцевої прокуратури до Черкаської міської ради, ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення міської ради, визнання незаконним та скасування запису про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з припиненням її державної реєстрації відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявниці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Яремко

С. О. Погрібного

Г. І. Усик