Справа № 211/6861/21
Провадження № 2-о/211/26/22
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24 січня 2022 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Середньої Н.Г.,

за участю секретаря судового засідання - Бехало В.В.,

у відсутність учасників процесу,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особи Виконавчий комітет Довгинцівської районної в місті ради, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

встановив:

заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною заявою та просить суд встановити факт постійного проживання її разом з матір`ю ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 , посилаючись на відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері. В обґрунтування вимог зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати, після смерті якої залишилась спадщина у виді майнових прав на 1/2 частку домоволодіння АДРЕСА_2 . При зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини отримала відмову нотаріуса від 29.07.2021 у зв`язку з пропуском встановленого законом шестимісячного строку прийняття спадщини. Однак її мати за життя мешкала по АДРЕСА_1 , а вона до 11.06.2021 хоч і була зареєстрована по АДРЕСА_4 , фактично з 2011 року проживала разом з матір`ю, оскільки остання за станом здоров`я потребувала сторонньої допомоги. Вони разом з матір`ю вели спільний сімейний бюджет та спільне господарство, як члени однієї родини, а коли матір померла, вона займалася її похованням. Тому з метою захисту спадкових прав, просить задовольнити вимоги.

Ухвалою суду від 16 листопада 2021 року прийнято до розгляду заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами окремого провадження.

В судове засідання учасники процесу не з`явилися.

В матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 про розгляд справи за її відсутності, на вимогах наполягає.

Представник виконкому ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, проти заявлених вимог не заперечує, при винесенні рішення покладається на розсуд суду.

Враховуючи вимоги частини 1 статті 223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників процесу на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних мотивів.

Як встановлено судом, відповідно до свідоцтва про право власності, виданого 15 серпня 2014 року, ОСОБА_4 за життя була власником домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 12,13 - копії свідоцтва, витягу).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 9).

ОСОБА_1 , як спадкоємець першої черги (а.с. 7,8 - копії свідоцтв) звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29 липня 2021 року, державним нотаріусом Четвертої криворізької державної нотаріальної контори відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки вона пропустила встановлений законом шестимісячний строк прийняття спадщини після смерті матері. Згідно матеріалів спадкової справи відсутній факт прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_4 , оскільки спадкоємиця на момент її смерті не проживала з нею і не подавала заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини в передбачений законом шестимісячний строк (а.с. 11 - копія постанови).

Відповідно до положень статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно вимог статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року (далі - Постанова № 7), якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Відповідно до абзацу 3 пункту 3 Постанови № 7, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами статті 29, частини другої статті 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Пунктом 23 Постанови № 7 роз`яснено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно з частиною першою статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа - свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї.

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Відповідно до статті 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем заявнику необхідно для оформлення прав на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_4 .

Так, в матеріалах справи наявні як акти сусідів від 21.11.2019 та 20.10.2021 про факт спільного проживання ОСОБА_1 разом з матір`ю ОСОБА_4 з 2011 року до дня смерті останньої, так і копія рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 квітня 2021 року у справі № 211/8047/19 за позовом ОСОБА_1 про визнання права користування житловим приміщенням. Вказаним рішенням встановлено, що позивач у 2011 році з дозволу матері ОСОБА_4 вселилася в квартиру АДРЕСА_1 та проживає в ній по теперішній час, про що, згідно тексту рішення, свідчили сусіди заявника.

Таким чином, враховуючи вищезазначене рішення та положення частин 4,5 статті 82 ЦПК України, суд вважає доведеним факт постійного проживання заявника ОСОБА_1 зі спадкодавцем - ОСОБА_4 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-218, 256 ЦПК України, суд

ухвалив:

заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ) разом із спадкодавцем - ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 24 січня 2022 р.

Суддя Н.Г.Середня