ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 549/226/21 Номер провадження 22-ц/814/266/22Головуючий у 1-й інстанції Крєпкий С. І. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Чумак О.В.

суддів: Дряниці Ю.В., Кривчун Т.О.

розглянула в апеляційному суді в м. Полтаві в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитсервіс"

на рішення Чорнухинського районного суду Полтавської області від 12 жовтня 2021 року, ухвалене суддею Крєпкий С.І., дата складання повного тексту рішення - 18.10.2021 р.,

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитсервіс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А:

27.07.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» звернулося до місцевого суду з позовомдо ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, направивши позовну заяву засобами поштового зв`язку, в якій вказували, що між ТОВ «Кредитсервіс» таОСОБА_1 укладено кредитний договір № 2000407-001 від 07.04.2020 р., за умовами якого відповідач отримав від позивача кредит у сумі 20000грн., зі встановленою платою за користування кредитом у розмірі 5,9% в місяць від загального розміру кредиту. Вказані кошти відповідач зобов`язувався повернути у строк до 07.04.2021 р. Умовами договору передбачено, що в будь-якому разі договір діє до повного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором.

Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість, яка станом на 26.07.2021 р. складає 23 097,00 грн., з яких 12 477,00 грн. тіло кредиту; 10 620,00 грн. відсотки за користування кредитними коштами, яку позивач просив стягнути на його користь з відповідача та понесені судові витрати.

Рішенням Чорнухинського районного суду Полтавської області від 12 жовтня 2021 року у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитсервіс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено.

З цим рішенням не погодився позивач ТОВ «Кредитсервіс», оскарживши його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи прохає скасувати рішення та ухвалити нове про задоволення позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що позивачем доведено факт укладення кредитного договору між ТОВ «Кредитсервіс» та ОСОБА_1 , а також наявність та розмір заборгованості за кредитним договором, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відзив від відповідача на апеляційну скаргу не подавався.

Розгляд справи проводиться в письмовому провадженні без повідомлення (виклику) учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ст. 374 ч. 1 п. 2 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно із ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Суд першої інстанції встановив, що 07.04.2020 року між сторонами було укладено кредитний договір №200407-001 про надання кредиту на суму 20000,00 грн. зі сплатою 5,9% в місяць від загального розміру кредиту, разовий процент 5,9% від загального розміру кредиту (а.с. 4-6)

09.04.2020 р. на виконання умов укладеного кредитного договору позивач перерахував відповідачу 18820 грн. (а.с.7).

14.06.2021 р. позивач направив до відповідача досудову вимогу про необхідність погашення заборгованості за кредитним договором №200407-001 у розмірі 23097,00 грн. (а.с. 8).

Звертаючись до суду з позовом, ТОВ «Кредитсервіс» послалося на те, що відповідач зобов`язання за кредитним договором не виконав, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість, яка станом на 26.07.2021 р. складає 23 097,00 грн., з яких 12 477,00 грн. тіло кредиту; 10 620,00 грн. відсотки за користування кредитними коштами.

При вирішенні спору, суд першої інстанції послався на те, що матеріали справи не містять доказів, які підтверджують наявність у відповідача перед позивачем заборгованості у розмірі 23097,00 грн., з яких 12477,00 грн. тіло кредиту, 10620,00 грн. відсотки за користування кредитом, та дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до вимог частини другої статті 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Згідно з ч. 1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з положеннями ч.ч.1,3,4 ст.12, ч.ч.1,2 ст.76, ч.1 ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими й електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч.1 ст.79 ЦПК України).

Згідно з ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до частини другої статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі.

Застосовуючи принцип диспозитивності, що закріплений у статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Отже, саме позивач, як особа, що на власний розсуд розпоряджається своїми процесуальними правами на звернення до суду за захистом порушеного права, визначає докази, якими підтверджуються доводи позову та спростовуються заперечення відповідача проти позову.

Згідно з статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як вказувалося вище, в обґрунтування позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором ТОВ «Кредитсервіс» зазначало, що відповідач зобов`язання за кредитним договором не виконав, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість, яка станом на 26.07.2021 р. складає 23 097,00 грн., з яких 12 477,00 грн. тіло кредиту; 10 620,00 грн. відсотки за користування кредитними коштами.

У суді першої інстанції відповідач позов визнав частково, пояснивши, що у нього може бути заборгованість за кредитом, але йому не відомо її дійсний розмір. Також вказував, що неодноразово сплачував заборгованість, за наданими йому позивачем рахунками, згодом дізнався, що ці кошти йшли не в рахунок сплати заборгованості, а фізичній особі. Нових змінених рахунків позивач йому не повідомляв.

Як убачається з матеріалів справи, розрахунок заборгованості за кредитним договором № 200407-001 від 07.04.2020 р., укладений між сторонами, наведений позивачем у позовній заяві (а.с. 2 на звороті), з якого вбачається, що заборгованість відповідача перед позивачем за тілом кредиту складає 12477,00 грн., за відсотками - 10620,00 грн. Загальний розмір заборгованості становить 23097,00 грн.

Пунктами 4.6.,4.7. кредитного договору № 200407-001 від 07.04.2020 р., укладеного між сторонами, передбачено, що при оформленні платіжних документів для сплати щомісячних платежів Позичальник у графі «призначення платежу» вказує номер Договору, прізвище, ім`я, по батькові.

У випадку, якщо Позичальник не зазначив або некоректно заповнив графу «призначення платежу», Кредитодавець має право не прийняти платіж з мотивів неможливості ідентифікування Договору, за яким відбувається сплата.

У п. 4.12. кредитного договору № 200407-001 від 07.04.2020 р. сторони передбачили варіанти оплати:

- Через платіжні термінали ПриватБанку, або платіжну систему Приват24, отримувач ТОВ «Кредитсервіс», .

- Перерахування на поточний рахунок у відділенні банку за реквізитами: р/р НОМЕР_1 в ПАТ «КБ «ПриватБанк», Отримувач ТОВ «Кредитсервіс», .

Кредитний договір є дійсним та в судовому порядку відповідачем не оспорювався.

В апеляційній скарзі позивач вказував, що в ході виконання сторонами кредитного договору дійсно змінювалися платіжні реквізити позивача, про що відповідач повідомлявся по телефону та шляхом направлення смс-повідомлень, отже, вважає, що він був обізнаний зі зміною реквізитів у ТОВ «Кредитсервіс».

На підтвердження вказаних обставин позивачем до апеляційної скарги додані банківські виписки АТ КБ «ПриватБанк» за період з 09.10.2020 р. по 09.10.2020 р. та АТ «Комерційний індустріальний банк» за 18.10.2021 р., з яких убачається, що відповідач ОСОБА_1 09.10.2020 р. здійснив платіж за договором № 200407-001 у сумі 1500,00 грн., а також 18.10.2021 р. у сумі 100,00 грн., які надходили на рахунки ТОВ «Кредитсервіс» (а.с. 59-61).

За змістом ч. ч. 1-3 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

З огляду на наведені положення закону, враховуючи те, що позивач не приймав участь у розгляді справи у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за можливе прийняти до уваги надану позивачем до апеляційної скарги виписку АТ КБ «ПриватБанк» за період з 09.10.2020 р. по 09.10.2020 р., яка підтверджує той факт, що сплачені відповідачем ОСОБА_1 кошти в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 200407-001 від 07.04.2020 р. у сумі 1500 грн. надійшли на рахунок ТОВ «Кредитсервіс».

Виписку АТ «Комерційний індустріальний банк» за 18.10.2021 р. колегія суддів до уваги не приймає, оскільки позивач прохає стягнути заборгованість за кредитним договором № 200407-001 станом на 26.07.2021 р., тоді як платіж у сумі 100 грн. здійснено 18.10.2021 р., та не стосується періоду, за який позивач прохає стягнути заборгованість.

Як вказувалося вище, згідно наведеного у позовній заяві розрахунку заборгованості за кредитним договором № 200407-001 від 07.04.2020 р., заборгованість відповідача перед позивачем за тілом кредиту складає 12477,00 грн., за відсотками - 10620,00 грн. Загальний розмір заборгованості становить 23097,00 грн.

Розрахунок заборгованості проведений у відповідності до умов кредитного договору № 200407-001 від 07.04.2020 р., сумнівів у колегії суддів не викликає, відповідачем не спростований.

Власного розрахунку заборгованості відповідач ні суду першої інстанції, ні апеляційному суду не надав.

Жодних документів на підтвердження того, що здійснені ним платежі в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 200407-001 від 07.04.2020 р. були спрямовані на інші рахунки, які не належать ТОВ «Кредитсервіс», ним не надано.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування рішення місцевого суду з ухваленням нового рішення про задоволення позову ТОВ «Кредитсервіс» та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором у сумі 23097,00 грн., з яких заборгованість відповідача перед позивачем за тілом кредиту складає 12477,00 грн., за відсотками - 10620,00 грн.

Крім цього, згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви у сумі 2270,00 грн. та апеляційної скарги в сумі 3405,00 грн., а всього 5675,00 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч. 1 п. 2, ст. 376 ч. 1 п. п. 3, 4, ст.ст. 382-384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» задовольнити.

Рішення Чорнухинського районного суду Полтавської області від 12 жовтня 2021 року скасувати. Ухвалити нове рішення.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитсервіс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» (, місцезнаходження: вул. Євгена Коновальця,36-Д, приміщення 65-з, м. Київ, 01133) заборгованість за кредитним договором № 200407-001 від 07.04.2020 року станом на 26.07.2021 р., яка складається з 12477,00 грн. тіло кредиту, 10620,00 грн. нарахованих відсотків за користування кредитними коштами, а всього 23097,00 грн. (двадцять три тисячі дев`яносто сім гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» (, місцезнаходження: вул. Євгена Коновальця,36-Д, приміщення 65-з, м. Київ, 01133) витрати зі сплати судового збору у сумі 5675,00 грн. (п`ять тисяч шістсот сімдесят п`ять гривень 00 копійок).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.В.Чумак

Судді: Ю.В.Дряниця

Т.О.Кривчун