Ухвала

20 січня 2022 року

м. Київ

справа № 754/16716/19

провадження № 61-18996ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Ступак О. В.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 26 січня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про вселення та відшкодування моральної шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Деснянська районна у м. Києві державна адміністрація, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2019 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про вселення та відшкодування моральної шкоди.

Позов обґрунтовано тим, що 06 лютого 2019 року ОСОБА_2 набув у власність квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору дарування.

15 лютого 2019 року між Кредитною спілкою «ЗаРаЗ» (далі - КС «ЗаРаЗ») та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № КВ-00037/02-19/2105, за умовами якого позивачу було надано кредит у формі кредитної лінії з лімітом у сумі 350 000,00 грн.

На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором від 15 лютого 2019 року між КС «ЗаРаЗ» та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого в іпотеку передано нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 . Вказаним договором іпотеки передбачено порядок звернення стягнення на предмет іпотеки.

10 травня 2019 року між Кредитною спілкою «ЗаРаЗ» та ОСОБА_3 укладено договір відступлення прав вимоги за кредитним та іпотечним договором від 15 лютого 2019 року № КВ-00037/02-19/2105.

Відповідно до пункту 3.1. договору про відступлення прав вимоги, станом на день укладення цього договору загальна сума права вимоги за Кредитним договором, договором поруки та іпотечним договором становить 1 068 506,85 грн.

04.07.2019 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І. М.

19 липня 2019 року позивача разом з дружиною та двома неповнолітніми дітьми у примусовому порядку виселено із вказаної квартири.

Позивач вважав, що виселення проведено без дотримання вимог чинного законодавства, за умов незаконного заволодіння належним йому майном.

Будь-яких вимог про виселення з спірної квартири позивач не отримував.

У зв`язку з неправомірними діями відповідачів позивач звертався до органів поліції та з позовними заявами до суду, що у свою чергу завдало йому моральних страждань.

Посилаючись на викладене, просив суд ухвалити рішення, яким вселити ОСОБА_2 у квартиру АДРЕСА_1 , стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 моральну шкоду по 38 420,00 грн з кожного.

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач ОСОБА_1 звернулась із зустрічним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що 04 липня 2019 року на підставі договору купівлі-продажу придбала спірну квартиру у ОСОБА_3 .

Відповідно до вказаного договору продавець підтверджує, що на момент придбання квартир в ній ніхто не зареєстрований. Однак, на даний час у квартирі зареєстрований відповідач, що порушує права позивача за зустрічним позовом як власника квартири на вільне володіння, користування та розпорядження нерухомим майном. Посилаючись на те, що змінився власник квартири та відповідач не входить до складу сім`ї нового власника, крім того не сплачує комунальні платежі, не несе витрат по її утриманню, просила суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 та зняти його з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 26 січня 2021 року позов ОСОБА_2 залишено без задоволення. Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково. Визнано ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 . В іншій частині позовних вимог за зустрічним позовом відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 20 жовтня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Скасовано рішення Деснянського районного суду міста Києва від 26 січня 2021 року. Ухвалено у справі нове судове рішення, яким позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про вселення та відшкодування моральної шкоди задоволено частково. Вселено ОСОБА_2 у квартиру АДРЕСА_1 . В задоволенні решти вимог за первісним позовом відмовлено. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Деснянська районна у м. Києві державна адміністрація, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

ОСОБА_1 22 листопада 2021 року засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 26 січня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 жовтня 2021 року.

Ухвалою Верховного Суду від 02 грудня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху, надано заявникові строк для усунення недоліків касаційної скарги, зокрема надання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження, уточненої редакції касаційної скарги із зазначенням підстав касаційного оскарження та доплати судового збору у розмірі 1 393,60 грн.

У грудні 2021 року ОСОБА_1 надіслала матеріали на усунення недоліків касаційної скарги до яких додала квитанцію про доплату судового збору у розмірі 1 400,00 грн.

В заяві про усунення недоліків зазначає клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Деснянського районного суду міста Києва від 26 січня 2021 року та постанови Київського апеляційного суду від 20 жовтня 2021 року, яке обґрунтовує тим, що копію оскаржуваної постанови отримала 22 листопада 2021 року.

Відповідно до частин першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень та надані заявником докази, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки наведені ОСОБА_1 доводи є поважними підставами пропуску строку.

В уточненій редакції касаційної скарги ОСОБА_1 як підставу касаційного оскарження, зазначає неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права, зокрема без урахування висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 761/5115/17, постановах Верховного Суду від 16 грудня 2020 року у справі № 182/7347/18, від 13 жовтня 2020 року у справі № 447/455/17 та висновків Верховного Суду України, викладених у постановах: від 22 червня 2016 року у справі № 6-197цс16, від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-1484цс15 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

За змістом частини сьомої статті 394 ЦПК України та відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій вирішує питання про витребування матеріалів справи.

Враховуючи, що заявник усунув недоліки касаційної скарги, судом не встановлено підстав для відмови у відкритті касаційного провадження чи повернення касаційної скарги, зважаючи на те, що доводи касаційної скарги містять посилання на передбачені законом підстави касаційного оскарження судових рішень, отже наявні підстави для відкриття касаційного провадження з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України, та витребування матеріалів указаної вище справи.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Деснянського районного суду міста Києва від 26 січня 2021 року та постанови Київського апеляційного суду від 20 жовтня 2021 року.

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про вселення та відшкодування моральної шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Деснянська районна у м. Києві державна адміністрація, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 26 січня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 жовтня 2021 року.

Витребувати з Деснянського районного суду міста Києва матеріали вищезазначеної цивільної справи № 754/16716/19.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в 10-денний строк з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. Ю. Гулейков С. О. Погрібний О. В. Ступак