Провадження № 2-з/639/18/22 Справа № 639/230/22
У Х В А Л А

21 січня 2022 року м. Харків

Суддя Жовтневого районного суду м. Харкова Марченко В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі № 639/230/22

позивач: ОСОБА_2 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ),

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Дія-Актив" (адреса місцезнаходження: вул. Сурікова, 3а, м. Київ),

треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович (адреса місцезнаходження: пр-т. Петра Григоренка, 15, м. Київ), Приватний виконавець Попляк Володимир Володимирович (адреса місцезнаходження: пров. Подільський, 5, оф. 11, м. Харків),

про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Дія-Актив", треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, Приватний виконавець Попляк Володимир Володимирович, в якому просить визнати виконавчий напис № 27771, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович 15 вересня 2021 року таким, що не підлягає виконанню, судові витрати по оплаті судового збору покласти на Відповідача.

Разом з позовною заявою ОСОБА_2 подав заяву про забезпечення позову в якій просить зупинити стягнення на підставі виконавчого напису № 27771, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович 15 вересня 2021 року на час розгляду цивільної справи і до набрання законної сили рішенням суду.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 січня 2022 року цивільну справу № 639/230/22 за позовною заявою ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Дія-Актив", треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, Приватний виконавець Попляк Володимир Володимирович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню передано на розгляд до Попаснянського району, Луганської області на підставі ч. 1 ст. 31 ЦПК України.

Відповідно до п. 2, ч. 1, ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Суд, дослідивши матеріали позовної заяви, приходить до висновку щодо непідсудності заяви про забезпечення позову Жовтневому районному суду м. Харкова.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у справі "Устименко проти України" констатував, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20 липня 2006 року зазначив, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі "Zand v. Austria", висловлено думку, що термін "судом, встановленим законом" у частині 1 статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів".

За таких обставин, розгляд заяви про забезпечення позову Жовтневим районним судом м. Харкова призведе до порушення правила підсудності, передбаченого п. 2, ч. 1, ст. 152 ЦПК України, цілком нівелює інститут підсудності та поставить під сумнів саму сутність судового розгляду.

Розгляд заяви про забезпечення позову, яка була подана одночасно з пред`явленим позовом, на підставі п. 2, ч. 1, ст. 152 ЦПК України здійснюється виключно судом, компетентним розглядати спір по суті, що є правовою підставою для застосування порядку, встановленого ч. 1, ст. 31 ЦПК України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що матеріали заяви про забезпечення позову не підсудні Жовтневому районному суду м. Харкова та підлягають направленню за підсудністю до Попаснянського районного суду, Луганської області в порядку, встановленому ст. 31 ЦПК України.

Керуючись ч. 1 ст. 30, п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 31, ч. 9 ст. 187, ст.ст. 258-261, 353-354 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Матеріали заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі № 639/230/22 за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Дія-Актив", треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, Приватний виконавець Попляк Володимир Володимирович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - передати на розгляд до Попаснянського районного суду, Луганської області.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали. Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя В. В. Марченко