Справа № 444/3062/21
Провадження № 2/444/160/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

12 січня 2022 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Ясиновський Р. Б.,

секретар судового засідання Реміцька І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жовква цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 13.10.2021 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей.

Обгрунтовує позовні вимоги наступним.

Вона з відповідачем зареєструвала шлюб 01.06.2013 у Сихівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції.

Від подружнього життя у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивачка зазначає, що діти проживають разом із нею, що підтверджується довідкою про склад сім`ї від 11.10.2021 та довідкою зі школи.

Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 01.06.2021 розірвано шлюб нею, між ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , що зареєстрований Сихівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції 01.06.2013 року, актовий запис 133.

Стверджує, що відповідач впродовж близько двох років не бере участі у виховання та утриманні їхніх спільних дітей.

Вказує, що вона самостійно не може забезпечити належний рівень життя для розвитку дітей, тому вважає, що батько, який є здоровим та працездатним, може сплачувати аліменти на двох дітей в розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу) щомісячно.

Вказує, що відповідач інших осіб на утриманні не має, є здоровим, отримує доходи, має нерухоме майно, транспортний засіб.

Просить позов задоволити.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання 12.01.2022 не прибула. Подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю. Зазначила, що проти відкладення розгляду справи заперечує та просить суд врахувати вимоги щодо розумного часу на вирішення справи про стягнення аліментів на дітей.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання 13.01.2022 повторно не прибув, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Будь-яких клопотань, відзиву на позовну заяву не подав.

Його представник - адвокат Гандзюлевич Я.А. у судове засідання 13.01.2022 також не прибув.

Представником відповідача - адвокатом Гандзюлевичем Я.А. надіслано на електронну пошту суду ЕП-112 від 12.01.2022 заяву, в якій просить дати йому дозвіл на ознайомлення та фотографування матеріалів справи, яка судом задоволена задоволена в цій частині, а також просить розгляд справи перенести на інший день.

Суд вважає повторну неявку в судове засідання відповідача ОСОБА_2 та його представника - адвоката Гандзюлевича Я.А. без повідомлення причин неявки, токою, що є без поважних причин, враховуючи, що жодних доказів поважності неявки до суду не надано ні відповідачем, ні його адвокатом Гандзюлевичем Я.А., який до поданої заяви долучив лише копію свідоцтва про право на заняття адвокатськлю діяльністю та копію ордеру на надання правничої допомоги.

Суд враховує, що відповідачем 23.11.2021 на електронну адресу суду була надіслана заява, в якій просив визнати його участь в судовому засіданні обов`язковою, відкласти судове засідання, яке було призначене на 23.11.2021, на іншу дату не раніше 07.01.2022 та зупинити провадження. Вивчивши таку заяву відповідача та додані до такої докази, суд в ухвалі від 23.11.2021 дійшов висновку, що щодо визнання обов`язкової участі в судовому засіданні відповідача, то таке клопотання не підлягає до задоволення, оскільке є безпідставним та необгрунтованим. Посилання відповідача на те, що для повного та всебічного з`ясування обставин справи необхідно отримати його особисті пояснення, не заслуговують на увагу, оскільки це є правом відповідача, і таким він може скористатись, зокрема, шляхом подачі відзиву на позовну заяву. Щодо клопотання про зупинення провадження, то суд зазначив, що таке не підлягає до задоволення оскільки є безпідставним. Так, відповідно до ст. 252 ЦПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі, зокрема у випадку перебування учасника справи у довгостроковому службовому відрядженні. Відповідачем суду не було представлено жодних доказів перебування його у довгостроковому службовому відрядженні. Покликання відповідача на те, що він знаходиться за кордоном, не свідчить про те, що він знаходиться у довгостроковому службовому відрядженні, оскільки жодних доказів такого суду не надано.

Разом з тим, судом в ухвалі від 23.11.2021 було задоволено клопотання в частині відкладення судового засідання і розгляд справи було відкладено на 12.01.2022 для надання можливості відповідачеві висловити свою думку щодо позову, однак відповідач ОСОБА_2 не прибув у судове засідання 12.01.2022 без повідомлення причин неявки, відзиву на позовну заяву не подав, та його адвокат Гандзюлевич Я.А. не прибув у судове засідання без повідомлення причин неявки.

Крім цього, на електронну адресу суду ЕП-115/22-Вх від 12.01.2022 надійшла заява ОСОБА_6 , в якій останній зазначив, що він є представником відповідача і просить про відкладення розгляду справи на іншу дату. Така заява подана на одному аркуші без будь-яких додатків.

Оскільки жодних доказів укладення договору про надання правової допомоги між відповідачем ОСОБА_2 та ОСОБА_7 суду не представлено, суд не бере до уваги таку заяву.

Суд враховує, що позивачка не заперечує проти постановлення заочного рішення, просить справу розглядом не відкладати та провести розгляд справи у розумні строки.

Зважаючи на дотримання судом вимог норм ст. 223 ЦПК України, ст. 240 ЦПК України, а також із врахування інтересів неповнолітніх дітей та розгляду справи у розумні строки, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без учасників, які не з`явилися у судове засідання без повідомлення поважних причин такої неявки, оскільки підстави для відкладення судового засідання чи оголошення перерви відсутні.

Із врахуванням ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд приходить до висновку про постановлення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень частини 1 статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 01.06.2013 зареєстрували шлюб у Сихівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 133. У зв`язку із реєстрацією шлюбу позивачка змінила своє дошлюбне прізвище " ОСОБА_8 " на " ОСОБА_9 ".

Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 01.06.2021р., розірвано шлюб між ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , що зареєстрований Сихівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції 01.06.2013 року, актовий запис 133.

Від подружнього життя у сторін народилося двоє дітей, а саме син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується копіями свідоцтв про народження дітей.

Із листа Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області від 03.11.2021 та за відомостями відділу обліку та моніторинку інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України у Львівській області вбачається, що зареєстроване місце проживання відповідача в АДРЕСА_1 , про шо також зазначає відповідач у поданій ним на адресу суду заяві.

З Акту від 11.10.2021, складеного головою правління ОСББ "Лідер1" Лисенком С.В. вбачається, що коміся встановила, що в кв. АДРЕСА_2 проживають без реєстрації наступні особи: ОСОБА_1 , 1995 р.н., ОСОБА_3 , 2013 р.н., ОСОБА_4 , 2016 р.н. Даний факт ствердили сусіди своїми підписами в акті.

Дитина ОСОБА_3 навчається в 2-А класі СЗШ № 100 м. Львова, що стверджується довідкою № 159 від 11.10.2021, виданою директором середньої загальноосвітньої школи №100.

Таким чином, судом встановлено, що діти фактично проживають з позивачкою за адресою: АДРЕСА_3 та перебувають на утриманні матері.

Відповідно до частини 2 статті 141 Сімейного кодексу України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Із поданої позивачкою копії безкоштовного запиту в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, вбачається, що ОСОБА_2 є засновником та керівником приватного підприємства "Калугін-СЕРВІС". Дата запису 01.09.2021.

Із поданої позивачкою копії безкоштовного запиту в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, вбачається, що ОСОБА_2 є керівником ТзОВ "ГАЛТЕПЛОБУД". Дата запису 21.11.2017.

Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частин 1, 2 статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

При визначенні розміру аліментів судом враховується не тільки заробітна плата платника аліментів, але й інші види доходів, перелік яких наведений у постанові К М України від 26 лютого 1993 р. № 146 Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб. Серед таких доходів, зокрема, основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до неї, премії та винагороди, допомога по безробіттю, пенсія, стипендія, доходи від підприємницької діяльності тощо.

З положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 р. № 789-ХІІ, частин 7, 8 Сімейного кодексу України під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Згідно із частиною 1 статті 8 Закону України Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Враховуючи прожитковий мінімум на дітей відповідного віку, вимоги статті 182 Сімейного Кодексу України, згідно якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, розмір мінімальної заробітної плати, обов`язок батьків щодо утримання дітей, роз`яснення, які містяться у пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за якими максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 відсотків розміру заробітної плати /доходів/, беручи до уваги насамперед інтереси дітей, суд приходить до висновку про задоволення позову. Аліменти в розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) відповідача, на думку суду, мають забезпечувати гармонійний розвиток двох дітей зі сторони їх батька, враховуючи потреби дітей.

Згідно з частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Виходячи із норми частини 1 статті 191 Сімейного кодексу України, приходить до висновку, що аліменти із відповідача на утримання дітей підлягають стягненню саме із дня пред`явлення позову, яким є 13.10.2021, що підтверджується штампом на позовній заяві (аркуш справи № 1).

Відповідно до статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до частини 6 статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Так як позивачка ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору, з відповідача ОСОБА_2 в користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивачки ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 23, 141, 247, 258-259, 264-265, 280-285, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задоволити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на неповнолітніх дітей, сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 та сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позовної заяви, тобто з 13.10.2021 року і до досягнення дітьми повноліття.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі - 908 грн., який сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Одночасно роз"яснити відповідачу, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга подається Львівському апеляційному суду.

Повне найменування сторін у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_4 , ІПН НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 ).

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_5 , ІПН НОМЕР_3 ).

Текст повного рішення суду виготовлено 13.01.2022.

Суддя Ясиновський Р. Б.