Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/7689/21
Провадження 2-ві/711/1/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2022 року суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Демчик Р.В., при секретарі Кофановій А.О., розглянувши у письмовому провадженні без виклику сторін заяву ОСОБА_1 про відвід судді Позарецької Світлани Михайлівни від розгляду справи за позовом за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Олком-Лізинг» про визнання дій/бездіяльності незаконними, стягнення коштів та припинення іпотеки,-

встановив:

В провадженні судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Позарецької С.М. перебуває цивільна справа за позовом за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Олком-Лізинг» про визнання дій/бездіяльності незаконними, стягнення коштів та припинення іпотеки.

04.01.2022 року через канцелярію Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 подала заяву про відвід головуючої Позарецької С.М., посилаючись на те, що Позарецька С.М. прийняла до розгляду цивільну справу №711/7689/21. Провадження відкрито за її позовом до ТОВ «Олком-Лізінг». Предметом позову є встановлення бездіяльності нового кредитора стосовно перерахунку боргових зобов`язань, забезпечених нерухомістю та припинення іпотеки. Ухвалу про відкриття провадження по справі № 711/7689/21 від 03.12.2021 вона отримала безпосередньо у Придніпровському районному суді м. Черкаси 21.12.2021. Таким чином, строк подачі заяви про відвід судді не є пропущеним.

Виказує про своє переконання, що суддя Позарецька С.М. не може головувати в засіданні і в силу п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, підлягає відводу за наступних підстав:

- по-перше, 03.09.2021 до Придніпровського районного суду міста Черкаси нею подавався інший, майже тотожний, позов до ТОВ «Олком-Лізінг» про порушення прав боржника новим кредитором стосовно реструктуризації боргу забезпеченого іпотекою. Разом з позовом направлялась заява про забезпечення позову, шляхом заборони Відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції реєструвати за іншим ніж ОСОБА_1 , власником право на нерухомість (квартиру АДРЕСА_1 ). За автоматизованим розподілом справ її позов передано для розгляду судді Позарецькій С.М. Справі присвоєно номер 711/5570/21. Позов направлявся до Придніпровського районного суду міста Черкаси за правилом виключної підсудності: за місцезнаходженням предмету іпотеки, про що повідомлялось у процесуальному документі, та мав розглядатись саме в цьому юрисдикційному органі. Відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» судовий збір не сплачувався. Ухвалою від 21.09.2021 позовну заяву залишено без руху. Позивачу надавався час для підтвердження реєстрації (місця проживання) на території міста Черкаси, на яку розповсюджується юрисдикція Придніпровського районного суду міста Черкаси, в обгрунтування підсудності. Тобто, на її думку, суддя не врахував правило виключної підсудності, на яке вона посилалася у позові, й вирішив, що позов повинен направлятись до суду за місцем реєстрації позивача, як споживача. Тоді, як така підсудність, за ч. 5 ст. 28 ЦПК України, є правом споживача за його вибором. Ухвалою від 28.09.2021 позов та заяву про забезпечення позову постановлено передати за підсудністю до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області. Крім того, до набрання ухвалою законної сили позивач звернувся до суду із заявою від 11.10.2021 повернути позовну заяву та заяву про забезпечення, щоб не втрачати час на апеляційне оскарження, та якомога швидше знову з цим позовом звернутись за захистом своїх прав до цього ж суду, сподіваючись, що другий раз справу відкриє інший суддя. Але позовна заява так і не була повернута. Натомість матеріали передані до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області. Лише 17.11.2021 вже Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області розпорядився повернути матеріали. Вказує, що це свідчить про ігнорування судом її прав як позивача, котрий чітко й однозначно виказав свою волю щодо власного позову і має ціллю якнайшвидше захистити порушене право у інший спосіб;

- по-друге, вже після того, як багато часу було втрачено марно, 23.11.2021 позивач вдруге звернувся з майже тотожним позовом до Придніпровського районного суду м. Черкаси. Судовий збір сплачено, як за майновий спір ціною 100 000 грн. За авторизованим розподілом позов знову потрапив до судді Позарецької С.М. Ухвалою від 03.12.2021 відкрито провадження по справі №711/7689/21. Тобто, виходячи з вищезазначеного, на її думку, суддя мала б в ухвалі від 28.09.2021 по справі №711/5570/21 до виправлення недоліків віднести необхідність сплати судового збору, але ніяк не замінювати виключну підсудність на підсудність за вибором позивача. Також, вказує, що суддею Позарецькою С.М. порушено порядок розгляду її заяви про забезпечення позову. На цей час є ризик втрати житла у вигляді переоформлення квартири на ТОВ „Олком-Лізінг" та подальшого її перепродажу, про що у заяві про забезпечення позову зазначалось;

- по-третє, ухвалою від 03.12.2021 про відкриття провадження по справі № 711/7689/21 суддя Позарецька С.М. віднесла її до малозначних з розглядом в порядку спрощеного позовного провадження лише на підставі ціни позову. Суддею не взято до уваги предмет позову, складність справи, а також значення результату спору для сторін. Зазначає, що позов відноситься до категорії кредитно-іпотечних відносин і для справедливого вирішення спору суддя має справу глибоко дослідити. Оскільки питання проблем валютного кредитування, забезпеченого іпотекою вже довгий час вирішується у суспільстві, навіть у 2014 році було введено мораторій на стягнення житла, що в іпотеці за валютними боргами. І лише нещодавно, у квітні 2021 року, з`явився закон, який має врегулювати застояні відношення кредитора з позичальником. Позов грунтується саме на цьому Законі України «Про споживче кредитування». Частина 7 Прикінцевих та перехідних положень, де йдеться, що реструктуризація боргових зобов`язань, право вимоги за якими перейшли до нового кредитора, має проводитись за ціною, за яку новий кредитор придбав це право вимоги. Отже, ціна її позову лише відображає ціну, за яку відповідач по справі придбав її борг, та ніяк не зменшує значимість самої справи, а саме предмета позову, складність та категорію справи, а також її винятковість, навіть якщо б ТОВ „Олком-Лізінг" придбав це право вимоги за 00,01 грн. і ціна позову була б відповідною.

Крім того, зазначає, що 21.12.2021 набрала законної сили ухвала Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03.09.2021 за заявою ТОВ „Олком-Лізінг" про заміну стягувана по справі №2314/6287/12 про стягнення іпотеки в рахунок заборгованості по кредитному договору №656-ЧД від 20.04.2007 та виселення ОСОБА_1 з її сином ОСОБА_4 за позовом ВАТ „Банк Фінанси та кредит" до ОСОБА_1 . Тому, 23.12.2021 нею подано заяву про забезпечення свого позову, який є майновим, шляхом заборони вчиняти певні дії стосовно її нерухомого майна (п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України), а саме іпотечної квартири, оскільки невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача за захистом яких він звернувся (ч. 2 ст. 149 ЦПК України). Натомість, суддя Позарецька С.М., посилаючись на „аналогічну" правову позицію Верховного Суду у постанові від 04.02.2021 по справі №755/5333/20, де йдеться, як на її думку, зовсім про інший спір з іншими показниками стосовно дії Закону, а саме: позов не майновий, бажане позивачем забезпечення у вигляді арешту майна (п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України), невжиття заходів забезпечення не ускладнює виконання рішення суду, судовою ухвалою від 23.12.2021 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, відмовлено.

До того ж, зазначає, що мова йде не про її незгоду з рішеннями або думками судді (ч. 4 ст. 36 ЦПК України), відповідні свої незгоди буде оскаржувати згідно із законодавством, але в даній заяві йдеться про інше, - що для справедливого судочинства суддя має справу глибоко дослідити, взяти до уваги предмет позову, складність справи, а також значення результату спору для сторін. Тоді як у зазначених вище діях судді прослідковується дуже поверхневий огляд для вирішення спору з вибірковим використанням лише деяких елементів Закону проти позивача, які навіть не відповідають дійсності, і не взяття до уваги інших елементів Закону, на які спирається позивач у позові і, які прямо відносяться до спору, не вирішить спір справедливо, не порушуючи прав та інтересів сторін, а лише ускладнить їх поновлення у майбутньому.

Як зазначено, вказані вище обставини свідчать, що, дійсно, з`явились причини сумніватись у неупередженості та об`єктивності судді при вирішенні такого важливого для неї питання, а саме: скористатись наданим законодавцем правом з реструктуризації непосильно великого валютного боргу, щоб припинити іпотеку та зберегти своє житло.

Ухвалою суду від 06.01.2022 року відвід, заявлений ОСОБА_1 визнано необґрунтованим, а справа №711/7689/21 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Олком-Лізинг» про визнання дій/бездіяльності незаконними, стягнення коштів та припинення іпотеки, передана до канцелярії Придніпровського районного суду м. Черкаси для визначення судді щодо розгляду відводу головуючому судді - Позарецькій С.М.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 10.01.2022 року для вирішення заяви про відвід визначено суддю Демчика Р.В.

Зважаючи на конкретні обставини у справі, які не вимагають проведення судового засідання щодо розгляду питання про відвід за участі сторін, суд, відповідно до ч.8 ст. 40 ЦПК України вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Підстави для відводу судді передбачені ст. 36 ЦПК України.

Зокрема суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Частинами 1, 2 ст. 3 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору України.

Відповідно до положень ч.ч.1 - 4 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні (п.п. 126, 127) у справі «Агрокомплекс проти України» (Заява № 23465/03) Європейський суд з прав людини зазначив, що стосовно питання «безсторонності» у розумінні пункту 1 статті 6, в усталеній практиці Суду чітко визначено, що стосовно цієї вимоги існують два критерії: суб`єктивний і об`єктивний. Передусім, суд має бути безстороннім з суб`єктивної точки зору, тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-яку особисту прихильність або упередженість чи зацікавленість. Якщо немає доказів протилежного, діє презумпція особистої безсторонності. По-друге, суд має також бути безстороннім з об`єктивної точки зору - тобто, забезпечувати достатні гарантії для виключення будь-якого обґрунтованого сумніву з цього приводу (див. ухвалу щодо прийнятності у справі «Кіїскінен проти Фінляндії» (Kiiskinen v. Finland), заява № 26323/95, ECHR 1999-V (витяги)). Зокрема, при застосуванні об`єктивного критерію необхідно визначити, чи існують, окрім поведінки самих суддів, безсумнівні факти, що можуть служити підставою для сумніву в їхній безсторонності (див. рішення у справі «Клейн та інші проти Нідерландів» (Kleyn and Others v. the Netherlands) [ВП], заяви № 39343/98 та інші, п. 191, ECHR 2003-VI).

При вирішенні питання щодо наявності у певній справі обґрунтованих підстав для сумніву у дотриманні цих вимог, позиція відповідної особи має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальним при цьому є те, чи можна вважати такий сумнів об`єктивно обґрунтованим (див. зазначене рішення у справі «Клейн та інші проти Нідерландів» (Kleyn and Others v. the Netherlands), п. 194).

Також суд вказує, що у відповідності до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляду справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

За змістом п. 23, п. 60, п. 61 Рекомендації CM/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов`язки, ухваленої Комітетом Міністрів Ради Європи 17 листопада 2010 р. на 1098 засіданні заступників міністрів, - принцип незалежності судової влади означає незалежність кожного судді при здійсненні ним функцій прийняття судових рішень. Під час розгляду всіх справ судді повинні діяти незалежно та неупереджено. Судді мають приймати рішення у справах, які передані їм на розгляд. Вони можуть відмовитися від справи або її розгляду лише якщо для цього є поважні причини.

Разом із тим суд вважає, що заявлений ОСОБА_1 відвід є необґрунтованим, оскільки нею не доведена наявність підстав передбачених ЦПК України для відводу судді.

За таких обставин суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви.

Керуючись ст.ст.36,40 ЦПК України,-

вирішив:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Позарецької Світлани Михайлівни від розгляду справи за позовом за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Олком-Лізинг» про визнання дій/бездіяльності незаконними, стягнення коштів та припинення іпотеки.

Ухвала набирає законної сили негайно, після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Р. В. Демчик