Провадження №2/235/197/22
Справа №235/7898/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2022 року Красно армійський міськрайонний суд Донецької області у складі

головуючої - судді Величко О.В.,

при секретарі Грековій Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Покровськ цивільну справу за позовом Акціонерного товариства « Акцент-Банк» до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач Публічне Акціонерне Товариство « Акцент-Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що 30.06.2019 р. ОСОБА_2 приєдналась до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку та отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Внаслідок порушення умов договору відповідач станом на 07.10.2021 р. має заборгованість в сумі 18123,80 грн., яка складається з

-14018,88 грн.- заборгованість за кредитом;

-4104,92 грн.- заборгованість по відсоткам.

Позивач просить стягнути з відповідача на свою корить заборгованість за кредитним договором в сумі 18123,80 грн., судові витрати в сумі 2270 грн.

Відповідачка ОСОБА_1 надала заяву, в якій зазначила, що позов визнає частково, в частині стягнення тіла кредиту в сумі 14018,88 грн. В частині стягнення заборгованості за процентами у сумі 4104,92 грн. позов не визнає у зв`язку з тим, що не ознайомлювалась з умовами надання кредиту та процентною ставкою, про що свідчить відсутність її підпису в паспорті споживчого кредиту за програмою « Кредитна картка», в тарифах користування кредитною карткою. ( а. с. 31).

Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив справу слухати без участі представника ( а. с. 3).

Відповідача в судове засідання не з`явилась, просила справу слухати без її участі ( а. с.31).

Суд розглянув справу за відсутності учасників справи, які належним чином повідомлені про день і час слухання справи, що відповідає положенням ст. ст. 128, 223 ЦПК України, з урахуванням поданих клопотань про розгляд справи за відсутності сторони, що , в свою чергу, не порушує прав та обов`язків учасників судової справи.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір.

З матеріалів справи вбачається, що 30.06.2019 року відповідач підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у А-Банку.

Зазначена анкета-заява відповідача про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у А-Банку не містить даних про отримання кредиту від банку у вигляді кредитної картки з відповідним кредитним лімітом, встановленої процентної ставки, умови погашення кредиту.

Згідно наданого банком розрахунку загальний залишок заборгованості за кредитом становить 18123,80 грн., у тому числі : за наданим кредитом ( тілом кредиту) 14018,88 грн., загальний залишок заборгованості за відсотками 4104,92 грн. ( а. с. 5, 6).

В наданих письмових поясненнях ( а. с. 31) відповідачка визнала заборгованість по тілу кредиту в сумі 14018,88 грн., оскільки умовами договору не визначена відсоткова ставка .

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною ( сторонами)

Відповідно до ст. ст. 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно зі статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Пунктом 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін), то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до положень частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно до частини 2 статті 1050 Цивільного кодексу України України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним ( ст. 1055 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона-підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, ці умови повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. ст. 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Згідно ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України ( у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплати грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України

Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування кредитними коштами та неустойка поділяються на встановлені законом ( розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

У анкеті-заяві від 30.06.2019 року не визначені ані розмір кредитного ліміту, ані розмір процентної ставки ані умови погашення кредиту.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив, крім заборгованості за кредитом, стягнути, зокрема, заборгованість за процентами за користування кредитом.

При цьому, обґрунтовуючи свої позовні вимоги про стягнення суми заборгованості, позивач крім самого розрахунку заборгованості за договором від 30.06.2019 року посилався на Умови і правила надання банківських послуг в А-Банку, які є невід`ємними частинами кредитного договору.

Крім того, позивачем до позовної заяви надано паспорт споживчого кредиту за програмою « Кредитна картка».

Пунктом 3 паспорту споживчого кредиту визначено основні умови кредитування відновлювальної кредитної ллінії шляхом встановлення кредитного ліміту на кредитній картці до 50000 грн., до 100000 грн., до 200000 грн., та встановлено строк договору і кредитування до 240 місяців з процентною ставкою за межами пільгового періоду 46,8% річних та 44,4% річних. ( а.с. 7).

Відповідно до порядку повернення кредиту, передбаченого п. 5 паспорту споживчого кредиту, встановлено розмір платежів та їх сплату, що здійснюється щомісяця до 25 числа поточного місяця в розмірі 5% від заборгованості на кінець поперднього місяця, але не менше 100 грн.

Паспорт споживчого кредиту є тією інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма), викладений у формі відповідно до Додатку 1 до Закону України « Про споживче кредитування».

Закон України « Про споживче кредитування», який набрав чинності 10.06.2017 року та діяв на час підписання паспорту споживчого кредиту, визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст.1 Закону « Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит- вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Стаття 9 Закону « Про споживче кредитування» визначає інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит. До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту.

Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі ( у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з ч. 3 цієї статті ( ч. 2 ст. 9 Закону).

Так, згідно ч. 3 ст. 9 Закону « Про споживче кредитування» ( яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) кредитодавцем повинна бути надана споживачу інформація за спеціальною формою ( паспорт споживчого кредиту), в якій зазначається, у тому числі, тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо);

3) суму кредиту, строк кредитування, мету отримання та спосіб надання кредиту;

4) тип процентної ставки (фіксована, змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок її зміни, а також індекси, що застосовуються для розрахунку змінюваної процентної ставки. Індекс, що застосовується для розрахунку змінюваної процентної ставки, повинен відповідати вимогам, встановленим Цивільним кодексом України;

Отже, з паспорту споживчого кредиту, вбачається, що сторони АТ « Акцент Банк» та ОСОБА_1 мали намір укласти договір споживчого кредитування.

Відповідно до ст. 13 Закону « Про споживче кредитування» у редакції, чинній на час виникнення спірних правоівідносин , договір про споживчий кредит, договору про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі ( у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів ( печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник укладеного в електронному вигляді договору про споживчий кредит та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитора.

Статтею 12 Закону « Про споживче кредитування» визначено умови договору про споживчий кредит.

Однак, матеріали справи не містять договору про споживчий кредит, укладеного між сторонами в даній справі після підписання паспорту споживчого кредиту , а додана позивачем до позову Анкета-заява, підписана відповідачкою та Витяг з Тарифів обслуговування кредитних кар та Умов та правил надання банківських послуг не є договором про споживчий кредит в розумінні Закону « про споживче кредитування».

Отже, паспорт споживчого кредиту відповідно до Закону України « Про споживче кредитування» є інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, який повинен відповідати формі, визначеній ст. 13 цього Закону.

Також суд звертає увагу на те, що в розділах 4 паспорту споживчого кредиту дано визначення, що загальна вартість кредиту є орієнтовною, реальна річна процентна ставка обчислена на основі припущення. В розділі 7 вказаного паспорту зазначається, що ця інформація зберігає чинність та є актуальною станом на 01.01.2019 року, проте, анкета-заява підписана 30.06.2019 р.

За таких обставин вважати, що між сторонами було укладено договір споживчого кредиту із досягненням згоди щодо усіх істотних умов кредитування, відсутні.

Матеріали справи не містять підтверджень, що саме наданий витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ « Акцент- Банк» та Витяг з тарифів зрозуміла відповідачка, ознайомилась з ними при підписанні нею анкети-заяви про приєднанні до Умов та Правил надання банківських послуг, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, й зокрема щодо встановленого кредитного ліміту, сплати процентів за користування кредитними коштами, порядку погашення кредиту.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретний зміст запропонованих відповідачці Умов та правил надання банківських послуг, відсутність у анкеті -заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами та інших умов договору, у тому числі розміру кредитного ліміту, надані банком паспорт споживчого кредиту за програмою « кредитна картка» та витяг з Умов та правил надання банківських послуг не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що була встановлена на час укладення із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних умов кредитного договору.

Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обґрунтування наявності обставин повинно здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що відповідає встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Суд, при цьому зауважує, що укладений між сторонами кредитний договір від 30.06.2019 року у вигляді анкети-заяви, не містить строку повернення кредиту. Матеріали справи також не містять даних щодо строку дії кредитної картки.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідачка визнає заборгованість лише за тілом кредиту, не заперечує отримання кредитної картки та користування нею. Відповідачкою заперечуються лише розмір заборгованості по відсоткам, з тих підстав, що розмір відсотків не встановлений умовами договору.

Отже, надані паспорт споживчого кредиту та витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ « Акцент-Банк», які містяться в матеріалах справи, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 30.06.2019 року шляхом підписання анкети-заяви, яка не містить в собі ані розмір встановленого кредитного ліміту, ані розміру встановлених процентів за користування кредитом, ані умови погашення кредиту.

Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем АТ "Акцент-Банк" дотримав вимог, передбачених ст. 11 Закону N 1023-XII , ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» ( який діяв на момент виникнення спірних правовідносин) про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.

Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-13цс19)

За таких підстав підстав, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме в частині стягнення тіла кредиту в розмірі 14018,88 грн., що визнається відповідачкою по справі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути судові витрати в сумі 1755,84 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 525,526, 530, 625, 629, 630,634,1048-1050 ЦК України, ст. ст. 12,13 , 18, 141, 229, 258-259, 263-265, 273 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Акціонерного Товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , на користь Акціонерного Товариства « Акцент-Банк» , заборгованість за кредитним договором б/н від 30.06.2019 року у розмірі 14018,88 грн., судовий збір у розмірі 1755,84 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Акціонерне Товариство « Акцент-Банк», 01001, м. Дніпро, вул. Батумська,11,

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1

Суддя: