Постанова

Іменем України

17 січня 2022 року

м. Київ

справа № 587/911/20

провадження № 61-7979св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Усика Г. І. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Яремка В. В.,

учасники справи:

позивач - Спільне агрохімічне підприємство «Родючисть» (Товариство з обмеженою відповідальністю),

відповідачі: державний реєстратор Комишанської сільської ради Охтирського району Сумської області Максименко Денис Олександрович; ОСОБА_1 ; Фермерське господарство «Натон»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Спільного агрохімічного підприємства «Родючисть» (Товариство з обмеженою відповідальністю) на рішення Сумського районного суду Сумської області від 08 січня 2021 року у складі судді Степаненка О. А. та постанову Сумського апеляційного суду від 06 квітня 2021 року у складі колегії суддів: Собини О. І., Левченко Т. А., Ткачук С. С.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2020 року Спільне агрохімічне підприємство «Родючисть» (Товариство з обмеженою відповідальністю) (далі - САП «Родючисть» (ТОВ)) звернулося до суду з позовом до державного реєстратора Комишанської сільської ради Охтирського району Сумської області Максименка Д. О., ОСОБА_1 , Фермерського господарства «Натон» (ФГ «Натон») про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію речових прав на земельну ділянку.

На обґрунтування позовних вимог зазначало, що між Миколаївською сільською радою Сумського району Сумської області та САП «Родючисть» (ТОВ) 06 червня 2018 року укладений договір оренди землі, відповідно до якого підприємство отримало в користування строком на сім років земельні ділянки сільськогосподарського призначення (невитребувані земельні частки (паї)), розташовані на території Северинівської сільської ради (на даний час Миколаївської сільської ради Сумського району Сумської області), до складу яких входить і земельна ділянка частка (пай), кадастровий номер :05:001:0095, площею 2,9147 га.

25 березня 2020 року державний реєстратор Комишанської сільської ради Охтирського району Сумської області Максименко Д. О. вніс запис № 36100993 про державну реєстрацію права власності громадянки ОСОБА_1 на земельну ділянку, кадастровий номер :05:001:0095, площею 2,9147 га. 03 квітня 2020 року державний реєстратор вніс запис про припинення речового права САП «Родючисть» (ТОВ) - припинення права оренди земельної ділянки, кадастровий номер :05:001:0095, площею 2,9147 га.

09 квітня 2020 року на підставі договору оренди землі, укладеного 07 квітня 2020 року між ОСОБА_1 та ФГ «Натон» проведено державну реєстрацію права оренди спірної земельної ділянки за ФГ «Натон».

Зазначало, що державна реєстрація права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку, кадастровий номер :05:001:0095 площею 2,9147 га, була здійснена державним реєстратором з порушенням вимог статей 20, 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки державний акт серії ІІ-СМ № 042850 на право приватної власності на земельну ділянку площею 2,91 га був виданий 14 липня 2002 року Северинівською сільською радою на ім`я ОСОБА_2 , яка після укладення шлюбу в 1997 році змінила прізвище на « ОСОБА_1 », а тому без відповідних підтверджуючих документів та за відсутності відомостей про ідентифікаційний код особи, державний реєстратор не мав підстав вважати, що ОСОБА_2 є ОСОБА_1 .

Вказувало на те, що ОСОБА_1 є громадянкою Російської Федерації, з 1998 року постійно проживає на території Російської Федерації, а тому не могла особисто 25 березня 2020 року звернутися до державного реєстратора із заявою про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, що також підтверджується існуванням заборони на в`їзд на територію України іноземців та осіб без громадянства, введеного указом Президента України №87/2020 від 13 березня 2020 року «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 березня 2020 року «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Посилаючись на наведене, позивач просив:

- скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності від 25 березня 2020 року за № 36100993, внесений державним реєстратором Комишанської сільської ради Охтирського району Сумської області Максименком Д. О. на підставі рішення від 27 березня 2020 року, індексний номер 51798039, про реєстрацію за ОСОБА_1 права приватної власності на земельну ділянку площею 2,9147 га, кадастровий номер :05:001:0095, що розташована на території Миколаївської (колишньої Северинівської) сільської ради Сумського району Сумської області;

- скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про припинення речового права оренди САП «Родючисть» (ТОВ) земельної ділянки площею 2,9147 га, кадастровий номер :05:001:0095, що розташована на території Миколаївської (колишньої Северинівської) сільської ради Сумського району Сумської області, внесений державним реєстратором Комишанської сільської ради Охтирського району Сумської області Максименком Д. О. на підставі рішення від 06 квітня 2020 року № 51887659;

- скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про реєстрацію за Фермерським господарством «Натон» права оренди земельної ділянки площею 2,9147 га, кадастровий номер :05:001:0095, яка розташована на території Миколаївської (колишньої Северинівської) сільської ради Сумського району Сумської області, внесений державним реєстратором Комишанської сільської ради Охтирського району Сумської області Максименком Д. О. на підставі рішення від 13 квітня 2020 року, індексний номер 51961148.

Короткий зміст оскаржуваних судових рішень

Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 08 січня 2021 року, залишеним без змін постановою Сумського апеляційного суду від 06 квітня 2021 року, в задоволенні позову Спільного агрохімічного підприємства «Родючисть» (ТОВ) відмовлено.

Рішення суду першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, мотивовано недоведеністю обставин порушення державним реєстратором вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» при здійсненні державної реєстрації права приватної власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 2,9147 га, кадастровий номер :05:001:0095. Урахувавши, що державний реєстратор встановив особу ОСОБА_1 на підставі поданого паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 05 січня 1998 року Сумським РВ УМВС України в Сумській області, факт зміни її прізвища з ОСОБА_4 на ОСОБА_1 підтверджений свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , узявши до уваги відсутність доказів зміни громадянства, відсутність доказів отримання документів для виїзду за кордон, суди відхилили як необґрунтовані доводи позивача про те, ОСОБА_1 не мала правовстановлюючих документів на спірну земельну ділянку та на момент звернення до державного реєстратора перебувала на території Російської Федерації, суди дійшли висновку про дотримання державним реєстратором вимог законодавства при здійсненні державної реєстрації права власності відповідача на земельну ділянку площею 2,9147 га, кадастровий номер :05:001:0095, що знаходиться на території Северинівської сільської ради Сумського району Сумської області.

Рух справи у суді касаційної інстанції. Узагальнені доводи касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та аргументи інших учасників справи

У травні 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга САП «Родючисть» (ТОВ) на рішення Сумського районного суду Сумської області від 08 січня 2021 року та постанову Сумського апеляційного суду від 06 квітня 2021 року.

Ухвалою Верховного Суду від 28 травня 2021 року поновлено САП «Родючисть» (ТОВ) строк на касаційне оскарження судових рішень судів попередніх інстанцій, касаційну скаргу залишено без руху, надано строк до 18 червня 2021 року для подання касаційної скарги у новій редакції з наведення належного обґрунтуванням підстав касаційного оскарження, відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України, пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України.

У червні 2021 року до Верховного Суду на виконання вимог ухвали касаційного суду від САП «Родючисть» (ТОВ) надійшла заява про усунення недоліків та касаційна скарга у новій редакції.

Як на підставу касаційного оскарження судових рішень, в наданій на усунення недоліків касаційній скарзі, заявник посилається на порушення апеляційним судом норм процесуального права, зокрема, справу розглянуто за його відсутності (пункт 5 частини першої статті 411 ЦПК України); суд необґрунтовано відхилив клопотання про дослідження доказів (пункт 3 частини третьої статті 411 ЦПК України).

Ухвалою Верховного Суду від 17 червня 2021 року відкрито касаційне провадження на підставі 4 частини другої статті 389 ЦПК України та витребувано матеріали справи.

Матеріали справи надійшли до суду касаційної інстанції 01 липня 2021 року.

Касаційна скаргаСАП «Родючисть» (ТОВ) у межах доводів та вимог, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, обґрунтована посиланням на те, що:

- суд апеляційної інстанції розглянув справу за відсутності представника САП «Родючисть» (ТОВ), який подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що він бере участь в розгляді іншої справи в місті Києві, однак апеляційний суд безпідставно залишив клопотання без задоволення;

- суди необґрунтовано відхилили клопотання позивача про дослідження наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, зокрема доказів на підтвердження того, що в день звернення до державного реєстратора із заявою про реєстрацію права приватної власності на спірну земельну ділянку, ОСОБА_1 перебувала за межами України, а тому не могла особисто подати таку заяву.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Установлені судами фактичні обставини справи

6 червня 2018 року між САП «Родючисть» (ТОВ) та Сумською райдержадміністрацією Сумської області укладений договір оренди землі (не витребуваних земельних часток (паїв)), зареєстрований у Миколаївській сільській раді Сумського району Сумської області. Пунктом 3 договору оренди землі сторони визначили строк дії договору - сім років з дати державної реєстрації цього договору, але до моменту виявлення власників.

31 травня 2019 року між Миколаївською сільською радою Сумського району Сумської області та САП «Родючисть» (ТОВ) укладено додаткову угоду № 2, якою внесені зміни до договору оренди землі від 06 червня 2018 року щодо предмета оренди, грошової оцінки земельних ділянок, порядку внесення орендної плати.

До Списку невитребуваних земельних часток (паїв), що передані в оренду САП «Родючисть» (ТОВ) (додаток № 1 до договору оренди), крім інших, включена земельна частка (пай) ОСОБА_5 площею 2,9147 га, кадастровий номер :05:001:0095.

ОСОБА_5 належить до засновників Сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства «Промінь», працювала у товаристві вихователем дитячого садка.

Право ОСОБА_5 на земельну частку (пай) посвідчувалося сертифікатом на право на земельну частку (пай), серія СМ № 0224998, зареєстрованим 21 березня 1997 року за № 202 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), виданих Сумською районною державною адміністрацією членам ЗСАПТ «Промінь» Сумського району.

На підставі розпорядження голови Сумської районної держаної адміністрації від 26 березня 2002 року № 99, ОСОБА_5 передана у приватну власність земельна ділянка площею 2,91 га, розташована на території Северинівської сільської ради Сумського району Сумської області, для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю ІІ-СМ № 042850 від 14 липня 2002 року.

У зв`язку з реєстрацією шлюбу 15 листопада 1997 року громадянка України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінила прізвище на « ОСОБА_1 ».

Згідно з довідкою відділу реєстрації місця проживання управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради, ОСОБА_1 з 17 травня 2013 року по 24 жовтня 2018 року була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Після 24 жовтня 2018 року зареєстрованою/знятою з реєстрації місця проживання не значиться, з питань документування паспортом громадянина України для виїзду за кордон не зверталася.

25 березня 2020 року на підставі довідки від 18 березня 2020 року № 379/115-20, виданої Головним управлінням Держгеокадастру у Сумській області, державного акту на право приватної власності на землю серія та номер: II-СМ № 042850, виданого 14 липня 2002 року Северинівською сільською радою, державний реєстратор Комишанської сільської ради Охтирського району Сумської області Максименко Д. О., прийняв рішення від 27 березня 2020 року № 51798039 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку, кадастровий номер :05:001:0095. Особа власника ОСОБА_1 підтверджена паспортом громадянина України, серія НОМЕР_3 , виданий 05 січня 1998 року Сумським РВ УМВС України в Сумській області.

03 квітня 2020 року державний реєстратор Комишанської сільської ради Охтирського району Сумської області Максименко Д. О. на підставі рішення від 06 квітня 2020 року індексний номер 51887659 вніс до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про інше речове право - про припинення речового права оренди САП «Родючисть» (ТОВ) земельної ділянки площею 2,9147 га, кадастровий номер :05:001:0095, що розташована на території Миколаївської (колишньої Северинівської) сільської ради Сумського району Сумської області.

07 квітня 2020 року між ОСОБА_1 та ФГ «Натон» укладений договір оренди земельної ділянки площею 2,9147 га, кадастровий номер :05:001:0095, на строк до 31 грудня 2035 року з правом пролонгації.

09 квітня 2020 року державний реєстратор Комишанської сільської ради Охтирського району Сумської області Максименко Д. О. на підставі рішення від 13 квітня 2020 року індексний номер 51961148 вніс до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис № 36247639 про реєстрацію за ФГ «Натон» права оренди земельної ділянки площею 2,9147 га, кадастровий номер :05:001:0095, що розташована на території Миколаївської (колишньої Северинівської) сільської ради Сумського району Сумської області.

Наказом від 14 серпня 2020 року № 2117/7 Міністерства юстиції України відмовлено у задоволенні скарги САП «Родючисть» (ТОВ) на дії державного реєстратора щодо реєстрації припинення права оренди товариства на земельну ділянку кадастровий номер :05:001:0095, посилаючись на те, що перевіркою, яка була проведена колегією Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації територіальних органів Міністерства юстиції встановлено, що рішення державного реєстратора № 51887659 від 06 квітня 2020 року про державну реєстрацію припинення права оренди САП «Родючисть» (ТОВ) на спірну земельну ділянку, державним реєстратором прийнято з дотриманням вимог чинного законодавства.

Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обґрунтування

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга САП «Родючисть» (ТОВ) не підлягає задоволенню з таких підстав.

Питання набуття права власності чи користування на земельні ділянки урегульовано Земельним кодексом України(далі - ЗК України).

Відповідно до вимог статті 126 ЗК України в редакції 2002 року, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.

Відповідно до статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право оренди земельної ділянки, виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулює Закон України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (зараз і надалі у редакції Закону від 16 січня 2020 року - чинній на момент проведення державної реєстрації) визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до пунктів 1-2 частини третьої статті 10 цього Закону, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації. Перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Відповідно до частин другої, четвертої статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Державна реєстрація прав на земельну ділянку проводиться виключно за наявності в Державному земельному кадастрі відомостей про зареєстровану земельну ділянку. Для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на земельні ділянки, що здійснюється з відкриттям розділу в Державному реєстрі прав, державний реєстратор обов`язково використовує відомості з Державного земельного кадастру про наявність/відсутність зареєстрованих речових прав щодо відповідної земельної ділянки до 1 січня 2013 року.

Відповідно до підпунктів 1 та 8 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі, зокрема: укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката; державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року.

Установивши, що здійснюючи реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку кадастровий номер :05:001:0095, державний реєстратор діяв у межах повноважень, передбачених чинним законодавством, на підставі доданих до заяви про реєстрацію права власності: паспорта громадянина України серія НОМЕР_3 , виданого ОСОБА_1 05 січня 1998 року Сумським РВ УМВС України в Сумській області, свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-СМ №042850, установив відповідність особи, яка звернулася з заявою про реєстрацію права власності та заявлених прав вимогам законодавства, та відсутність підстав для відмови у прийнятті рішення про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на спірну земельну ділянку, суди дійшли обґрунтованих висновків про недоведеність порушення державним реєстратором вимог законодавства під час проведення державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на спірну земельну ділянку, та відповідно порушення прав позивача.

Щодо доводів касаційної скарги про порушення судами норм процесуального права та відхилення клопотання про дослідження доказів

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом (пункт 4 частини п`ятої статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Перевіряючи доводи касаційної скарги заявника про необґрунтоване відхилення судами клопотання про дослідження доказів на підтвердження того, що в день звернення до державного реєстратора ОСОБА_1 перебувала за межами України, Верховний Суд ураховує, що такі посилання позивача були досліджені судами першої та апеляційної інстанцій, які на підставі відомостей, одержаних від Управління державної міграційної служби України в Сумській області, Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» встановили, що ОСОБА_1 не змінювала громадянство України, документів про надання права на виїзд за кордон не отримувала, а тому обґрунтовано відхилили як недоведені посилання заявника на те, що момент подання державному реєстратору заяви про державну реєстрацію права власності на спірну земельну ділянку, ОСОБА_1 перебувала на території Російської Федерації.

Верховний Суд також зауважує, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів, що відповідає висновками, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18).

Суди попередніх інстанцій на підставі належним чином досліджених та оцінених доказів дійшли обґрунтованого висновку про те, що державна реєстрація права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 2,9147 га, кадастровий номер :05:001:0095, державна реєстрація припинення речового права оренди САП «Родючисть» (ТОВ) даної земельної ділянки та наступна державна реєстрація за ФГ «Натон» права оренди земельної ділянки були проведені з дотриманням положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майнота їх обтяжень», а тому відсутні підстави для задоволення заявлених позовних вимог. Доводи касаційної скаргине спростовують правильних висновків судів попередніх інстанцій, а зводяться до переоцінки доказів, що перебуває поза межами повноважень суду касаційної інстанції, визначених статтею 400 ЦПК України.

Щодо розгляду справи судом апеляційної інстанції за відсутності представника позивача

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція), яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Складовою частиною визначеного статтею 6 Конвенції права на справедливий суд є принцип рівності сторін, який передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу і докази в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента.

Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу (частини перша, третя статті 368 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Сумського апеляційного суду від 05 березня 2021 року, розгляд справи за апеляційною скаргою САП «Родючисть» (ТОВ) було призначено на 06 квітня 2021 року, про що позивач належним чином повідомлений, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення та розпискою від 16 березня 2021 року.

У судове засідання представник САП «Родючисть» (ТОВ) не з`явився, подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з участю його представника в іншому судовому засіданні у місті Києві.

Відповідно до статті 372 ЦПК України підставою відкладення судом апеляційної інстанції розгляду справи може бути неявка у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіряючи аргументи заявника про те, що відсутність представника САП «Родючисть» (ТОВ) призвело до порушення його процесуальних прав, неповноти з`ясування судом обставин справи та неправильного її вирішення, суд касаційної інстанції ураховує, що позивач окрім наведених у клопотанні обґрунтувань про відкладення розгляду справи не надав доказів на підтвердження того, що його представник дійсно приймав участь в іншому судовому засіданні, та не навів обставин, які з урахуванням їх доказової значимості, мали б вирішальний вплив на результати вирішення спору. Зважаючи на те, що явка сторін в судове засідання не визнавалася обов`язковою, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника позивача, оскільки така неявка не перешкоджала розгляду справи в межах вимог та доводів апеляційної скарги. Зважаючи на наведене, аргументи заявника не можуть бути підставою для скасування законних та обґрунтованих судових рішень.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Узагальнюючи наведене, Верховний Суд дійшов висновку, що суди першої та апеляційної інстанцій повно встановили обставини справи, надали належну правову оцінку доводам сторін та наявним у справі доказам, правильно застосували норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, оскаржувані судові рішення є законними та обґрунтованими, а тому відсутні підстави для задоволення касаційної скарги САП «Родючисть» (ТОВ).

Керуючись статтями 400, 401, 409, 415, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Спільного агрохімічного підприємства «Родючисть» (Товариство з обмеженою відповідальністю) залишити без задоволення.

Рішення Сумського районного суду Сумської області від 08 січня 2021 року та постанову Сумського апеляційного суду від 06 квітня 2021 року залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Г. І. Усик

С. О. Погрібний

В. В. Яремко