ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/1112/20 Номер провадження 22-ц/814/130/22Головуючий у 1-й інстанції Путря О. Г. Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Прядкіної О.В.,

суддів: Карпушина Г.Л., Обідіної О.І.,

секретаря судового засідання: Таценко Т.Р.,

за участі: прокурора Доротейка О.В., відповідача ОСОБА_1 ,

представника ГУ ДГК Свяченої Т.В.,

розглянувши в м. Полтаві цивільну справу за позовом першого заступника керівника Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування наказу, припинення права приватної власності, витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 29 вересня 2021 року, прийнятого під головуванням судді Путрі О.Г. в м. Полтаві ,-

В С Т А Н О В И В :

У травні 2021 року перший заступник керівника Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області в інтересах держави звернувся до районного суду з даним позовом.

Зазначав, що наказом Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області за №2927-СГ від 17.03.2017 «Про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,12 га для індивідуального садівництва», йому передана земельна ділянка з кадастровим номером :00:001:0158, що розташована на території Ковалівської сільської ради Полтавського району за межами населеного пункту. На підставі цього рішення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесений запис за № 19657866 від 22.03.2017 року про державну реєстрацію права приватної власності за ОСОБА_2 на цю земельну ділянку. В подальшому, згідно з договором міни від 16.11.2017 року право власності на вищевказану земельну ділянку набув ОСОБА_1 , про що до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесений запис за № 23408951 від 16.11.2017 року.

Вказував, що наказ Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області №2927-СГ від 17.03.2017 року про передачу у власність ОСОБА_2 земельної ділянки прийнятий з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки спірна земельна ділянка знаходиться в межах нормативних розмірів прибережної захисної смуги , у межах заплави та водоохоронній зоні річки Коломак, тобто належить до земель водного фонду України та відповідно до ст. ст. 60, 84 ЗК України та ст.ст.80,88 ВК України не може передаватись у приватну власність. За даним фактом відкрите кримінальне провадження за ч. 1 ст. 364 КК України, відомості про яке внесені 18.05.2017 року до ЄРДР, досудове розслідування триває.

Прохав визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області №2927-СГ від 17.03.2017 року «Про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,12 га для індивідуального садівництва».

Припинити право приватної власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :00:001:0158 площею 0,12 га для ведення індивідуального садівництва, що розташована на території Ковалівської сільської ради Полтавського району за межами населеного пункту, відомості про державну реєстрацію якої внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 16.11.2017 року за № 23408951.

Витребувати із незаконного володіння ОСОБА_1 вказану земельну ділянку з кадастровим номером :00:001:0158 площею 0,12 га для ведення індивідуального садівництва, що розташована на території Ковалівської сільської ради Полтавського району за межами населеного пункту, у власність Держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області, та стягнути з відповідачів понесені витрати по сплаті судового збору .

В обґрунтування позову зазначено, що надання ОСОБА_2 у приватну власність земельної ділянки для індивідуального садівництва, яка знаходиться у заплаві річки Коломак, суперечить нормам законодавства, адже спірна земельна ділянка є землями водного фонду України, що в свою чергу унеможливлює передання даних земель у приватну власність.

Рішенням Полтавського районного суду від 29 вересня 2021 позовні вимоги прокурора задоволено в повному обсязі.

Визнано незаконним та скасовано наказ Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області від 17.03.2017 №2927-СГ «Про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,12 га для індивідуального садівництва».

Припинено право приватної власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :00:001:0158 площею 0,12 га для ведення індивідуального садівництва, що розташована на території Ковалівської сільської ради Полтавського району за межами населеного пункту, відомості про державну реєстрацію якої внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 16.11.2017 за № 23408951.

Витребувано із незаконного володіння ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим номером :00:001:0158 площею 0,12 га для ведення індивідуального садівництва, що розташована на території Ковалівської сільської ради Полтавського району за межами населеного пункту, у власність Держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області.

Стягнуто з Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Полтавської обласної прокуратури понесені судові витрати по 2102 гривні з кожного .

Рішення обґрунтоване тим, що прокурор навів достатньо доказів для доведення того, що земельна ділянка дійсно належить до земель водного фонду.

Рішення оскаржив ОСОБА_1 , який в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення скасувати і постановити нове, яким в позовних вимогах відмовити в повному обсязі.

Вважає, що позивачем невірно зазначена ціна позову на час розгляду спору, а також ставить під сумнів допустимість та законність як доказ - висновок експерта. Зазначає, що належна йому земельна ділянка сформована з урахуванням розмірів прибережної захисної смуги річки ОСОБА_3 , а висновком експертизи встановлено розташування земельної ділянки у заплавах річки ОСОБА_3 , що є, на його думку, свідомим ігноруванням або замовчуванні досліджених суттєвих фактів.

Вказує, що суд першої інстанції не дав належної оцінки факту відсутності реєстрації у Державному земельному кадастрі технічної документації по встановленню водоохоронних зон та прибрежних смуг малих річок та водойм Полтавського району та області.

Вважає, що зазначеним рішенням порушено його право на приватну власність, так як 17.09.2020 року на спірній земельній ділянці зареєстровано будинок на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації. Рішенням Ковалівської сільської ради садовому будинку присвоєна адреса.

Крім того, ОСОБА_1 є учасником бойових дій та має пільги по сплаті судового збору.

У відзиві Головне управління Держгеокадастру в Полтавській області підтримує доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 17 березня 2017 року Головним управлінням Держгеокадастру в Полтавській області прийнято наказ № 2927-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність », яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянину ОСОБА_2 для індивідуального садівництва за межами населених пунктів на території Ковалівської сільської ради Полтавського району Полтавської області та надано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,12 га сіножатей ( кадастровий номер :00:001:0158 ) із земель сільськогосподарського призначення державної власності для індивідуального садівництва на території Ковалівської сільської ради Полтавського району Полтавської області за межами населених пунктів .

До Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 22 березня 2017 року внесено запис № 19657866 про реєстрацію об`єкта нерухомого майна № 240, а саме земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:0158 площею 0,12 га .

В подальшому до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 16 листопада 2017 року внесений запис № 23408951 про реєстрацію права власності на вищевказану земельну ділянку за ОСОБА_1 на підставі договору міни № 734 від 16.11.2017 року.

Районний суд задовольняючи позовні вимоги своє рішення мотивував тим що, позивач довів що дана земельна ділянка належить до водних земель, не може передаватися в приватну власність особам для ведення індивідуального садівництва і повинна бути повернена у власність держави. Також вважає, що відповідачі не мали перешкод у доступі до законодавства й у силу зовнішніх, об`єктивних, явних і видимих природних ознак спірних земельних ділянок, проявивши розумну обачність, могли і повинні були знати про те, що ділянка перебуває у межах заплави річки ОСОБА_3 . А від так вибула з володіння держави з порушенням вимог закону, що ставить добросовісність відповідачів під час набуття земельної ділянки у власність під обґрунтований сумнів.

Колегія суддів частково погоджується з вказаним висновком.

Відповідно до ст.3 Водного кодексу України усі води (водні об`єкти) на території України становлять її водний фонд, до якого, серед іншого, належать поверхневі води: водотоки (річки, струмки).

Частиною першою статті 58 Земельного кодексу України визначено, що до земель водного фонду належать землі, зайняті річками, островами, а також прибережні захисні смуги вздовж цих річок. Пунктом д ч.4 ст.84 цього ж Кодексу передбачено, що до земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать землі водного фонду.

Звертаючись до суду з позовом, прокурор зазначив, що спірна земельна ділянка відноситься до об`єкта водного фонду.

У межах водоохоронних зон виділяються землі прибережних захисних смуг (ст. 88 Водного кодексу України, ст.58 Земельного кодексу України) та смуги відведення з особливим режимом їх використання відповідно до статтей 88, 89, 91 Водного кодексу України. Згідно ст.88 Водного кодексу України для малих річок ( в тому числі р.Коломак), струмків і потічків, а також ставків менше 3-х га ширина прибережної захисної смуги 25 метрів.

Отже, Земельним та Водним кодексами України встановлено вичерпний перелік водних об`єктів уздовж та навколо яких встановлюються прибережні захисні смуги, розміри таких смуг щодо того чи іншого водного об`єкту, що розміри прибережних захисних смуг визначаються в період найменшого рівня води, в тому чи іншому водному об`єкті та щодо прибережних захисних смуг належать ділянки суші від берега водойми, і не відносяться земельні ділянки під водними об`єктами.

Існування прибережних захисних смуг визначеної ширини передбачене нормами закону ( ст.60 ЗК України, ст.88 ВК України). Тому відсутність проекту землеустрою щодо встановлення прибережної захисної смуги не свідчить про відсутність самої прибережної захисної смуги, оскільки її розміри встановлені законом.

Системний аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку про те, що при наданні земельної ділянки за відсутності проекту землеустрою зі встановлення прибережної захисної смуги необхідно виходити з нормативних розмірів прибережних захисних смуг, установлених ст.88 ВК України, та орієнтовних розмірів і меж водоохоронних зон, що визначаються відповідно до Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режим ведення господарської діяльності в них, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1996 № 486.

Наведений висновок узгоджується із позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постановах від 30 травня 2018 року у справі № 469/1393/16-ц (провадження № 14-71цс18), від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц (провадження № 14-452цс18) (пункт 44), від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц (провадження № 14-473цс18) (пункт 53), від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (провадження № 14-364цс19) (пункт 63.2).

Статтею 87 Водного кодексу України визначено, що водоохоронна зона є природоохоронною територією господарської діяльності, що регулюється і водоохоронні зони встановлюються для створення сприятливого режиму водних об`єктів, попередження їх забруднення, засмічення і вичерпання, знищення навколоводних рослин і тварин, а також зменшення коливань стоку вздовж річок, морів та навколо озер, водосховищ і інших водойм. Порядок визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режим ведення господарської діяльності в них встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно із п.п. 3,4 Порядку № 486 до складу водоохоронних зон обов`язково входять заплава річки, перша надзаплавна тераса, бровки і круті схили берегів, а також прилеглі балки та яри. У межах водоохоронних зон виділяються землі прибережних захисних смуг та смуги виділення.

Заплавні землі прибережна територія, що може бути затоплена чи підтоплена під час повені (паводка) (ст.1 Водного кодексу України).

ОСОБА_4 є малою річкою, ширина прибережної захисної смуги для якої становить ( за межами населених пунктів) 25 метрів.

Висновком комплексної земельно-технічної експертизи та експертизи з питань землеустрою від 04.09.2019 року встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :00:001:0158 частково розташована в межах земель водного фонду, а саме в межах нормативних розмірів прибережної захисної смуги річки Коломак, визначених ст.60 ЗК України та ст.88 ВК України та в заплаві та водоохоронній зоні цієї річки. Проект землеустрою щодо відведення зазначеної земельної ділянки у власність громадян не відповідає вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування (т.1, а.с.52-77).

У відповідності до ст. 12,13 ЦПК України сторони несуть тягар по доведенню обставин, якими обґрунтовують позовні вимоги та заперечення.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Всупереч вимогам вказаних статей, ОСОБА_1 та управлінням Держгеокадастру у Полтавській областіне надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновок наведеної експертизи.

Посилання відповідача ОСОБА_1 на топографічно- геодезичну зйомку меж спірної земельної ділянки разом з межами 25-метрової захисної смуги річки Коломак не може бути прийнято до уваги, адже зазначена зйомка проведена у застарілій системі координат CS63-5, тоді як згідно наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 02.12.2016 № 509 визначено, що роботи із землеустрою виконуються в системі координат УСК-2000, в якій і проведені експертами визначення місцеположення земельної ділянки відповідача.

Таким чином, вірним є висновок суду першої інстанції про незаконність та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області від 17.03.2017 №2927-СГ «Про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,12 га для індивідуального садівництва» і рішення суду в цій частині слід залишити без змін.

Разом з тим, колегія суддів Полтавського апеляційного суду звертає увагу на те, що у цій справі заявлено вимогу про витребування земельної ділянки у відповідача у порядку віндикації, з посиланням як на правову підставу цієї вимоги на ст.388 ЦК України, така вимога не підлягає задоволенню у зв`язку з обранням прокурором неефективного способу захисту, зокрема не підлягають задоволенню вимоги прокурора про витребування з володіння ОСОБА_1 земельної ділянки і передання її у власність Держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області, оскільки прокурором заявлено не негаторний, а віндикаційний позов.

Зважаючи на те, що зайняття земельної ділянки водного фонду з порушенням Земельного та Водного Кодексів України треба розглядати як не пов`язане з позбавленням володіння порушення права власності держави чи відповідної територіальної громади, позовну вимогу про зобов`язання повернути земельну ділянку необхідно розглядати як негаторний позов, який можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки водного фонду, а тому належним та ефективним способом захисту права власності на землі водного фонду є негаторний позов про повернення земельної ділянки, який може бути пред`явленим упродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки водного фонду і на вказану вимогу не поширюється позовна давність.

Зазначене відповідає правовим висновкам, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц, від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц, від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц, від 15 вересня 2020 року у справі № 469/1044/17.

Таким чином, встановивши, що земельна ділянка належить до земель водного фонду, районний суд не мав застосовувати до спірних правовідносин приписи ЦК України про витребування майна з чужого незаконного володіння, а тому мав відмовити у задоволенні вимог, які не спрямовані на усунення перешкод у користування та розпорядженні цією ділянкою.

З цих же підстав необхідно відмовити і в задоволенні позовної вимоги прокурора про припинення права приватної власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :00:001:0158 площею 0,12 га для ведення індивідуального садівництва, що розташована на території Ковалівської сільської ради Полтавського району за межами населеного пункту, відомості про державну реєстрацію якої внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 16.11.2017 за № 23408951.

Також підлягає скасуванню рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача ОСОБА_1 2102 грн. судових витрат, так як він, як учасник бойових дій, в силу положень ч.1 п.13 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 29 вересня 2021 року скасувати в частині задоволення позовних вимог Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області про :

-припинення права приватної власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :00:001:0158 площею 0,12 га для ведення індивідуального садівництва, що розташована на території Ковалівської сільської ради Полтавського району за межами населеного пункту, відомості про державну реєстрацію якої внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 16.11.2017 за № 23408951.

- витребування із незаконного володіння ОСОБА_1 земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:0158 площею 0,12 га для ведення індивідуального садівництва, що розташована на території Ковалівської сільської ради Полтавського району за межами населеного пункту, у власність Держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області

- стягнення з ОСОБА_1 на кристь Полтавської обласної прокуратури 2102 грн. судових витрат.

Ухвалити в цій частині нове рішення.

Відмовити в задоволенні позовних вимог Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області про припинення права приватної власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :00:001:0158 площею 0,12 га для ведення індивідуального садівництва, що розташована на території Ковалівської сільської ради Полтавського району за межами населеного пункту, відомості про державну реєстрацію якої внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 16.11.2017 за № 23408951 та про витребування із незаконного володіння ОСОБА_1 земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:0158 площею 0,12 га для ведення індивідуального садівництва, що розташована на території Ковалівської сільської ради Полтавського району за межами населеного пункту, у власність Держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області.

В іншій частині рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 29 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 20.01.2022 р.

Головуючий суддя О.В. Прядкіна

Судді: Г.Л. Карпушин

О.І. Обідіна