г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/4164/21
Номер провадження 2/213/271/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 січня 2022 року м. Кривий Ріг
Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:
головуючого - судді Попова В.В.,
секретар судового засідання - Стаматова А.В.,
розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні, у залі судових засідань №14, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу №213/4164/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Відділ реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, за відсутності учасників справи, -
Короткий зміст позовних вимог.
Позивач та треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 . В квартирі на час звернення з позовом до суду зареєстрований її син ОСОБА_3 та його колишня дружина - відповідач по справі ОСОБА_2 , яка, починаючи з червня 2017 року, в квартирі не проживає, оскільки шлюб із сином вони розірвали, відповідач змінила прізвище з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_2 », і змінила місце проживання, при цьому де вона фактично проживає їм невідомо, відносини між собою вони не підтримують. Оскільки відповідач тривалий час в квартирі не проживає, комунальні платежі не сплачує, позивач вважає, що порушуються її права як власника житла, оскільки вона сплачує комунальні витрати і за відповідача, що погіршує її матеріальне становище. У добровільному порядку зняти відповідача з реєстраційного обліку не вдається, тому позивач звертається до суду з цим позовом.
Процесуальні дії у справі.
03.11.2021 позовна заява отримана судом.
08.11.2021 на підставі повторного протоколу розподілу справа надійшла в провадження судді Попова В.В.
12.11.2021 позовна заява прийнята до розгляду, провадження у справі відкрито. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не здійснювались.
Позивач в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, в тому числі через оголошення на офіційному сайті судової влади, про причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав.
Треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, в судове засідання не з`явилися, від них надійшли заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити.
Від третьої особи - Відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради ніяких заяв, клопотань не надходило.
За таких обставин, суд ухвалює заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.223 та ст.280 ЦПК України.
Фактичні обставини, встановлені судом.
Позивачу ОСОБА_1 та третім особам ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 , виданого 15.10.1998 органом приватизації Управлінням житлово-комунального господарства міськвиконкому на праві приватної спільної сумісної власності належить квартири АДРЕСА_1 /а.с.4/.
В цій квартирі зареєстровані третя особа ОСОБА_3 - з 05.01.1990 та відповідач ОСОБА_2 - з 11.02.2000 /а.с.7/, але остання за вказаною адресою не проживає з червня 2017 року, що підтверджено Актом ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» від 29.10.2021 /а.с.39/.
Відповідач, залишаючись зареєстрованою у належній позивачу та третім особам квартирі, створює їм перешкоди у користуванні об`єктом власності, чим об`єктивно порушуються права власників, в тому числі - позивача.
Зміст спірних правовідносин.
Встановленим у судовому засіданні обставинам відповідають правовідносини з права власника вимагати усунення перешкод у здійсненні свого права власності, а також, які регулюють порядок користування житлом та втрати цього права особою, внаслідок її відсутності у встановлені законом строки.
Норми права, які застосовує суд.
Згідно зі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ст.150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей.
У ч.1 ст.316 ЦК України зазначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно ст.317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Всім власникам забезпечуються рівні умови для здійснення своїх прав. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Будь-яких обов`язків та обмежень у реалізації свого права власності, як власника квартири, для мене законом не встановлено, а тому обмеження, які встановлюються мені відповідачами є незаконними та такими, що підлягають усуненню.
Окрім того, ст.321 ЦК України встановлює, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
У відповідності до ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.
Згідно з положеннями ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.
За приписами ст.2 та ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України гарантується свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. За вказаною нормою громадяни зобов`язані протягом 10 днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.
Відповідно до ст.7 вказаного Закону, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Висновок суду.
Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, суд вважає, що квартира, де має реєстрацію місця проживання відповідач, належить позивачу та третім особам на праві приватної власності, позивач несе витрати по утриманню житла, а відповідач від його утримання самоусунулась, самостійно з реєстраційного обліку не знімається, чим порушує права власників житла, зокрема - позивача, тому суд вважає за можливе захистити порушене право позивача шляхом визнання відповідача такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.
Отже, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат.
Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 908,00 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 263, 265, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку - до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач - ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ;
Відповідач - ОСОБА_2 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ;
Третя особа: - ОСОБА_3 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ;
Третя особа - ОСОБА_4 , адреса проживання: АДРЕСА_4 ;
Дата складення повного судового рішення - 18 січня 2022 року.
Головуючий суддя В.В. Попов