Справа № 468/1287/21-ц
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

17.01.2022 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Муругова В.В., за участю секретаря судового засідання - Рафальської К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Баштанка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 468/1287/21-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача боргу за договором позики. На обґрунтування вимог позивач в заяві зазначила, що 29.02.2020 року між нею та ОСОБА_2 був укладений договір позики на суму 22362 грн. На підтвердження умов договору та факту отримання грошової суми ОСОБА_2 власноручно написала розписку про отримання вказаної суми грошових коштів. Вказаним договором позики було обумовлене зобов`язання ОСОБА_2 повернути суму позики до 31.08.2020 року. В зазначений термін відповідач гроші в добровільному порядку не повернула.

Посилаючись на викладене, позивач просила стягнути з відповідача вказану суми заборгованості за договором позики.

Від позивача до суду надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи за її відсутності.

Відповідач до суду не з`явилася, про час слухання справи повідомлялася особисто під підпис. До суду не надійшло відзиву на позов.

З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені, відповідач не з`явився в судове засідання та не подав відзив, суд ухвалив про заочний розгляд справи.

Дослідивши наявні у справі матеріали (копію рекомендованого повідомлення від 18.05.2021 року; копію листа-попередження від 13.05.2021 року; розписку ОСОБА_2 від 29.02.2020 року; копію трудового договору від 01.02.2019 року) суд, розглянувши спір в межах заявлених позивачем вимог, приходить до висновку про можливість задоволення позову.

В ході судового розгляду встановлено, що 29.02.2020 року між ОСОБА_1 (позикодавцем) та ОСОБА_2 (позичальником) був укладений договір позики на суму 22362 грн. На підтвердження умов договору та факту отримання вказаної грошової суми ОСОБА_2 власноручно написала розписку. В тексті розписки визначений обов`язок ОСОБА_2 з повернення цієї суми до 31.08.2020 року.

В зазначений термін відповідач гроші в добровільному порядку не повернув, про що свідчить наявний у позивача оригінал розписки.

Внаслідок цього заборгованість відповідача перед позивачем за договором позики від 29.02.2020 року становить 22362 грн.

Зазначені правовідносини врегульовані ст.ст. 526; 1046; 1047; 1049 ЦК України, із змісту яких слідує, що зобов`язання має виконуватись належним чином у відповідності з умовами договору та вимогами закону. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (гроші кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики укладається в письмовій формі. На підтвердження укладення договору позики може бути представлена розписка позичальника. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки позичальник ОСОБА_2 не повернула позикодавцеві ОСОБА_1 в повному обсязі отримані нею грошові кошти за договором позики від 29.02.2020 року, то необхідно стягнути з відповідача на користь позивача несплачену суму боргу в розмірі 22362 грн.

Таким чином, діями відповідача були порушені встановлені законодавством правила виконання правочину і права позивача на отримання виконання зобов`язання за договором позики, що є підставою для задоволення позову - стягнення на користь позивача суми боргу в розмірі 22362 грн.

Оскільки відповідач є стороною, котра порушила договірні зобов`язання та позов підлягає задоволенню, тому на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору за подання позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12; 13; 81; 141; 264; 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики від 29.02.2020 року задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 22362 (двадцять дві тисячі триста шістдесят дві) гривні боргу за договором позики від 29.02.2020 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 908 (дев`ятсот вісім) гривень в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивачем апеляційна скарга на рішення суду може бути подана Миколаївському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 )

Відповідач: ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ).

Повне судове рішення складене 17.01.2022 року.

суддя: