Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська
Справа № 209/3740/21
Провадження № 2/209/290/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" січня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Лобарчук О.О.

при секретарі Золотих Л.М.

за участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про зменшення розміру аліментів ,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить суд зменшити розмір аліментів, утримуваних з нього, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за судовим наказом виданого Дніпровським районним судом Дніпропетровської області від 01 липня 2021 року, на утримання дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_2 , з 1/3 частини до 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше як 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування свого позову вказав, що він знаходився в шлюбних відносинах з відповідачкою, від шлюбу у них народилися діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Стосунки між ним та відповідачкою були припинені. З нього за рішенням суду від 01 липня 2021 року стягуються на користь відповідачки ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу). З квітня 2018 року він знаходиться в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 . У даному шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_4 у них народився син ОСОБА_7 . Таким чином, у зв`язку з тим, що у нього змінився сімейний стан та матеріальний стан, аліменти, які стягуються на утримання дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь відповідачки, мають бути зменшені до 1/4 частини всіх видів доходу позивача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Процесуальні дії у справі. Заяви (клопотання) учасників справи.

Відповідно до ч.4ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно дост.274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 листопада 2021 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.(а.с.13)

14 грудня 2021 року відповідач ОСОБА_2 подала відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі, посилаючись на те, що до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська із позовною заявою про зменшення розміру аліментів звернувся ОСОБА_1 , з яким вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 16 травня 2008 року до 07 жовтня 2015 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх синів: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на яких позивач надавав матеріальну допомогу, після розірвання шлюбу, вкрай нерегулярно та в такому незначному розмірі, що взагалі не відповідає встановленим законом розмірам аліментів та ніяким чином не була достатньою для утримання двох підростаючих синів. Тому вона змушена була звернутись до Дніпровського районного суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей з ОСОБА_1 в розмірі 1/3 частини заробітної плати (доходу), щомісячно. Згідно судового наказу Дніпровського районного, суду м. Дніпродзержинська від 01 липня 2021 року з ОСОБА_1 стягнуті аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей, на її користь в розмірі 1/3 частини заробітної плати (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення дітьми віку повноліття. Але, ще до її звернення до виконавчої служби із судовим наказом та відкриття виконавчого провадження про стягнення аліментів, ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська із заявою про зменшення розміру аліментів. 02 жовтня 2021 року вона звернулась до Відділу виконавчої служби Південного району і була винесена Постанова про відкриття виконавчого провадження і жодного разу аліменти нею не отримані по теперішній час, без будь-якої матеріальної допомоги батька залишаються діти вже на протязі значного періоду, заборгованість по аліментам складає 22536,33 грн. А батько, випереджаючи все і всіх, взагалі забувши про свій батьківський обов`язок, по утриманню дітей, звертається до суду із заявою про зменшення розміру аліментів. Вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню з наступного. Єдиним аргументом для зменшення аліментів ОСОБА_1 заявляє про свій другий шлюб та виховання у шлюбі малолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та зазначає, що його матеріальний та сімейний стан змінився. При цьому навіть не пояснюючи в яку ж сторону змінився його матеріальний стан, покращився чи погіршився. Само по собі народження та виховання дитини у щасливій повноцінній сім`ї з обома працездатними батьками, є позитивним фактором і ніяким чином не має погіршувати матеріальний стан та матеріальне забезпечення залишених батьком дітей. При тому, що один із залишених синів, а саме: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є важкохворою дитиною, перебуває на обліку у психіатра та окуліста, за станом здоров`я потребує постійного догляду та приймання дорогих медпрепаратів, проходження стаціонарного та амбулаторного лікування, постійного догляду та допомоги в розвитку, в соціальній адаптації. В теперішній час вирішується питання про встановлення йому інвалідності. В зв`язку із затримкою психічного розвитку навчається син в КП «Спеціальна школа Гармонія» Кам`янської міської ради, постійно перебуває під її наглядом, як вдома, так і в школі, так як вона з листопада 2021 року працевлаштована вчителем початкових класів в вищезазначений спеціалізований учбовий заклад і прикладає всіх зусиль для розвитку сина та його гідного утримання. Якщо будуть зменшені аліменти за позовом ОСОБА_1 на утримання дітей, вона вимушена буду звертатись до суду із позовом про стягнення додаткових коштів на утримання хворого сина, який потребує за станом здоров`я більше витрат, ніж інші діти. До позовної заяви про зменшення розміру аліментів позивачем надана довідка про отримувану ним заробітну плату, яка не свідчить про його неспроможність платити аліменти в розмірі 1/3 частини доходу. Вважає, що при такій заробітній платі він має можливість матеріально утримувати їх двох спільних дітей, шляхом виплати аліментів в розмірі, встановленому законом, та стягнутих згідно судового наказу. Знаходження на утриманні сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Належними та допустимими доказами ОСОБА_1 не підтвердив погіршення його майнового стану, в зв`язку з перебуванням на його утриманні малолітнього сина. До того, батьки не повинні компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншими дітьми. А в даному разі позовні вимоги позивача направлені проти інтересів малолітніх дітей, при цьому цитуючи Європейські Конвенції, де в пріоритеті тільки інтереси дитини (такою є і правова позиція Верховного Суду, викладена в Постанові від 16 вересня 2020 року по цивільній справі № 565/2071/19), в той же час нехтує ними, свої інтереси ставлячи вище інтересів дітей, на утримання яких стягнута частина заробітку.

10 січня 2022 року позивач ОСОБА_1 подав відповідь на відзив, в якому зазначає, що на утриманні має трьох малолітніх дітей ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та від шлюбу з ОСОБА_6 - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . 13 грудня 2021 року відповідачем ОСОБА_2 до суду наданий відзив на позов в якому зазначає наступне, що він спростовую, а саме: По-перше, він, нібито забуває про свій батьківський обов`язок, по утриманню дітей ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , але діти періодично проживають з ним, з часу їх розірвання відносин, у дітей в його квартирі та в квартирі його матері є місце для навчання, свої ліжка. Також твердження відповідачки спростовується і тим фактом, що з нього з липня 2021 року стягуються аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки, тобто вона отримує кошти на дітей, але діти дуже часто знаходяться з ним, він їм купує все необхідне, що тільки вони попросять, тому виникає питання куди відповідач витрачає дитячі кошти. По-друге, відповідач вказує на те, що він не зазначає в позові, що з появою другої сім`ї та третьої дитини погіршився чи поліпшився його матеріальний стан, пояснює, що з появою третьої дитини ОСОБА_8 значно виросли його матеріальні витрати на утримання дитини. Тобто його матеріальні витрати значно зросли, тому його матеріальний стан погіршився. Також: на його утриманні знаходиться дружина ОСОБА_14 , з якою він знаходиться у шлюбі. По-третє, у нього виникає питання, чому його третя малолітня дитина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4, повинен не до отримувати кошти на своє утримання, він до своїх дітей відноситься однаково, старші діти ОСОБА_12 та ОСОБА_13 отримують від нього аліменти, ще він додатково їх забезпечує коштами, подарунками, проводить з ними час, проходить медичний огляд з ОСОБА_12 . Виходячи з вищевикладеного просить суд не враховувати відзив, та наполягає на задоволенні його позовних вимог.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав пояснення що відповідають обставинам викладеним в позовній заяві, просив його задовольнити. Зауважив, що його заробітна плата змінюється і не стабільна, все залежить від замовлень. Його дружина також працює. Аліменти до цього часу з нього не стягуються, бо з виконавчої служби не надходив виконавчий лист.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила суд відмовити у їх задоволенні. Надала пояснення про те, що вона не отримувала аліменти від позивача. Її діти бувають часто в гостях у бабусі- матері, але з батьком не мешкають. Окрім того, старший син ОСОБА_13 потребує лікування в зв`язку із особливостями розвитку.

Третя особа- ОСОБА_6 просить розглянути справу у її відсутність. Позовні вимоги підтримує повністю, про що надала заяву.(а.с.18)

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 20 квітня 2018 року Заводським районним у місті Кам`янське відділом ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_15 за актовим записом № 91 (а.с8).

Відповідно до копії свідоцтва про народження від 11 вересня 2018 року - ОСОБА_1 має сина ОСОБА_7 , матір`ю якого є - ОСОБА_6 (а.с.9).

Відповідно довідки про заробітну плату, виданою 01.10.2021 року, ОСОБА_1 працює на ПрАТ «Хімдивізіон» начальником дільниці РАС-90, та його заробіток за період з березня 2021 року по серпень 2021 року складає 162829,52 грн (а.с.5).

Постановою державного виконавця Південного відділу державної виконавчої служби у м.Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Геза А.С. від 07.10.2021 року відкрито виконавче провадження на підставі судового наказу №209/2036/21 виданого 02.09.2021 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська про стягнення з ОСОБА_1 щомісячно на користь ОСОБА_2 , на утримання сина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, починаючи стягнення з 10.06.2021 року.(а.с.34).

Відповідно розрахунку заборгованості, виданого державним виконавцем Південного відділу державної виконавчої служби у м.Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Геза А.С., заборгованість по аліментам у ОСОБА_1 , станом на 30.11.2021 року, складає 22536,33 грн. (а.с.33).

Відповідно до довідки про доходи від 22.11.2021 року ОСОБА_2 працює Спецшколі «Гармонія» на посаді вчителя початкових класів. Загальна сума доходу за період з 02 листопада 2021 р по 30 листопада 2021 р за винятком аліментів становить 12241,87 грн.(а.с.32).

Відповідно довідки КЗ «Спеціальна школа «Гармонія» КМР № 11-08 від 18.11.2021р, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , навчається у 5-Б класі, знаходиться в закладі на неповному державному утриманні згідно Статуту закладу (а.с.31а).

Відповідно довідки, виданої лікарсько-консультативною комісією КНП КМР «Міська лікарня №1» від 17.08.2021 р., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перебуває в реєстрі у лікаря психіатра з 27.07.2020 року (а.а.31).

Відповідно до копії Епікризу №405/419 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходився на стаціонарі в ДПВ з 20.07.2021 року по 17.08.2021 року (а.с.30).

Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Ураховуючи положення ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.7 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 141 СК України, батьки мають рівні права і обов`язки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання.

Згідно § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олссон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

При розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (п.п. 3, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України).

При визначенні розміру аліментів колегія суддів враховує рівність прав та обов`язків батьків щодо дітей, у відповідності до ст. 141 СК України.

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до Закону України «Про прожитковий мінімум на 2021 рік» прожитковий мінімум для дитини віком: до 6 років: з 1 січня 2021 року - 1921 гривень, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривня; від 6 до 18 років: з 1 січня 2021 року - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень.

У пункті 23Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

У спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Отже, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, закон надає право платнику аліментів звернутися до суду про зміну розміру аліментів.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суду позивачем не було надано належних та допустимих доказів суттєвої зміни обставин з часу ухвалення судового наказу про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які б слугували підставами для зменшення розміру аліментів.

Позивач є особою працездатного віку, має задовільний стан здоров`я, будь-яких інших належних доказів про погіршення його матеріального стану з моменту стягнення аліментів не надав, адже факт народження сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не може слугувати самостійною підставою для зменшення їх розміру, а також обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст. 192 СК України) та позиції Верховного Суду України, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів.

Розмір стягуваних аліментів за судовим рішенням не є завищеним та відповідає розміру, передбаченому нормами діючого Сімейного кодексу України.

Приймаючи до уваги, що сплата аліментів у визначеному судом розмірі не є надмірним тягарем для позивача, а їх зменшення не відповідає інтересам дітей, враховуючи баланс інтересів дітей та матеріальних можливостей батька, суд приходить висновку про недоведеність позивачем неспроможності сплачувати щомісячно аліменти на утримання дітей у розмірі, раніше визначеному рішенням суду.

Керуючись статтями 10, 12, 13, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про зменшення розміру аліментів - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційногго суду до або через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення - 21 січня 2022 року.

Суддя О.О. Лобарчук