Ухвала

18 січня 2022 року

м. Київ

справа № 369/9900/16

провадження № 61-15985св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,

учасники справи:

позивач - заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, Державного підприємства «Київське лісове господарство»,

відповідачі: Києво-Святошинська районна державна адміністрація Київської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

третя особа - ОСОБА_3 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників цивільну справу за позовомпершого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, Державного підприємства «Київське лісове господарство» до Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про визнання недійсними розпорядження, державного акта на право власності на земельну ділянку, витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння

за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Журавльова Олександра Миколайовича, на постанову Київського апеляційного суду від 30 вересня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2016 року перший заступник прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України (далі - КМУ), Державного підприємства «Київське лісове господарство» (далі - ДП «Київське лісове господарство» звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати поважними причини пропуску строку позовної давності та поновити його; визнати недійсним розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області (далі - Києво-Святошинська РДА) від 18 липня 2011 року № 1676 «Про передачу у власність громадянам України земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Бузівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області»; визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 276391, площею 0,6 га, виданий ОСОБА_1 ; витребувати на користь ДП «Київське лісове господарство» спірні земельні ділянки з володіння відповідачів.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, прокурор посилався на те, що розпорядженням Києво-Святошинської РДА від 17 липня 2011 року № 1676 затверджено проєкт землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_3 та ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства земельних ділянок площею 1,5 га та 0,6 га відповідно, на території Бузівської сільської ради, та у подальшому видано їм державні акти на право власності на землю. На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 20 липня 2016 року № 3149 ОСОБА_3 відчужив на користь ОСОБА_2 земельну ділянку площею 1,5 га.

Вважає, що вищевказане розпорядження Києво-Святошинської РДА Київської області прийнято поза межами її компетенції, оскільки нею передано у власність громадян земельні ділянки єдиним масивом у розмірі, більшому ніж це встановлено статтею 31 ЛК України, в цьому випадку питання передання земельних ділянок у власність повинно вирішуватись КМУ. Крім того, спірні земельні ділянки є частиною лісового фонду, користувачем яких є ДП «Київське лісове господарство», згоду на передання цих земельних ділянок у приватну власність зазначене підприємство на надавало. У зв`язку з цим просив позов задовольнити.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Києво-Святошинський районний суд Київської області рішенням від 21 липня 2017 року відмовив у задоволенні позову.

Суд першої інстанції мотивував рішення недоведеністю позовних вимог щодо недотримання норм земельного та лісового законодавства України Києво-Святошинською РДА при наданні спірних земельних ділянок ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також пропуском строку звернення до суду та відсутністю у позивача поважних причин для поновлення цього строку.

Короткий зміст постанови апеляційного суду

Київський апеляційний суд постановою від 30 вересня 2020 року рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 липня 2017 року скасував та ухвалив нове рішення, яким позов задовольнив.

Визнав недійсним розпорядження Києво-Святошинської РДА «Про передачу у власність 2-м громадянам України земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Бузівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області» від 18 липня 2011 року № 1676.

Визнав недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 276391 площею 0,6 га, кадастровий номер :08:002:0532, виданий ОСОБА_1 .

Витребував на користь КМУ та у постійне розпорядження ДП «Київське лісове господарство» земельні ділянки: з володіння ОСОБА_2 земельну ділянку площею 1,5 га з кадастровим номером :08:002:0533, ОСОБА_1 - земельну ділянку площею 0,6 га з кадастровим номером :08:002:0532, що розташовані на території Бузівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.

Вирішив питання про розподіл судових витрат.

Апеляційний суд мотивував постанову тим, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, а рішення місцевого суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Короткий зміст касаційної скарги та її узагальнені аргументи

У жовтні 2020 року представник ОСОБА_2 - адвокат Журавльов О. М. подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати постанову Київського апеляційного суду від 30 вересня 2020 року, а рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 липня 2017 року залишити в силі.

Підставою касаційного оскарження вказує, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 362/44/17 та постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 369/9900/16.

Касаційна скарга мотивована, зокрема, тим, що апеляційний суд неправильно застосував норми матеріального права, які регулюють питання позовної давності, у зв`язку з чим зробив помилковий висновок про те, що позовна давність за пред`явленими у цій справі вимогами не пропущена.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 19 листопада 2020 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.

03 грудня 2020 року справа № 369/9900/16 надійшла до Верховного Суду.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 22 вересня 2021 року визначено суддю-доповідача Зайцева А. Ю.

Позиція колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду

Частиною другою статті 415 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 жовтня 2021 року касаційне провадження у цій справі було зупинено до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 359/3373/16-ц.

Відповідно до частини першої статті 254 ЦПК України провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення. Про поновлення провадження у справі суд постановляє ухвалу.

23 листопада 2021 року Велика Палата Верховного Суду прийняла постанову у справі № 359/3373/16-ц (провадження № 14-2цс21), яка оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 14 грудня 2021 року, якою частково задовольнила касаційну скаргу першого заступника прокурора Київської області, який діє в інтересах держави. Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Київської області від 20 березня 2018 року скасовано. Позов в частині позовних вимог, заявлених в інтересах ДП «Бориспільське лісове господарство», залишено без розгляду; частково закрито провадження; частково змінено рішення в мотивувальній частині з викладенням її в редакції цієї постанови, частково скасовано з ухваленням нового рішення; частково направлено на новий розгляд до Апеляційного суду Київської області.

Оскільки перестали існувати обставини, що зумовили зупинення касаційного провадження у цій справі, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про необхідність його поновлення.

Керуючись статтями 252, 415 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Поновити касаційне провадження у справі № 369/9900/16 за позовом першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, Державного підприємства «Київське лісове господарство» до Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про визнання недійсними розпорядження, державного акта на право власності на земельну ділянку, витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвокат Журавльова Олександра Миколайовича на постанову Київського апеляційного суду від 30 вересня 2020 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню не підлягає.

Судді:А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

М. Ю. Тітов