ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/87/22 Справа № 183/4736/20 Суддя у 1-й інстанції - Майна Г. Є. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:
головуючого Куценко Т.Р.,
суддів: Демченко Е.Л., Макаров М.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу
ОСОБА_1

на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, -
ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з уточненим, 15 квітня 2021 року, позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини.
В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що вона та відповідач є батьками неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні.
Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2016 року з відповідача стягуються аліменти на утримання дитини. Наразі вона несе додаткові витрати на утримання дитини, оскільки на виконання рекомендацій лікаря-офтальмолога для лікування доньки, нею були придбані медичні препарати на загальну суму 26 278, 36 грн. Відповідач має дохід та є матеріально забезпеченим, а тому просила суд ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 додаткові витрати на дитину 13 139, 18 грн.
Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 липня 2021 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею додаткові витрати на утримання дитини у розмірі 6 569, 59 грн (а.с. 167-171).
Не погодившись з таким рішенням, позивач ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що сума додаткових витрат на утримання дитини у зв`язку з захворюванням є надмірним тягарем для неї. Доходи відповідача значно вищі ніж у неї, тому в нього є можливість відшкодувати половину від додаткових витрат на утримання дитини, а саме 13 139, 18 грн (а.с. 194-196).
Відповідач своїм правом передбаченим ст.360 ЦПК України не скористався.
Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.
Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення.
Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів не находить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.
Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.
Судом першої інстанції встановлено і підтверджується матеріалами справи, що сторони по справі є батьками неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Дитина проживає разом з позивачем, знаходиться на утриманні та вихованні матері. За рішенням суду з відповідача на користь позивача на утримання доньки стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) (а.с. 20, 33).
Відповідно до консультаційних висновків офтальмолога КП «Дніпропетровська обласна клінічна офтальмологічна лікарня» від 08 листопада 2019 року, 18 лютого 2020 року, 25 лютого 2020 року та 21 вересня 2020 року (надалі - висновок офтальмолога) неповнолітній доньці сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлено діагноз: міопія слабкого ступеня обох очей. Спазм акомодації обох очей. Пігментний невус кон`юнктиви лівого ока. Синдром сухого ока обох очей (а.с. 21-24). Згідно з консультаційним висновком спеціаліста ТОВ «Офтальмолоджи Груп» від 01 березня 2021 року (надалі - висновок офтальмолога) установлено діагноз ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : міопія слабкого ступеня обох очей. Пігментний невус кон`юнктиви лівого ока (а.с. 125).
Згідно з рекомендаціями офтальмолога необхідне наступне лікування: ортокератологічні лінзи, закапувати в обидва ока Іріфрин 2,5% по 1 кап на ніч 1 міс., внутрішньо мегазір по 1 таб. 2 рази на день 1 міс. (висновок офтальмолога від 08 листопада 2019 року).
За рекомендаціями офтальмолога згідно з висновками від 18 лютого 2020 року, 25 лютого 2020 року необхідне наступне лікування: праве око ортолінза 83-525-33 контейнер, ліве око ортолінза 83- 525-34 контейнер. Закапувати обидва ока по 1-2 кап. 1) унітірс або флора віжн сухі очі при надіванні та зніманні ортолінзи (на око та на лінзу) 2) беноксі або алкаїн при надівані ортолінз 5 днів, далі за потребою; 3) після зняття ортолінз окомістин при слизових виділеннях за потребою; 4) розчин для лінз Віо True або Releasy або Regard для щоденного застосування; 5) пероксидна система очищення АО септ або райфайзен ван степ 1 раз на 2 тижні або за потребою, 6) заміна контейнера для лінз 1 раз міс.,
Рекомендаціями офтальмолога від 21 вересня 2020 року додатково призначено корнерегель 4 рази на день 7 днів закапувати в оба ока по 1-2 кап.
Згідно з рекомендаціями офтальмолога від 31 березня 2021 року видані ортолінзи. Праве око ортолінза 84-550-33 контейнер, ліве око ортолінза 84-525-33, контейнер. Закапувати в обидва ока по 1-2 кап. 1) луксіал або флора віжн або навіте або супероптік компліт або гілайс при надіванні та зніманні ортолінзи (на око та на лінзу); 2) беноксі або алкаїн при надіванні ортолінз, далі за потребою; 3) після зняття ортолінз лакто (офтальмологічний розчин) або наві інфла або окомістин при слизових виділеннях за потребою; 4) розчин для лінз для щоденного застосування (Віо True або Releasy, або Regard, або Opti Free); 5) пероксидна система очищення: рефайн ван степ або oxystar або АО септ 1 раз на 2 тижні або за потребою; 6) заміна контейнера для лінз 1 раз міс. Контроль огляд через 3-4 місяці.
За період листопад 2019 року квітень 2021 року позивачем за переліченими вище рекомендаціями лікаря-офтальмолога понесені додаткові витрати на утримання спільної з відповідачем доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на загальну суму 26 278, 36 грн, що підтверджується чеками, видатковими накладними, актом приймання - прередачі наданих медичних послуг, договором про надання медичних послуг № 36/03-21 О від 01 березня 2021 року, наданими позивачем у засвідчених належним чином копіях (а.с. 25, -31, 126-136).
На підтвердження своїх вимог та заперечень сторонами також надані такі копії доказів та документів: довідка Черкаської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів від 17 серпня 2020 року про навчання ОСОБА_3 (а.с. 32), довідка Домоуправління № 2 Гвардійської КЕЧ від 18 серпня 2020 року про місце реєстрації та проживання та про склад сім`ї (а.с. 33), довідка про доходи ОСОБА_1 від 14 серпня 2020 року (а.с. 34), декларації стосовно ОСОБА_2 за 2016-2019 роки (а.с. 35-57), повідомлення ВЧ НОМЕР_1 від 23 вересня 2020 року щодо отримання матеріальної допомоги та грошової компенсації ОСОБА_2 у 2020 році (а.с. 60), довідка ВЧ НОМЕР_1 від 23 вересня 2020 року щодо грошового забезпечення ОСОБА_2 (а.с. 61), рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 червня 2017 рок у справі № 183/1313/17 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліментів (а.с. 63-64), розрахунок оплати за послугами медичної допомоги № 548129 від 17 лютого 2021 року стосовно ОСОБА_5 та чек до нього (а.с. 102), виписний епікриз № 1304 відносно ОСОБА_2 (27 січня 02 лютого 2021 року а.с. 103), довідка про доходи ОСОБА_1 від 14 серпня 2020 року (а.с. 104), свідоцтво про народження ОСОБА_2 (а.с. 105), медична довідка стосовно ОСОБА_6 (а.с. 106), пенсійне посвідчення ОСОБА_6 (а.с. 107), виписний епікриз № 18463 ОСОБА_2 (09 листопада 18 листопада 2020 року а.с. 108), витяг з наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 11 грудня 2020 року № 429 про звільнення з військової служби у відставку ОСОБА_2 (а.с. 138), довідка про доходи ОСОБА_2 від 01 лютого 2021 року (а.с. 139), свідоцтво про народження ОСОБА_7 (а.с. 150), Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 25 червня 2021 року (а.с. 151-152), рахунок, чеки (а.с. 153-159), Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 20 липня 2021 року (а.с. 161), які досліджені судом і прийняті до уваги під час ухвалення рішення, окрім документів, поданих в копіях, які не можливо прочитати через їх низьку якість виготовлення (а.с. 101, 154-159).
З урахуванням досліджених судом письмових доказів і аргументів сторін, суд першої інстанції дійшов висновку, що зазначені позивачем витрати викликані особливими обставинами (станом здоров`я дитини, зокрема встановленим їй діагнозом) і таки витрати позивачем документально підтверджені, однак з урахуванням майнового стану позивача та відповідача, стану їх здоров`я, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню і з відповідача на користь позивача підлягають стягненню грошові кошти в розмірі частини понесених витрат на лікування дитини, а саме 6 569,59 грн, при цьому майновий стан відповідача, на думку суду, дозволяє сплатити такі витрати, вони не є непосильними для нього.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду виходячи з наступного.
Згідно вимог частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Відповідно до вимог частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.
Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні.
Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності.
Стаття 81 ЦПК України надає право сторонам та іншим учасникам справи подавати докази на підтвердження своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76 ЦПК України).
Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З врахуванням обставин даної справи колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог та приймає до уваги те, що лікування доньки не було узгоджене з відповідачем, відповідач має ряд захворювань. Протягом тривалого часу сплачував аліменти, у розмірі який значно перевищував мінімальний гарантований розмір аліментів, та з січня 2021 року вийшов на пенсію.
Посилання апеляційної скарги на те, що суд першої інстанції не у повному обсязі з`ясував матеріальний стан сторін є хибними.
Інші доводи не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст.89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення має бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 липня 2021 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Е.Л. Демченко

М.О. Макаров