Постанова

Іменем України

10 січня 2022 року

м. Київ

справа № 577/2233/20

провадження № 61-2722 св 21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Сакари Н. Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ;

відповідач - Малосамбірська сільська рада Конотопського районуСумської області;

третя особа - приватний нотаріус Конотопського районного нотаріального округу Сумської області Майстренко Ірина Валеріївна;

особа, яка подала апеляційну скаргу, - ОСОБА_2 ;

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну ОСОБА_1 на постанову Сумського апеляційного суду від 02 лютого 2021 року у складі колегії суддів: Кононенко О. Ю., Криворотенка В. І. , Собини О. І.,

ВСТАНОВИВ :

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Малосамбірської сільської ради Конотопського районуСумської області, третя особа - приватний нотаріус Конотопського районного нотаріального округу Сумської області Майстренко І. В., про встановлення факту належності та визнання права власності на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом.

Позовна заява мотивована тим, що вона є спадкоємцем п`ятої черги свого двоюрідного брата - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . До складу спадщини входять належні померлому ОСОБА_3 земельні ділянки площею 3,7650 га, кадастровий номер :02:001:1125, площею 0,1853 га, кадастровий номер :02:001:2366, площею 0,3934 га, кадастровий номер :08:003:1114, що були успадковані ним після смерті матері ОСОБА_4 , які належали їй на підставі державного акту серії II-СМ № 0239332, виданого Малосамбірською сільською радою Конотопського району Сумської області 25 серпня 1999 року.

ОСОБА_3 прийняв спадщину після смерті матері шляхом фактичного проживання, однак за життя не оформив належним чином свої спадкові права.

Спадщину після смерті ОСОБА_3 вона прийняла, звернувшись із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Конотопського районного нотаріального округу Сумського округу Майстренко І.В., однак при звернення з питання належного оформлення спадкових прав на земельні ділянки і отримання свідоцтва про право на спадщину на це майно, їй було повідомлено нотаріусом про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю у неї правовстановлюючих документів на майно, а саме державного акту.

Вказувала, що відсутність державного акту позбавляє її можливості реалізувати право на спадкування.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 просила судвстановити факт належності ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на праві приватної власності земельних ділянок, площею 3,7650 га, кадастровий номер :02:001:1125, площею 0,1853 га, кадастровий номер :02:001:2366, площею 0,3934 га, кадастровий номер :08:003:1114, які належали їй на підставі державного акту серії II-СМ № 0239332, виданого Малосамбірською сільською радою Конотопського району Сумської області 25 серпня 1999 року; встановити факт належності на праві приватної власності ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , земельних ділянок, площею 3,7650 га, кадастровий номер :02:001:1125, площею 0,1853 га, кадастровий номер :02:001:2366, площею 0,3934 га, кадастровий номер :08:003:1114, які належали ОСОБА_4 , на підставі державного акту серії II-СМ № 0239332, виданого Малосамбірською сільською радою Конотопського району Сумської області 25 серпня 1999 року; визнати за нею в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право приватної власності на земельні ділянки, площею 3,7650 га, кадастровий номер :02:001:1125, площею 0,1853 га, кадастровий номер :02:001:2366, площею 0,3934 га, кадастровий номер :08:003:1114, які належали ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі державного акту серії II-СМ № 0239332, виданого Малосамбірською сільською радою Конотопського району Сумської області 25 серпня 1999 року.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 23 липня 2020 року у складі судді Буток Т. А. позов ОСОБА_1 задоволено. Встановлено факт належності ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на праві приватної власності земельних ділянок, площею 3,7650 га, кадастровий номер :02:001:1125, площею 0,1853 га, кадастровий номер :02:001:2366, площею 0,3934 га, кадастровий номер :08:003:1114, які належали їй на підставі державного акту серії II-СМ № 0239332, виданого Малосамбірською сільською радою Конотопського району Сумської області 25 серпня 1999 року.

Встановлено факт належності на праві приватної власності ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , земельних ділянок, площею 3,7650 га, кадастровий номер :02:001:1125, площею 0,1853 га, кадастровий номер :02:001:2366, площею 0,3934 га, кадастровий номер :08:003:1114, які належали ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі державного акту серії II-СМ № 0239332, виданого Малосамбірською сільською радою Конотопського району Сумської області 25 серпня 1999 року.

Визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право приватної власності на земельні ділянки, площею 3,7650 га, кадастровий номер :02:001:1125, площею 0,1853 га, кадастровий номер :02:001:2366, площею 0,3934 га, кадастровий номер :08:003:1114, які належали ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі державного акту серії II-СМ № 0239332, виданого Малосамбірською сільською радою 25 серпня 1999 року.

Рішення суду мотивоване тим, що позивачем доведено підстави для задоволення її позову.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Сумського апеляційного суду від 02 лютого 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Скасовано рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 23 липня 2020 року й ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд виходив з того, що спадкоємцями за правом представлення після смерті ОСОБА_3 є також діти його померлого брата - ОСОБА_5 , а спірне нерухоме майно входить у спадкову масу.

Поклавши в основу рішення пояснення приватного нотаріуса, суд першої інстанції, надану інформацію не перевірив, не витребував спадкову справу, не з`ясував коло спадкоємців після смерті ОСОБА_3 .

Отже, висновок суду про те, що спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3 є тільки ОСОБА_1 , є необґрунтованим.

Спірними є три земельні ділянки, розташовані на території Малосамбірської сільської ради Конотопського району Сумської області, які належали на праві власності ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , і входять до спадкової маси. Вказані земельні ділянки після її смерті успадкував її син ОСОБА_3 , спадкоємцями після смерті якого за правом представлення є також діти його померлого брата ОСОБА_5 : ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

За таких обставин, визнавши за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 на земельні ділянки, які належали ОСОБА_4 , суд вирішив питання про права та обов`язки ОСОБА_2 , яка не була залучена до участі у справі, як спадкоємця після смерті дядька - ОСОБА_3 .

Залучення до участі у справі відповідачів знаходиться поза межами повноважень апеляційного суду.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У лютому 2021 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просила оскаржуване судове рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й й залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 24 червня 2020 року у справі № 759/10380/16, що відповідає вимогам пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Також заявник вказує на порушення судами норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суд не дослідив зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 квітня 2021 року касаційне провадження у вказаній справі відкрито та витребувано цивільну справу № 577/2233/20 з Конотопського міськрайонного суду Сумської області.

У травні 2021 року справа надійшла до Верховного Суду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_2 не прийняла спадщину у встановлений законом строк, тому не скористалася своїм правом на прийняття спадщини і втратила його, а з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини вона не зверталась. Тому вважала, що питання про права та інтереси ОСОБА_2 рішенням суду не вирішувалися.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У травні 2021 року ОСОБА_2 подала відзив на касаційну скаргу, в якому зазначила, що судове рішення апеляційного суду є законним та обґрунтованим, підстав для його скасування немає.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Малий Самбір Конотопського району Сумської області померла ОСОБА_4 , свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 від 08 січня 2003 року. Вказана обставина підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, складеного 08 січня 2003 року та довідкою Малосамбірської сільської ради Конотопського району Сумської області від 01 червня 2020 року № 76-02-32 (а.с. 26-27, 29).

Згідно з копією з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 27 травня 2020 року № НВ-020, земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,3934 га, кадастровий номер :08:003:1114 належить ОСОБА_4 на підставі рішення органу місцевого самоврядування Малосамбірської сільської ради Конотопського району Сумської області від 09 липня 1999 року. Документ, що посвідчує право - державний акт № ІІ-СМ 023932 від 25 серпня 1999 року (а.с. 8-10).

Згідно з копією з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 27 травня 2020 року № НВ-020, земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,7650 га, кадастровий номер :02:001:1125 належить ОСОБА_4 на підставі рішення органу місцевого самоврядування Малосамбірської сільської ради Конотопського району Сумської області від 09 липня 1999 року. Документ, що посвідчує право - державний акт ІІ-СМ 023932 від 25 серпня 1999 року (а.с. 11-13).

Згідно з копією з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-020 від 27 травня 2020 року, земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,1853 га, кадастровий номер :02:001:2366 належить ОСОБА_4 на підставі рішення органу місцевого самоврядування Малосамбірської сільської ради Конотопського району Сумської області від 09 липня 1999 року. Документ, що посвідчує право - державний акт серії ІІ-СМ 023932 від 25 серпня 1999 року (а.с. 14-16).

За інформацією витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки вартість земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва становить: кадастровий номер :08:003:1114, площею 0,3934 га - 2 090 грн 72 коп., кадастровий номер :02:001:1125, площею 3,7650 га - 110 570 грн 93 коп., кадастровий номер :02:001:2366, площею 0,1853 га - 1 551 грн 82 коп. (а.с. 34, 35, 36).

Згідно з довідкою виконавчого комітету Малосамбірської сільської ради Конотопського району Сумської області від 01 червня 2020 року № 7 6-02-32 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . До смерті та на день смерті була зареєстрована та проживала по АДРЕСА_1 в одному спадковому будинку разом з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який спадщину прийняв, так як розпорядився спадковим майном. Заборони на майно померлої по Малосамбірській сільській раді Конотопського району Сумської області не зареєстровано (а.с. 29).

Із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 3 від 16 жовтня 2019 року вбачається, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Малий Самбір Конотопського району Сумської області у віці 51 рік (а.с. 28).

Із довідки виконавчого комітету Малосамбірської сільської ради Конотопського району Сумської області від 01 червня 2020 року № 77-02-32 убачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . До смерті та на день смерті був зареєстрований та проживав по АДРЕСА_1 . Від імені померлого ОСОБА_3 виконавчим комітетом Малосамбірської сільської ради Конотопського району Сумської області заповіт не посвідчувався. Після смерті померлого залишилося спадкове майно. Заборони на майно померлого по Малосамбірській сільській раді Конотопського району Сумської області не зареєстровано. Інформації щодо спадкоємців сільська рада не має (а.с. 30).

З копії довідки Державного архіву Сумської області Сумської обласної державної адміністрації убачається, що ОСОБА_8 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 у с. Малий Самбір Конотопського району Сумської області, батьком є ОСОБА_9 (а.с. 17).

Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_10 народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 , батьком є ОСОБА_9 , матір`ю - ОСОБА_11 (а.с. 18).

З копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 14 травня 2020 року № 3 убачається, що ОСОБА_8 07 листопада 1947 року уклав шлюб з ОСОБА_4 , після реєстрації шлюбу прізвище дружини ОСОБА_4 (а.с. 19).

Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статті 126, 133, 135 СК України від 16 жовтня 2019 року № 3, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_8 , батьком є ОСОБА_8 , матір`ю - ОСОБА_4 (а.с. 20).

З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 8 від 19.09.2019 року вбачається, що ОСОБА_14 та ОСОБА_10 уклали шлюб 25 липня 1949 року, після укладення шлюбу прізвище дружини ОСОБА_10 (а.с. 21).

Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 ОСОБА_16 народилася ІНФОРМАЦІЯ_9 , батьком є ОСОБА_14 , матір`ю - ОСОБА_10 (а.с. 22).

З копії свідоцтва про реєстрацію шлюбу вбачається, що 14 серпня 1976 року ОСОБА_1 та ОСОБА_16 зареєстрували шлюб, після реєстрації шлюбу прізвище дружини ОСОБА_1 (а.с. 23).

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 14 травня 2020 року № 2 ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_10 у с. Малий Самбір Конотопського району Сумської області. Серія та номер свідоцтва про смерть від 22 вересня 1983 року НОМЕР_4 (а.с. 24).

З копії свідоцтва про смерть НОМЕР_5 вбачається, що ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_11 у с. Малий Самбір Конотопського району Сумської області (а.с. 25).

Згідно з довідкою відділу у Конотопському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 18 травня 2020 року № 563/104-20 в результаті перевірки наявного електронного реєстру других примірників державних актів та Книги (реєстрації) державних актів на право приватної власності на землю на території Малосамбірської сільської ради Конотопського району Сумської області у відділі встановлено, що ОСОБА_4 отримала державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-СМ № 023932, зареєстрований 25 серпня 1999 року за № 57 на земельні ділянки загальною площею 4,34 га (а.с. 31).

Із копії державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-СМ № 023932, вбачається, що ОСОБА_4 передано у приватну власність земельна ділянка, площею 4,34 га в межах згідно з планом, яка розташована на території Малосамбірської сільської ради Конотопського району Сумської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 57 (а.с. 32).

У листі від 27 травня 2020 року № 134/02-14 приватний нотаріус Конотопського районного нотаріального округу Сумської області Майстренко І. В. повідомив, що після смерті двоюрідного брата ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , приватним нотаріусом заведено спадкову справу за № 7/2020 від 17 січня 2020 року та зареєстровано у Спадковому реєстрі за номером 65363732. Інших спадкоємців за вказаною спадковою справою немає. На сьогоднішній день ОСОБА_1 бажає оформити спадщину за законом на земельну ділянку 4,34 га, що розташована на території Малосамбірської сільської ради Конотопського району Сумської області, яка належала ОСОБА_5 - матері спадкодавця ОСОБА_3 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадщину після якої прийняв її син - ОСОБА_3 , який не оформив свої спадкові права та помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщину після нього прийняла ОСОБА_1 - його двоюрідна сестра. Відповідно до листа Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, відділ у Конотопському районі, від 18 травня 2020 № 563/104-20 на ім`я померлої ОСОБА_4 був виготовлений та виданий державний акт на земельну ділянку площею 4,34 га, серії 1І-СМ № 023932, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю від 25 серпня 1999 року № 57, оригінал якого на сьогоднішній день втрачений. Дублікати державних актів з 01 січня 2013 року не видаються в зв`язку з припиненням дії постанови Кабінету Міністрів України від 09 вересня 2009 року № 1021. Видати свідоцтво про право на спадщину за законом на вказане спадкове майно немає можливості. Для вирішення питання спадкування на вказане нерухоме майно, а саме: земельну ділянку площею 4,34 га з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Малосамбірської сільської ради Конотопського району Сумської області, яка належала ОСОБА_4 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-СМ № 023932, виданого Малосамбірською сільською радою Конотопського району Сумської області 25 серпня 1999 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю № 57 від 25 серпня 1999 року вона має право звернутися до суду (а.с. 33).

ОСОБА_4 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8 з 07 листопада 1947 року (а.с. 19).

Із витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України від 16 жовтня 2019 року № 3 та 20 листопада 2020 року вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_8 мали синів: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 20, 63).

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_13 , тобто раніше ніж його брат - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 66).

ОСОБА_5 мав троє дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_16, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_15 (а.с. 58-62, 64).

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до вимог частин першої, другої статті 400 ЦПК України Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Згідно з частиною першою статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.

Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Визнати відповідача неналежним суд може тільки в тому випадку, коли можливо вказати на особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.

Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Зазначений висновок висловлено Великою Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_4 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8 з 07 листопада 1947 року (а.с. 19).

Із витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України від 16 жовтня 2019 року № 3 та 20 листопада 2020 року вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_8 мали синів: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 20, 63).

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_13 , тобто раніше ніж його брат - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 66).

ОСОБА_5 мав троє дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_15 (а.с. 58-62, 64).

Таким чином, спадкоємцями за правом представлення після смерті ОСОБА_3 є також діти його померлого брата - ОСОБА_5 , які належать до п`ятої черги спадкоємців, як і позивач, а спірне нерухоме майно входить у спадкову масу.

Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять всі права і обов`язки, що належали спадкодавцю у момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з частиною першою статті 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

Відповідно до частин третьої, п`ятої статті 1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Якщо спадкування за правом представлення здійснюється кількома особами, частка їхнього померлого родича ділиться між ними порівну.

При розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: місце відкриття спадщини, коло спадкоємців, які прийняли спадщину, законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини. Обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця.

Вирішуючи спір, апеляційний суд на підставі належним чином оцінених доказів, встановивши, що ОСОБА_2 , яка не була залучена до участі у справі, є спадкоємцем ОСОБА_3 , а, отже, суд першої інстанції вирішив питання про її майнові права та не залучив до участі у справі, дійшов правильного висновку про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову у позові ОСОБА_1 .

Посилання касаційної скарги на те, що ОСОБА_2 не прийняла спадщину, а тому не має права на апеляційне оскарження, безпідставні, оскільки при вирішенні питання про визнання права власності в порядку спадкування суд має встановити коло спадкоємців, що судом першої інстанції не було зроблено, а суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальної можливості на стадії апеляційного перегляду справи залучити особу до участі у справі відповідачем.

Інші доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність ухваленого судового рішення апеляційного суду не впливають, а направлені виключно на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Сумського апеляційного суду від 02 лютого 2021 рокузалишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Осіян

О. В. Білоконь

Н. Ю. Сакара