Справа № 486/22/22
Провадження № 2/486/307/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2022 року м. Южноукраїнськ

Суддя Южноукраїнського міського суду Миколаївської області Савін О.І., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Южно-Українська атомна електрична станція» про скасування наказу про відсторонення від роботи та стягнення середнього заробітку за період відсторонення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Южно-Українська атомна електрична станція» про скасування наказу про відсторонення від роботи та стягнення середнього заробітку за період відсторонення.

Одночасно позивач звернувся з клопотанням про звільнення його від сплати судового збору. Клопотаннямотивує фінансовим становищем, оскільки він незаконно відсторонений від роботи без збереження заробітної плати, що була його єдиним та основним джерелом прибутків.

У задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору суд вважає за доцільне відмовити з наступних підстав.

Згідно з ч.3 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Отже за змістом наведеної норми єдиною підставою для звільнення від сплати судового збору є майновий стан сторони, який унеможливлює чи створює істотні перешкоди у сплаті нею судового збору у встановленому законом розмірі, про наявність якого сторона має надати належні і допустимі докази.

Аналогічні роз`яснення містить п.29 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», згідно якого єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони, (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Всупереч вимогам закону заявник не подав до суду переконливих доказів, які б давали підстави для звільнення його від сплати судового збору при подачі позовної заяви.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для звільнення заявника від сплати судового збору при подачі заяви до суду.

З п. 29 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вбачається, що відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» єдиною підставою для відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи.

Вважаю, що підстави, визначені частиною 2 статті 8 Закону України «Про судовий збір» відсутні, оскільки переконливих доказів на підтвердження свого скрутного матеріального стану заявник не надав.

Оскільки суд не наділений повноваженнями звільняти особу від сплати судового збору без будь-яких достатніх правових підстав та, враховуючи, що звільнення від сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду, приходжу до висновку про відмову у звільненні заявника від сплати судового збору.

Відповідно до п. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з п.п. 1 п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою справляється судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2022 року у розмірі 2481 грн.

Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» встановлено перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. До них відносяться позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Зазначеною статтею не встановлено пільги від сплати судового збору за подання до суду позову у справах про відсторонення від роботи.

За змістом приписів статей 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України та статей 1, 2 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця та не входить до структури заробітної плати.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Такий правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-301гс18).

ОСОБА_1 у позовній заяві об`єднано дві вимоги майнового та немайнового характеру, за які необхідно сплатити судовий збір в розмірі: 992,40 грн. - за вимогу немайнового характеру (скасування наказу про відсторонення від роботи) та 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - за вимогу майнового характеру (стягнення середнього заробітку за весь період відсторонення від роботи).

За таких обставин, позивачу необхідно надати до суду доказ на підтвердження сплати судового збору за подання до суду позовної заяви у розмірі 1984,80 грн.

Згідно ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху, в якій зазначаються недоліки заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Враховуючи те, що позивачем не сплачено судовий збір, суддя вважає необхідним залишити позовну заяву ОСОБА_1 без руху та запропонувати йому усунути вищевказані недоліки даної позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 136, 175, 177, 185 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Южно-Українська атомна електрична станція» про скасування наказу про відсторонення від роботи та стягнення середнього заробітку за період відсторонення, залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

У разі невиконання вимог ст. 177 ЦПК України позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Южноукраїнського

міського суду Олександр САВІН