Справа № 527/2043/21
провадження 2/527/40/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2022 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Павлійчук А.В.,

секретаря судового засідання Бурбиги Ю.С.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Глобинського районного суду Полтавської області в м. Глобине цивільну справу № 527/2043/21 за позовом виконавчого комітету Глобинської міської ради, як орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей виконавчого комітету Глобинської міської ради в інтересах дітей, які залишилися без батьківського піклування: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав,, -

в с т а н о в и в :

22 вересня 2021 року до Глобинського районного суду Полтавської області з вказаним позовом звернувся представник виконавчого комітету Глобинської міської ради. В обґрунтування позову зазначив, що комісією з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Глобинської міської ради встановлено, що ОСОБА_3 ухиляється від виконання батьківських обов`язків стосовно своїх дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У зв`язку з наведеним органом опіки та піклування складено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав. У зв`язку з наведеним, позивач прохає позбавити ОСОБА_3 батьківських прав щодо її неповнолітніх дітей.

Ухвалою судді від 29.09.2021 відкрито провадження в цивільній справі (а.с.146).

У підготовче судове засідання представник позивач не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності та вказав, що позовні вимоги підтримує.

Відповідачка в підготовче судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву в якій просила справу розглядати за її відсутності та вказала, що визнає позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 198 ЦПК України підготовче судове засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 цього розділу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, з якої слідує, що учасник справи, має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, приходить до таких висновків.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, відповідачка ОСОБА_3 , є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що визнається сторонами у справі. Відносно дітей вона є одинокою матір`ю, згідно витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відомостей про батька відповідно до ч.1 ст. 135 СК України № 3 від 12.08.2021 року та № 6 від 12.08.2021 року.

Згідно наказів служби у справах дітей виконкому міської ради від 22.04.2021 року № 48 та № 49 діти взяті на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах.

Наразі діти проживають разом із старшою сестрою ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 .

В ході обстеження даного помешкання представником органу та піклування встановлено, що в ньому наявні всі необхідні умови виховання дітей, їх розвитку, нормального харчування, особистої гігієни та навчання, умови проживання сім`ї задовільні, про що складено відповідний акт ( а.с.80).

Діти навчаються у Пирогівській ЗОШ І-ІІІ ступенів Глобинської міської р ради (а.с.14-15).

Мати, ОСОБА_3 , долею дітей не цікавиться, проживає окремо по АДРЕСА_2 .

При обстеженні даного житла, встановлено, що в ньому відколючена електроенергія, в будинку брудно і взагалі не створені умови для проживання неповнолітніх дітей, про що представником органу опіки та піклування складено відповідні акти ( а.с. 21, 25)

Зважаючи на вищенаведені обставини, виконавчим комітетом Глобинськкої міської ради, як органом опіки та піклування складено висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав щодо її неповнолітніх дітей (а.с.140 - 143).

За змістом ст.ст. 3,9,18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, яка набрала чинності для України 27.09.1991, у всіх діях щодо дітей, у тому числі коли дитина розлучається з одним з батьків, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Приписами ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя.

У відповідності до ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 141 СК України, мати , батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між особою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до частин 1, 2 та ч. 3 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той, із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства», дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Відповідно до ст. 165 СК з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до вимог ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Пункт 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» закріплює, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки (пункт 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007).

Судом встановлено, що ОСОБА_3 . не виконує своїх батьківських обов`язків відносно малолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Участі у їх вихованні, лікуванні не приймає, не турбується про їх здоров`я, взагалі не спілкується з ними. Фінансової допомоги для виховання та утримання дітей не надає, не виявляє у відношенні до дітей батьківської турботи, що дійсно вказує на неналежне виконання батьківських обов`язків, свідоме нехтування батьківськими обов`язками, в розумінні законодавчих положень. Забезпечити потреби дітей ОСОБА_3 не змозі, що і стало підставою визнання відповідачкою позову.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов про позбавлення батьківських прав є обґрунтованим і таким, що відповідає інтересам дітей та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки, при подачі позову до суду про позбавлення батьківських прав позивач звільнений від сплати судового збору, рішення прийнято на його користь, тому судові витрати слід стягнути з відповідача в дохід держави. А тому із ОСОБА_3 необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн.

Керуючись ст.ст. 164-166, 192 главами 14,15 СК України, ст.ст. 13, 206, 263, 265 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Позов виконавчого комітету Глобинської міської ради, як орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей виконавчого комітету Глобинської міської ради в інтересах дітей, які залишилися без батьківського піклування: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківський прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у відношенні неповнолітніх дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь держави судові витрати 908,00 грн.

Роз`яснити відповідачу, що згідно ч. 2 ст. 165 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку утримання дитини.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач - виконавчий комітет Глобинської міської ради, як орган опіки та піклування (Полтавська область, м. Глобине, вул. Центральна, 285, );

Відповідач - ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , рнокпп: НОМЕР_1 ).

Суддя А. В. Павлійчук