Ухвала

Іменем України

10 січня 2022 року

м. Київ

справа № 554/6919/14-ц

провадження № 61-20742ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Яремка В. В. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду від 25 листопада 2021 року у справі за заявою Акціонерного товариства «Полтава-банк» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Шевченківський відділ державної виконавчої служби у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми),

ВСТАНОВИВ:

У травні 2021 року Акціонерне товариство «Полтава-банк» (далі -

АТ «Полтава-банк», банк) звернулося до суду із заявою, в якій просило видати дублікат виконавчого листа на виконання рішення Октябрського районного суду м. Полтави у цивільній справі № 554/6919/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Полтава-банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 32 282,21 грн, визнати поважними причини пропуску строку для пред`явлення до виконання зазначеного виконавчого листа та поновити строк для пред`явлення його до виконання.

На обґрунтування заяви посилалося на таке. Октябрський районний суд м. Полтави видав виконавчий лист на виконання рішення вказаного суду від 05 серпня 2014 року у справі № 554/6919/14-ц за позовом АТ «Полтава-банк» до ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Полтава-банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 32 282,21 грн.

17 травня 2015 року зазначений оригінал виконавчого листа разом із заявами про відкриття та здійснення виконавчого провадження були направлені для виконання до Октябрського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції (далі - Октябрський ВДВС Полтавського МУЮ), найменування якого у липні 2016 року було змінено на Шевченківський відділ державної виконавчої служби м. Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (далі - Шевченківський ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області). Надалі 06 листопада 2015 року за заявами АТ «Полтава-банк» було відкрито виконавчі провадження, про що 25 листопада 2015 року банку надійшло повідомлення. Станом на 11 травня 2021 року при перевірці в автоматизованій системі виконавчих проваджень (далі - АСВП) відкритого провадження щодо ОСОБА_1 не виявлено.

Фактично виконавчий документ був прийнятий до примусового виконання, державним виконавцем відкрито виконавче провадження, проте про завершення виконавчого провадження, а саме направлення виконавчого листа до іншого підрозділу, всупереч визначеному Законом України «Про виконавче провадження» порядку, яким передбачено обов`язок державного виконавця повідомити стягувача шляхом надіслання на його адресу стягувача постанови про закриття виконавчого провадження, направлення виконавчого листа до іншого підрозділу повідомлено не було.

Постанови про повернення виконавчого документа разом з оригіналом виконавчого документа стягувач з жодного підрозділу ВДВС не отримував, за результатами перевірки вхідної кореспонденції АТ «Полтава-банк» встановлено, що виконавчий лист на адресу АТ «Полтава-банк» з ВДВС не надходив. Докази надіслання державним виконавцем у передбаченому законом порядку на адресу стягувача АТ «Полтава-банк» постанови про направлення виконавчого листа за належністю, повернення виконавчого документа разом з оригіналом виконавчого документу стягувачу відсутні.

Банк стверджував, що є достатні підстави вважати, що виконавчий лист Октябрського районного суду м. Полтави у цивільній справі № 554/6919/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Полтава-банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 32 282,21 грн втрачений при пересиланні у лютому 2021 року.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 27 вересня 2021 року у задоволенні заяви відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що стягувач звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа після закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання, належних та допустимих доказів, які б підтверджували існування об`єктивних обставин, перешкод, непереборних обставин, які унеможливлювали стягувачу звернутися до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання заявник не надав.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 25 листопада 2021 року апеляційну скаргу АТ «Полтава-банк» задоволено. Ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 27 вересня 2021 року скасовано та прийнято постанову, якою заяву АТ «Полтава-банк» задоволено. Видано дублікат виконавчого листа у справі № 554/6919/14-ц за позовом АТ «Полтава-банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Половлено АТ «Полтава-банк» строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що оригінал виконавчого листа був втрачений під час пересилання та поза межами вольових дій стягувача. Виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 554/6919/14-ц не завершено, пред`явлення стягувачем у 2015 році виконавчого листа до виконання відбулося у межах строку, виконавчий лист не повернуто стягувачу, а отже, є підстави вважати, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання стягувачем пропущено із поважних причин.

У грудні 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду від 25 листопада 2021 року, у якій заявниця, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить оскаржуване судове рішення скасувати, а ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 27 вересня 2021 року залишити в силі.

Касаційна скарга мотивована тим, що АТ «Полтава-банк» не навело поважних причин для поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа, а відповідно відсутні підстави для задоволення заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Щодо відмови у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову Полтавського апеляційного суду від 25 листопада 2021 року в частині перегляду ухвали суду першої інстанції з вирішення заяви про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

За змістом указаної норми право на касаційне оскарження ухвал суду першої інстанції про відмову у поновленні пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання не передбачене.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, згідно зі статтею 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Отже, зазначене ОСОБА_1 судове рішення в частині вирішення заяви банку про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Подібний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Тому у відкритті касаційного провадження в указаній частині вимог касаційної скарги необхідно відмовити.

Щодо відмови у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову Полтавського апеляційного суду від 25 листопада 2021 року в частині перегляду ухвали суду першої інстанції з вирішення заяви про видачу дубліката виконавчого листа

Згідно з підпунктом 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Підставами касаційного оскарження ухвали про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документає неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права (частина друга статті 389 ЦПК України).

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з частиною шостою статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Проаналізувавши зміст оскаржуваного судового рішення у зазначеній частині, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судового рішення у вказаній частині.

Встановлено, що на підставі рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 05 серпня 2014 року у справі № 554/6919/14-ц за позовом АТ «Полтава-банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 12 листопада 2010 року № 536 був виданий виконавчий лист

№ 554/6919/14-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь банку заборгованості у розмірі 32 282,21 грн.

17 травня 2015 року оригінал зазначеного виконавчого листа разом із заявами про відкриття та здійснення виконавчого провадження були направлені для виконання до Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ.

06 листопада 2015 року за заявами банку були відкриті виконавчі провадження, про що 25 листопада 2015 року до банку надійшло повідомлення.

Також встановлено, що в період з 06 листопада 2015 року до 24 лютого 2021 року вчинено дії спрямовані на виконання рішення суду.

24 лютого 2021 року на адресу банку надійшло повідомлення Шевченківського ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області про те, що виконавчий лист № 554/6919/14-ц про стягнення з ОСОБА_2 боргу у розмірі 32 282,21 грн направлений за місцем роботи боржника у ПАТ НАСК «Оранта», виконавчий лист про стягнення судового збору залишився безпосередньо на виконанні у того ж державного виконавця.

Станом на 11 травня 2021 року при перевірці в АСВП відкритого провадження щодо ОСОБА_1 не виявлено.

Встановлено, що матеріалів справи випливає, що 21 вересня 2021 року під час перевірки розгляду заяви про видачу дубліката виконавчого листа банк надіслав додатковий запит до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) щодо виконавчого листа № 554/6919/14-ц.

07 жовтня 2021 року на адресу АТ «Полтава-банк» надійшла відповідь про те, що зазначений виконавчий лист після направлення його з Шевченківський ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській областідо відповідного ВДВС у м. Києві відповідно до даних Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень та АСВП не обліковується, провадження не відкривалось. Банк вважає, що виконавчий лист № 554/6919/14-ц втрачений при пересиланні.

Задовольняючи заяву, апеляційний суд виходив з того, що оригінал виконавчого листа № 554/6919/14-ц втрачений під час пересилання з Шевченківського ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області до відповідного ВДВС у м. Києві, а також, втрата виконавчого документа відбулась не внаслідок дій стягувача.

З таким висновком погоджується й Верховний Суд з огляду на таке.

Пунктом 17.4 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Стаття 129-1 Конституції України визначає, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Однією із засад судочинства є обов`язковість судового рішення (стаття 129 Конституції України).

Зазначене конституційне положення кореспондується з частиною першою статті 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року у справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, надавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Водночас обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого документа є звернення до суду із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

У постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження

№ 14-308цс19) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку.

Суд апеляційної інстанції з урахуванням поданих заявником доказів дійшов обґрунтованого висновку, що виконавчий лист був втрачений державною виконавчою службою при його пересиланні до іншого за територіальністю відділу державної виконавчої служби, а відповідно є підстави для задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого листа.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією із процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Наведені у касаційній скарзі доводи в частині оскарження судового рішення з вирішення заяви про видачу дубліката виконавчого листа зводяться до незгоди з висновком суду апеляційної інстанції щодо встановлених обставин справи (втрати виконавчого листа), містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки суду апеляційної інстанції.

Відповідно до статті 400 ЦПК України встановлення обставини та переоцінка доказів не належить до компетенції суду касаційної інстанції.

Отже, відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України є підстави для визнання касаційної скарги ОСОБА_1 необґрунтованою та відмови у відкритті касаційного провадження, оскільки правильне застосування норми права в частині вирішення заяви банку про видачу дубліката виконавчого листа є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Щодо оскарження постанови апеляційного суду в частині перегляду ухвали суду першої інстанції з вирішення заяви банку про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, то у відкритті касаційного провадження в цій частині необхідно відмовити, оскільки судове рішення у зазначеній частині в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись пунктом 1 частини другої, частинами четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду від 25 листопада 2021 року у справі за заявою Акціонерного товариства «Полтава-банк» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Шевченківський відділ державної виконавчої служби у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Яремко

О. В. Ступак

Г. І. Усик