233 № 233/6003/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2022 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Малінова О.С.,

за участі секретаря Штреккер В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка цивільну справу за заявою ОСОБА_1 заінтересована особа Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту смерті особи в певний час, -

В С Т А Н О В И В:

23 грудня 2021 року заявник ОСОБА_1 звернувся до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області, заінтересована особа Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту смерті особи в певний час. Свої вимоги обґрунтовував наступними обставинами. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 (причина смерті: атеросклеротичний коронарокардіосклероз), про що йому 04.10.2021 р. у Дебальцівському відділенні Республіканського бюро судово-медичної експертизи ДНР було видане лікарське свідоцтво про смерть з довідкою про причину смерті. Також 04.10.2021 р. у відділі РАГС Дебальцівського міського управління юстиції Міністерства юстиції ДНР видане свідоцтво про смерть за № НОМЕР_1 . Родинний зв`язок підтверджується його свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 від 16.12.1970 р. та іншими доказами. Отримати свідоцтво про смерть державного зразка він не може, оскільки документи про смерть не відповідають формі, яка затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України № 545 від 08.08.2006 р. «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження та смерті». Крім того, в процесі підготовки заяви було виявлено що в паспорті померлого ОСОБА_2 другий склад прізвища пишеться через літеру «і» а в моєму паспорті ОСОБА_1 другий склад прізвища пишеться через літеру «и». З метою підтвердження родинних відносин з ОСОБА_2 , він звернувся до Олександрійського районного ВДРАЦС у Краматорському районі Східного МУ Міністерства юстиції (м. Харків) яким була надана відповідь за №20.50-10/595 про те, що в актовому запису про народження №503 складеного 16.12.1970 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дебальцівського міського управління юстиції у Донецькій області на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зазначено прізвище « ОСОБА_3 ». Таким чином, у зв`язку з помилкою у написанні прізвища у паспорті ОСОБА_1 , виникла необхідність встановити факт родинних відносин, а саме факт того, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 є сином померлого ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У судове засідання заявник не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Представник заінтересованої особи Олександрійського районного ВДРАЦС у Краматорському районі Східного МУ Міністерства юстиції (м. Харків), у судове засідання не з`явився, надав заяву від 24.12.2021 року №20.50-10/993 про розгляд справи за відсутності представника ВДРАЦС. Також повідомив, що заперечень з приводу заявлених вимог не має, а також про відсутність у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян актового запису про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З`ясувавши вищенаведену позицію сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до п.8 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» Україна в особі своїх державних органів, зокрема і судів, вживає всіх можливих заходів, у тому числі щодо захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб.

Згідно з ч.1 ст. 9 вищевказаного закону внутрішньо переміщена особа має право на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Відповідно до абзацу першого п. 13 постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» з наступними змінами та доповненнями, заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Крім того, відповідно до ч.1 п.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_5 у м. Дебальцево, Донецької області. Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 16.12.1970 року, виконаному російською мовою, батьком заявника « ОСОБА_4 » є « ОСОБА_2 ». Тобто прізвища заявника та його батька при написанні російською мовою пишуться однаково - « ОСОБА_5 ». У той же час, під час написання цього прізвища українською мовою сталася технічна помилка, внаслідок чого прізвища сина та батька були записані по-різному. Факт родинних відносин між заявником та його померлим батьком підтверджуються також наступними документами: копією атестата заявника про середню освіту; копіями документів про право власності на нерухоме майно; копією домової книги, копіє свідоцтва про народження батька заявника та свідоцтва про шлюб батьків заявника, тощо.

Таким чином, суд приходить до висновку, що факт родинних відносин між заявником та ОСОБА_2 знайшов своє підтвердження у судовому засіданні. Встановлення цього факту необхідно заявнику для вступу у права спадкування. Іншого способу захисту права заявника, окрім судового, немає.

Батько заявника ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_6 у м. Дебальцеве, Донецької області та був зареєстрований разом із сином у АДРЕСА_1 , - помер ІНФОРМАЦІЯ_1 за вказаним постійним місцем проживання у м. Дебальцеве, Донецької області, у зв`язку з чим видано лікарське свідоцтво про смерть з довідкою про причину смерті № 182 від 04.10.2021 року. Причиною смерті ОСОБА_2 зазначені «Гостра серцево-судинна недостатність. Атеросклеротичний коронарокардіосклероз». Також заявником одержано свідоцтво про смерть батька від 04.10.2021 року № НОМЕР_1 , видане відділом ЗАГС м. Дебальцеве.

При цьому, перелічені документи про смерть ОСОБА_2 видані закладом охорони здоров`я та реєстраційним органом на тимчасово непідконтрольній державі Україна території, тобто є недійсними та не створюють юридичних наслідків.

Також судом оглянути надані заявником на підтвердження заявлених вимог фотознімки місця поховання із відповідною табличкою, на якій зазначені прізвище, ім`я та по-батькові похованого: « ОСОБА_2 », а також дати народження та смерті останнього: « НОМЕР_3 ».

Даючи оцінку допустимості вищезазначених доказів, як документів, що видані органами та установами на тимчасово окупованій території України, суд керується ч.2 ст. 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України. Крім того, суд враховує норму статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» якою встановлено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Разом з тим, вирішуючи питання щодо оцінки наданих доказів, суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Так, суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини, зокрема «Loizidou v.Turkev», «Cyprus v.Turkev», а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v.the Republik of Moldova and Russia»), де ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПО наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди маж бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

В силу вимог ч.ч. 1-2 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для встановлення факту смерті особи в певний час на тимчасово неконтрольованій території України, оскільки в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що мав місце ІНФОРМАЦІЯ_7 у м. Дебальцеве, Донецької області, Україна. Встановлення даного факту має юридичне значення для заявника та іншим шляхом встановити цей факт неможливо. Тому, суд вважає за необхідне задовольнити заяву.

На підставі ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та керуючись ст. ст. 3, 8, 214, 215, 223, 234, 256, ч. 5 ст. 257-1 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ), заінтересована особа Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (адреса місцезнаходження: Донецька область, Олександрівський район, смт Олександрівка, пл. Олександра Невського, 5, ЄРДПОУ 23599815), про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту смерті особи в певний час, - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Дебальцево, Донецької області, є сином ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_6 у м. Дебальцево, Донецької області.

Встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженця м. Дебальцево, Донецької області, - ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дебальцеве, Донецької області, Україна.

В частині встановлення факту смерті рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законно сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя