Справа № 315/1840/21
Номер провадження № 2/315/65/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2022 року м. Гуляйполе

Гуляйпільський районний суд Запорізької області у складі:

головуючої судді Романько О.О.

за участю секретаря судового засідання Помилуйко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гуляйполе Запорізької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, -

ВСТАНОВИВ:

30.11.2021 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина який продовжує навчання.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 06 жовтня 2001 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі реєстрації актів громадського стану Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області. 21 жовтня 2015 року, Гуляйпільським районним судом Запорізької області шлюб розірвано.

В позові зазначила, що від шлюбу мають повнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є студентом 1 курсу (Е-211сп, «141 Електроенергетика, електротехніка та електромеханіка (електричні машини і апарати)») денної форми навчання (бюджетна) Електротехнічного факультету Національного університету «Запорізька політехніка», термін навчання, з 01 вересня 2019 року до 12 червня 2022 року. Відповідач на утримання сина матеріальної допомоги не надає.

Як слідує далі з позову, позивач не в змозі самостійно утримувати сина, так як офіційно не працевлаштована, має мінливий заробіток, в Гуляйпільській районній філії Запорізького обласного центру зайнятості як безробітна не зареєстрована, самостійно сплачує за проживання в гуртожитку сина, сплачує за проїзд сина до місця навчання, проживання, надає кошти на лікування, одяг, харчування, підручники тощо, що й зумовило необхідність звернутися до суду. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, так як отримує пенсію у сумі 11 178,43 грн., працює не офіційно. Інші особи, щодо яких відповідач має аліменти зобов`язання - відсутні. Зазначила, що досудове врегулювання спору неможливе.

В зв`язку з цим прохає ухвалити рішення в порядку спрощеного позовного провадження, яким стягувати з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Гуляйполе, Запорізької області, на її користь на утримання повнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно з 01 вересня 2021 року по 12 червня 2022 року, до досягнення ним 23-х років за умови, що він буде продовжувати навчання.

В судове засідання позивач не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, 12.01.2022 року надала через канцелярію суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с. 32).

В судове засідання третя особа ОСОБА_3 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, 28.12.2021 року надавав заяву про розгляд справи без його участі (а.с. 26).

В судове засідання відповідач ОСОБА_4 , не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, 12.01.2022 року надав через канцелярію суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просив задовольнити частково, а саме в розмірі 1/6 частини від усіх видів його прибутку (а.с. 33).

Виходячи з наведеного, а також положень ч.3 ст.211 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності сторін.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково за таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка м. Кіровоград, паспорт серії НОМЕР_1 виданий 29.10.2001 року Гуляйпільським РВ УМВС України в Запорізькій області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 3).

Третя особа - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець м. Гуляйполе Запорізької області, паспорт громадянина України № НОМЕР_2 виданий 03.07.2017 року, орган видачі 2327 (а.с. 6), згідно Витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання №2327-, місце проживання не зареєстроване (а.с. 6).

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 23.04.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області, ІНФОРМАЦІЯ_5 народився ОСОБА_3 , про що складено відповідний запис №44, батьками якого зазначені сторони по справі (а.с. 7).

Рішенням Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 21.10.2015 року у справі №315/882/15-ц, розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , укладений 06.10.2001 року (а.с. 8).

Рішенням Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 08.07.2020 року у справі №315/851/20 задоволено частково позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання та стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина на час навчання в розмірі 1/6 частки доходів відповідача (а.с. 9-10).

Згідно довідки №2749 від 16.09.2021 року Національного університету «Запорізька політехніка», ОСОБА_3 є студентом першого курсу (Е-211сп, «141 Електроенергетика, електротехніка та електромеханіка (електричні машини і апарати)») денної форми навчання (бюджетна) Електротехнічного факультету Національного університету «Запорізька політехніка» за освітнім ступенем «бакалавр». Термін навчання з 01.09.2021 р. 12.06.2022 р. Зарахований наказом №334-с від 06.08.2021 року (а.с. 11).

На підтвердження витрат, які несе позивач, надано договір найму житла №012/ЗЕФК кімнати в гуртожитку навчального закладу (а.с. 12), копії квитанцій, що підтверджують оплату проживання ОСОБА_3 у гуртожитку, копії квитків для проїзду до місця навчання (а.с. 13-15).

Згідно листа про надання інформації №3615/02-17 від 09.12.2021 року, наданого виконавчим комітетом Гуляйпільської міської ради, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , паспорт НОМЕР_4 виданий Гуляйпільським РВ УМВС України в Запорізькій області 11.02.1997 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 19).

Відповідач ОСОБА_4 відзив на позов не надавав, в заяві від 12.01.2022 року прохав позов задовольнити частково, в розмірі 1/6 частини від усіх видів прибутку. Відомостей про свій незадовільний стан здоров`я чи будь-яких інших обставин, що мають істотне значення, як визначено ст. 182 СК України, останній не повідомив.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

Згідно статті 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Статтею 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми сином, дочкою.

Відповідно до п. 1-4 ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню суд враховує наступне.

Для встановлення потреби в утриманні повнолітньої дитини суд враховує всі джерела, що утворюють її дохід та сторін, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та їх спроможність її надавати.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 701/699/16-ц (провадження № 61-20608св18) та 20 травня 2020 року справа № 635/1139/17 (провадження № 61-350св17).

Ухвалюючи рішення про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, суд враховує те, що відповідач є особою працездатного віку, довідки про свої доходи не надав, відомостей про наявність у нього будь-яких інших аліментних зобов`язань не виявлено, доказів незадовільного його стану здоров`я судом не здобуто.

При цьому, згідно рішення Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 08.07.2020 року у справі № 315/851/20 було встановлено ряд обставин щодо відповідача. Відомостей про те, що останні змінилися сторонами не надано. Тому, відповідно до положень ч. 4 ст. 82 ЦПК України, зазначені обставини не підлягають доказуванню.

Також, при цьому, судом взято до уваги те, що третя особа ОСОБА_3 навчається на денній формі навчання, що позбавляє його можливості працевлаштуватися та самостійно отримувати будь-які доходи, позивач несе витрати, які пов`язані з навчанням сина, а саме щодо проживання у гуртожитку, на проїзд міжміським транспортом сполученням м. Гуляйполе-м.Запоріжжя, на проїзд у міському транспорті, оплата канцелярії, картриджів, придбання оргтехніки, необхідних для навчання, харчування та придбання засобів гігієни, витрати на придбання синові одягу та взуття по сезону. Відомостей про отримання ОСОБА_3 стипендії суду не надано. Додатково судом враховується те, що позивач, на теперішній час, є особою працездатного віку, працює, що не позбавляє її можливості надавати допомогу синові, оскільки протилежного в судовому засіданні не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчання, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків.

Такі ж висновки наведені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 01.08.2018 року у справі № 539/2580/16-ц (провадження № 61-20377св18).

На думку суду така допомога надавалась відповідачем за рішенням суду від 08.07.2020 року, в розмірі 1/6 частки його доходів, що було обумовлено тим, що останній є пенсіонером та надає матеріальну допомогу своїй матері: пенсіонерці за віком добровільно, що свідчить про його платоспроможність надавати таку допомогу в розмірі 1/6 частки його доходів, тоді як позивач не надав суду доказів свого сімейного та майнового стану, свого стану здоров`я та майнового, сімейного стану та стану здоров`я свого сина, тим самим не виконав повною мірою свого обов`язку сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, як передбачено п.2 ч.2 ст.43 ЦПК України.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог, а саме в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, з моменту звернення до суду з позовом, тобто з 30.11.2021 року до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення сином ОСОБА_5 23 років.

Визначаючи кінцевий період стягнення аліментів, суд виходив з того, що аліменти підлягають стягненню саме на час навчання, тривалість якого може змінюватися (зокрема у випадку відрахування з ВНЗ чи інших підстав) та буде контролюватися в межах процедури виконавчого провадження, а тому встановлений судом період стягнення аліментів до 23-річчя дитини, є преклюзивним та має на меті захист прав відповідача у випадку продовження навчання дитини після досягнення нею вказаного віку.

Аналогічну позицію виклав у своїй постанові ВС від 08.08.2018 року у справі № 643/14115/16-ц.

Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 81-82, 223, 247, 263-265, 268, 280-283, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина який продовжує навчання, - задовольнити частково.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , паспорт серії НОМЕР_4 виданий Гуляйпільським РВ УМВС України в Запорізькій області 11.02.1997 року, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий 29.10.2001 року Гуляйпільським РВ УМВС України в Запорізькій області, РНОКПП НОМЕР_5 , аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який продовжує навчання, у розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу) платника аліментів, на час навчання в Національному університеті «Запорізька політехніка» строком до червня 2022 року включно, починаючи стягнення з 30.11.2021 року і до закінчення навчання, але не пізніше ніж до досягнення ним 23 років.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 , паспорт серії НОМЕР_4 виданий Гуляйпільським РВ УМВС України в Запорізькій області 11.02.1997 року, в дохід держави судовий збір в розмірі 908 грн.

Рішення повністю складене 17.01.2022 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Гуляйпільський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О. О. Романько