Справа № 519/58/22
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

19.01.2022 м. Южне

Суддя Южного міського суду Одеської області Лемець С.П., розглянувши позовну заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Глазова Олега Володимировича до АТ «Одеський припортовий завод» про скасування наказу про відсторонення, поновлення на роботі та стягнення невиплаченої заробітної плати

Встановив:

До Южного міського суду Одеської області надійшла вищевказана позовна заява.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільну справу на підставі вказаного позову розподілено судді Лемцю С.П.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд вважає, що вищевказаний позов слід залишити без руху за таких підстав.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПКУкраїни до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як на підставу для звільнення від сплати судового збору позивач посилається на п.1 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір".

За змістом цієї норми Закону від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

У постанові Верховного Суду України від 30 листопада 2016 року у справі № 6-1121цс16 зроблено висновок, що починаючи з 01 вересня 2015 року, позивачі в справах за позовними вимогами, що випливають із трудових відносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком позивачів у двох категоріях: про стягнення заробітної плати та про поновлення на роботі.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (або за час вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях. Указаний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-301гс18).

Як вбачається з позовної заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Глазова Олега Володимировича позовні вимоги містять такі вимоги:

1) скасування наказу про відсторонення від роботи;

2) поновлення на роботі;

3) стягнення не виплаченої заробітної плати з 22.12.2021 до моменту фактичного поновлення на роботі.

Разом з тим, відсторонення від роботи по своїй суті є лише призупиненням виконання працівником своїх трудових обов`язків з відповідними наслідками по оплаті праці та інших трудових гарантій, а не звільнення з роботи, що мало б наслідком вирішення питання про поновлення на роботі такого працівника.

Відтак, поняття відсторонення від роботи не є тотожним поняттю звільнення з роботи, тому вимога про скасування наказу про відсторонення позивача від роботи повинна бути оплачена судовим збором на загальних підставах, якщо позивач не має інших, передбачених ст.5 Закону України "Про судовий збір", пільг.

Згідно п.п.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (992,40 грн.).

Таким чином, за вимогу про скасування наказу про відсторонення від роботи, яка є вимогою немайнового характеру, позивачу належить сплатити 992,40 гривень судового збору.

В своїй постанові від 27.04.2021 у справі № 182/729/17 Верховний Суд висловив думку про те, що згідно з частиною першою статті 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до частини п`ятої статті 97 КЗпП України оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Вимушений прогул - це час, протягом якого працівник з вини власника або уповноваженого ним органу був позбавлений можливості працювати.

Тому, в даному випадку стягується не заробітна плата, а середній заробіток за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, встановленими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100 (зі змінами, несеними постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 1995 року №348).

Однак, станом на день винесення даної ухвали представник позивача не надав суду розрахунок суми середнього заробітку за час відсторонення та докази, що це б підтверджували, в зв`язку з чим, слід запропонувати представнику навести такий розрахунок станом на день звернення до суду, а також уточнити позовні вимоги у зв`язку з вищевикладеним.

Також суд зазначає, що вимога про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу належить до вимог майнового характеру, та судовий збір за нею сплачується у відсотковому відношенні від ціни позову, однак така позивачем в порушення ст. 176 ЦПК України не визначена.

Судовий збір необхідно сплатити на реквізити Южного міського суду Одеської області:

Одержувач: УК у м.Южному/м.Южне/22030101

Банк отримувач: Казначейство України (ЕАП)

р/р (IBAN) UA0015752

код класифікації доходів бюджету: 22030101

У графі «призначення платежу» вказується: «Судовий збір

за позовом ___ (ПІБ чи назва установи, організації позивача),

до Южного міського суду, код ЄДРПОУ суду 23209518

Після сплати судового збору оригінал квитанції необхідно надати до Южного міського суду Одеської області.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Згідно ч.1 ст.177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

При таких обставинах позовну заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Глазова Олега Володимировича до АТ «Одеський припортовий завод» про скасування наказу про відсторонення, поновлення на роботі та стягнення невиплаченої заробітної плати, необхідно залишити без руху та представнику позивача надати строк для усунення зазначених недоліків з урахуванням вимог ст.177 ЦПК України.

Керуючись ст.185 ЦПК України, суддя

Постановив:

Позовну заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Глазова Олега Володимировича до АТ «Одеський припортовий завод» про скасування наказу про відсторонення, поновлення на роботі та стягнення невиплаченої заробітної плати залишити без руху.

Надати представнику позивача строк десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення зазначених недоліків.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовну заяву вважати неподаною та повернути представнику позивача зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Южного міського суду Сергій ЛЕМЕЦЬ