Провадження № 2/219/743/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2022 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Феняка О.Р., за участю секретаря Романченко І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Бахмуті цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про захист права власності шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,

встановив:

Представник позивача адвокат Галкін О.С., який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить визнати їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 . В обґрунтування позову зазначив, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить зазначений будинок, в якому зареєстровані відповідачі, які не є членами родини позивача та не є орендарями зазначеного житлового будинку, не проживають в будинку з 2014 року, речей відповідачів в житловому будинку не має, останні не сплачують за комунальні послуги, що перешкоджає позивачу оформити субсидію.

В судове засідання позивач та представник позивача не з`явились, були належним чином повідомлені про час та дату розгляду справи, просили розглянути справу без їх участі.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про час та дату розгляду справи, позовні вимоги про визнання їх втративши ми право користування жилим приміщенням визнали, просили розглянути справу у їх відсутність, про що надали відповідні заяви.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку, який розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 11.10.2021р., посвідченим приватним нотаріусом Бахмутського районного нотаріального округу Донецької області Слєсарєвим В.В., витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 зареєстровані в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою за №596 від 10.11.2021р. комітету мікрорайону «Ступки».

Згідно з актом про не проживання, складеним комітетом мікрорайону «Ступки» 10.11.2021р., ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 зареєстровані, але не проживаюить за адресою: АДРЕСА_1 з 2014 року по теперішній час.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст.319 ЦК України позивач вправі володіти, користуватися, розпоряджатися своєю квартирою (будинком) на власний розсуд і має право за ст.391 ЦК України вимагати від відповідача усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику права вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Права власника жилого будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться виключно в судовому порядку. Зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі такого судового рішення, яке набрало законної сили.

Положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання, що в повному обсязі відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові від 16.01.2012 року у справі № 6-57цс11.

Оцінюючи докази у їх сукупності, що мають значення для справи, оскільки відповідачі не проживає за місцем реєстрації без поважних причин, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 89, 263-265, 280-283 ЦПК України, ст.ст.317, 319, 346, 391 ЦК України, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» , суд

вирішив:

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про захист права власності шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 такими, що втратили право користування житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Р. Феняк 19.01.2022