Номер провадження 22-ц/804/155/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2022 року Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Мальованого Ю.М.,

суддів: Канурної О.Д., Космачевської Т.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Гуляєва М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Донецького апеляційного суду у м. Бахмут Донецької області апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Крас-ноармійського міськрайонного суду Донецької області від 28 вересня 2021 року у справі № 2-11803/2010 за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця, заінтересовані особи: Покровський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Схід-ного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), заступник начальника Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіональ-ного управління Міністерства юстиції (м. Харків) Сокор Ольга Валеріївна, Публічне акціоне-рне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк» (суддя першої інстанції Назаренко Г.В.),-

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2021 року ОСОБА_1 подала до суду скаргу на бездіяльність державного виконавця, яка обґрунтована тим, що у квітні 2021 року вона зверталась до Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (далі ВДВС) із заявою про ознайомлення з матеріалами ви-конавчих проваджень № 30703688, № 53912114, № 25329800, які були відкриті на виконання рішень Красноармійського міськрайонного суду Донецької області про стягнення з неї забор-гованості на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» (далі ПАТ «ВАБ»).

На початку травня 2021 року нею був отриманий лист ВДВС від 11 травня 2021 року б/н, яким її повідомлено, що вищевказані виконавчі провадження завершені, оскільки державним виконавцем прийнято рішення про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на час проведення виконавчих дій, та відповідно до Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 07 червня 2017 № 1829/5, матеріали виконавчих проваджень передані до архіву, через що відсутня можливість надати матеріали зазначених виконавчих проваджень на ознайомлення.

Поряд з цим з інформаційної довідки № 266594866 від 19 липня 2021 року, отриманої з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, встановлено обмеження усього нерухомого майна, що належить їй на праві власності, шляхом накладення арешту. Обтяжувачем визначений відділ державної виконавчої служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції.

Зазначене також підтверджується змістом постанов про відкриття зазначених виконавчих проваджень та інформацією про виконавче провадження, з яких вбачається, що на все рухоме та нерухоме майно, що їй належить, накладено арешт.

Після її звернення із заявою до ВДВС про зняття арешту, 17 серпня 2021 року нею отри-мано лист від ВДВС від 11 серпня 2021 року № 17-18/30041, згідно якого вищевказані вико-навчі провадження завершені, державним виконавцем, в провадженні якого вони перебували, прийнято рішення про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до п. 2 ч. 1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», з посиланням на ч. 4 ст.59 Закону «Про виконавче провадження» повідомлено, що арешт з майна боржника може бути знятий за рі-шенням суду.

Вважала бездіяльність ВДВС протиправною оскільки у виконавчих провадженнях вико-навчі документи повернуті стягувачу, а останнім повторно пропущено строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, визначений державним виконавцем у постановах про повернення виконавчого документа стягувачу, державний виконавець на день передання матеріалів вищезазначених виконавчих проваджень до архіву повинен був вирішити питання щодо зняття арешту з усього майна боржника, що був накладений в межах виконавчих проваджень як захід забезпечення цих проваджень щодо примусового виконання судових рішень, так як по завершених виконавчих провадженнях, що вже передані до архіву, відсутня подальша потреба у забезпеченні цих проваджень у вигляді арешту майна та будь-які дії з боку відділу державної виконавчої служби неможливі.

Крім того, стягувач з моменту винесення постанов про повернення виконавчих документів не звертався до ВДВС із заявою про повторне пред`явлення виконавчих документів до виконання протягом строків, встановлених ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до відомостей, що розміщені на сайті «Судова влада», натепер у провадженні Красноармійського міськрайонного суду Донецької області відсутні заяви ПАТ «ВіЕйБі Банк» або його правонаступників про поновлення строків для повторного пред`явлення виконавчих документів до виконання в частині стягнення з неї заборгованості після їх повернення державним виконавцем з обов`язковим обґрунтуванням поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчих документів.

За таких обставин заявник вважала, що не зняття державним виконавцем ВДВС арешту з її майна на час передання матеріалів виконавчих проваджень до архіву є неправомірною без-діяльністю, що порушує її права в частині вільного володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Звернула увагу, що нею не заперечується та обставина, що у державного виконавця на час повернення виконавчих документів стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» були відсутні підстави для зняття арешту з її майна, а тому дана ска-рга не обґрунтовується такими доводами. Зазначала, що скарга подається з тих підстав, що державним виконавцем ВДВС порушені її права в частині вільного володіння, користування та розпорядження майном через не зняття арешту з належного їй майна на час передавання завершених виконавчих проваджень до архіву, по яких стягувачем пропущений строк повтор-ного пред`явлення виконавчих документів до виконання.

На підставі наведеного просила визнати неправомірною бездіяльність посадових осіб ВДВС в частині не зняття арешту з її майна на час передання матеріалів виконавчих прова-джень до архіву, зобов`язати посадову особу ВДВС зняти арешт з усього її рухомого та неру-хомого майна, що накладений у межах виконавчих проваджень № 30703688, № 53912114, № 25329800 щодо стягнення заборгованості на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк».

Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 28 вересня 2021 року у задоволенні скарги відмовлено.

Суд першої інстанції, розглянувши скаргу боржника в межах заявлених доводів, враху-вавши, що законність дій державних виконавців по не знаттю арешту при поверненні вико-навчих листів стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче прова-дження» заявником не оскаржується, встановивши відсутність обов`язку державного виконав-ця при передачі виконавчих проваджень до архіву знімати арешти, накладені в рамках вико-навчих проваджень, в тому числі коли виконавчі листи повернуті стягувачам за п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», що сплив строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання, а також знаходження стягувача в стані припинення не впливають на прийняття рішення державним виконавцем про зняття арешту з майна боржника, дійшов висновку про безпідставність скарги ОСОБА_2 та відмову у її задоволенні.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати ух-валу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 28 вересня 2021 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити її скаргу повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції належним чином не дослі-див доводи поданої скарги, не врахував, що скарга подана з тих підстав, що заінтересованою особою порушені права заявника в частині вільного володіння, користування та розпоря-дження своїм майном через не зняття заінтересованою особою арешту з усього майна, яке на-лежить скаржнику на праві власності на час передання звершених виконавчих проваджень до архіву, по яких стягувачем пропущений строк повторного пред`явлення виконавчих докумен-тів до виконання. Крім того, суд не звернув належну увагу на зміст листа Покровського міськ-районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міні-стерства юстиції (м. Харків) від 11 серпня 2021 року, в якому серед іншого заінтересованою особою повідомлено, що арешт з майна боржника може бути знятий за рішенням суду в усіх інших випадках, що не визначені частиною 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче прова-дження» № 1404.

Заінтересованими особами Покровським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), заступником начальника Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного мі-жрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Сокор О.В., Публічним акціоне-рним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» письмові відзиви на апеляційну скаргу ОСОБА_1 не надані.

Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не пе-решкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судове засідання апеляційного суду заявник ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_3 , представники заінтересованих осіб Покровського міськрайонного відділу держав-ної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хар-ків), Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Заявник ОСОБА_1 судову повістку-повідомлення про розгляд справи 18 січня 2022 року отримала 05 січня 2022 року, Покровський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 04 січня 2022 року, заступник начальника Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Сокор О.В. 04 січня 2022 року, Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк» (Фонд гарантування вкладів фізичних осіб) - 11 січня 2022 року відповідно, що підтверджу-ється рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (а.с. 94, 95, 96, 100).

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників спра-ви, явка яких у судове засідання обов`язковою не визнавалась, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстан-ції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступ-ного.

Відповідно до частин 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотри-манням норм процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні скарги на бездіяльність державного виконавця, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність порушень законодавства в діях державного вико-навця щодо прийняття рішення про не зняття арешту, накладеного в рамках виконавчий про-ваджень № 51887399, № 30703688, № 53912114, № 253298008 з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» грошових коштів.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та фактичним обста-винам справи.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374, ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за резуль-татами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише фо-рмальних міркувань.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконан-ня.

За змістом ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рі-шень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повнова-жень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та но-рмативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право зве-рнутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного ви-конавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, пору-шено їхні права чи свободи.

Скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються (ч. 1 ст. 450 ЦПК України).

За приписами ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ух-валу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи без-діяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу орга-ну державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити пору-шене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчи-нені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Предметом скарги, поданої заявником в порядку ст. 447 ЦПК України, є оцінка закон-ності дій державного виконавця щодо не зняття арешту, накладеного на майно боржника в рамках виконавчих проведень з примусового виконання виконавчих документів про стягнення грошових коштів за рішенням суду.

Встановлено, що заочним рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 09 листопада 2010 року, яке набрало законної сили 22 грудня 2010 року, з ОСОБА_4 стягнуто на користь ВАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованість по кредиту у розмірі 22660,38 грн., витрати по сплаті державного мита 226,60 грн. та витрати на інформаційно-технічне за-безпечення розгляду справи 120 грн.

Заочним рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 12 ли-стопада 2015 року, яке набрало законної сили 11 лютого 2016 року, з ОСОБА_1 стягнуто на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» заборгованість за кредитним договором № 8Б/07-7 від 09 липня 2007 року в сумі 14 748,07 грн.

28 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) із заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчих проваджень № № 51887399, 30703688, 53912114, 25329800 щодо стягнення з неї на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» грошових коштів (а.с.6).

Відповідно копії листа Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої слу-жби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 11 травня 2021 року надати для ознайомлення виконавчі провадження № № 51887399, 30703688, 53912114, 25329800 з виконання виконавчих листів, виданих Красноармійським міськрайон-ним судом Донецької області не уявляється можливим у зв`язку з тим, що встановлені Прави-лами ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затвердженими Наказом Міністерства юстиції України № 1829/5 від 07 червня 2017 року, строки зберігання виконавчих проваджень сплили (а.с.7).

У державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на не-рухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів не-рухомого майна щодо суб`єкта міститься актуальна інформація про державну реєстрацію об-тяжень:

під номером 5497336, зареєстрована 24 березня 2011 року приватним нотаріусом Покров-ського районного нотаріального округу Донецької області Дух І.О. на підставі постанови дер-жавної виконавчої служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції про відк-риття виконавчого провадження б/н від 24 березня 2011 року, підстава внесення запису рі-шення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 12723229 від 28 квітня 2014 року, приватний нотаріус Дух І.О., Покровський районний нотаріальний округ, Донецька область, вид обтяження арешт нерухомого майна, обтяжувач Відділ державної виконавчої служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції, особа, майно-права якої обтяжуються: ОСОБА_1 , опис предмета обтяження все нерухоме майно, що належить боржнику;

під номером 5497422, зареєстрована 19 січня 2012 року приватним нотаріусом Покровсь-кого районного нотаріального округу Донецької області Дух І.О. на підставі постанови засту-пника начальника відділу ДВС Красноармійського МРУЮ Братусь С.К. про відкриття вико-навчого провадження з накладенням арешту на майно боржника, серія та номер 30803688, ви-даної 17 січня 2012 року, підстава внесення запису рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 12723229 від 28 квітня 2014 року від 28 квітня 2014 року, приватний нотаріус Дух І.О., Покровський районний нотаріальний округ, Донецька область, вид обтяження арешт нерухомого майна, обтяжувач Відділ державної виконавчої служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції, особа, майно/права якої обтяжуються ОСОБА_1 , опис предмета обтяження все нерухоме майно, що належить боржнику (а.с.8-10).

Згідно листа Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Схід-ного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 11 серпня 2021 року № 17-18/30041 на ім`я ОСОБА_1 вбачається, що арешти, накладені державним виконавцем по виконавчим провадженням, зняті не були, оскільки на момент повернення виконавчих документів стягувачу відсутні підстави для їх зняття відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.11-12).

На час виникнення спірних правовідносин умови і порядок виконання судових рішень визначались Законом України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року

№ 1404-VIII (далі Закон України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 вказаного Закону, виконавчий документ повертається стягу-вачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені ви-конавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезу-льтатними.

Звертаючись до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця боржник ОСОБА_5 просила зобов`язати посадову особу відділу державної виконавчої служби зняти арешт з усього рухомого та нерухомого належного їй майна, що накладений в межах виконавчих проваджень щодо стягнення заборгованості на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк». При цьому свої вимоги обґрунтовувала тим, що на час передання виконавчих проваджень по яким стягувачем пропущений строк пред`явлення до виконання до архіву, державним виконавцем не знятий арешт, чим порушуються її права в частині вільного володіння, користування та розпорядження належним їй майном. Посилаючись на положення ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» наголошувала, що арешт може бути знятий за рішенням суду.

Згідно ч.ч. 4, 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для знят-тя виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено зако-ном;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат вико-навчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за при-дбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта гос-подарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, за-значеного у ч. 6 ст. 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кіль-кох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Законність дій державних виконавців по не зняттю арешту при поверненні виконавчих листів стягувачеві на підставі п. 2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» заявник не оскаржує, на чому наголошує і в апеляційній скарзі.

Відмовляючи у задоволенні вимог скарги ОСОБА_1 , суд першої інстанції вірно вра-хував, що Порядок документування діяльності з примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення), роботи з документами (далі - діловод-ство) та організації архіву в районних, районних в містах, міських, міськрайонних, міжрайон-них відділах державної виконавчої служби відповідних міжрегіональних управлінь Міністерс-тва юстиції України, відділах примусового виконання рішень управлінь забезпечення приму-сового виконання рішень міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України, відділах примусового виконання рішень в районах міста Києва управління забезпечення примусового виконання рішень в місті Києві Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юс-тиції України, відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - органи державної виконавчої служби), приват-ними виконавцями, встановлюють Правила ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затвердженими Наказом Міністерства юстиції України 07.06.2017 № 1829/5, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 8 червня 2017 року за № 699/30567 (далі Правила). Розділ Х Правил регулює порядок та строки передачі виконавчих проваджень до архіву. Так, до такої процедури віднесені складання здавального опису, ведення реєстру виконавчих проваджень, переданих до архіву, присвоєння архівного номера, систематизування виконавчих проваджень.

Враховуючи доводи скарги, суд дійшов вірного висновку, що Правила не містять в собі процедуру і не зобов`язують державного (приватного) виконавця при передачі виконавчих проваджень до архіву знімати арешти, накладені в рамках виконавчих проваджень, в тому чи-слі й за виконавчими провадження, які повернуті стягувачам за п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження». Не містить такий обов`язок й Закон України «Про виконавче провадження».

Сплив строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання, а також знаходження стягувача в стадії припинення не впливають на правильність прийняття державними виконавцями рішень про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» без зняття арешту з майна боржника.

Установивши, що судові рішення про стягнення грошових коштів боржником фактично не виконані, грошові кошти стягувачу ПАТ «ВіЕйБі Банк» не сплачені, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для скасування арешту з майна боржника, а відтак і про правомірність дій державного виконавця.

Доводи апеляційної скарги про неповне з`ясування фактичних обставин справи, нена-лежну оцінку зібраним у справі доказам, порушення норм процесуального права, є необґрун-тованими.

Пропуск стягувачем строку пред`явлення виконавчого документу до примусового вико-нання судового рішення не є підставою для звільнення майна боржника від обтяження.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду поста-новлена з додержанням вимог закону.

При цьому суд апеляційної інстанції враховує позицію Європейського суду з прав люди-ни (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґру-нтуються; хоча пункт 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Згідно із ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив су-дове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищенаведене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, ухвала суду першої інстанції без змін.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 28 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в каса-ційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повне судове рішення складено 18 січня 2022 року.

Головуючий суддя: Ю.М. Мальований

Судді: О.Д. Канурна

Т.В. Космачевська