Провадження №2/748/74/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( заочне)

"17" січня 2022 р.м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі :

головуючого судді Хоменко Л.В.

секретаря Однолько Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору та повернення завдатку, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача адвокат Іванісов В.С. звернувся до суду із позовом, у якому просить розірвати договір № KG00279-П від 21 січня 2021 року, укладений між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 , стягнути з відповідача на її користь сплачений завдаток у розмірі 40 000 грн. та витрати на сплату судового збору в сумі 908 грн. Вимоги мотивує тим, що 21 січня 2021 між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 укладено Договір по виготовленню та передачі у власність ПВХ конструкцій за розцінками виконавця, за умовами якого відповідач повинен був встановити позивачу металопластикові вироби, вартість яких становить 42 000,00 грн., завдаток складає 32 000 грн. Відповідно до товарних чеків позивачем сплачено ОСОБА_2 завдаток у розмірі 40 000 грн. Однак ОСОБА_2 взятись на себе зобов`язань не виконав, ПВХ конструкції не встановив, що свідчить про те, що відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань, тому виникла необхідність звернутися до суду за захистом прав позивача, оскільки в позасудовому порядку вирішити даний спір немає можливості.

Ухвалою судді Чернігівського районного суду Чернігівської області від 22 листопада 2021 року відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 08 грудня 2021 року вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судове засідання призначено на 17 січня 2022 року о 09 год. 00 хв.

У судове засідання представник позивача адвокат Іванісов В.С. не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, зазначив, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з`явились, суд, керуючись ч.2 ст.247 ЦПК України, розглянув справу без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд на підставі ст.280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, вивчивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

21 січня 2021 року між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 укладено Договір № КС00279-П, згідно п. 1.1. якого замовник доручає, а виконавець зобов`язується організувати роботу по виготовленню та передачі у власність ПВХ конструкцій (надалі - вироби) за розцінками виконавця.

Відповідно до пп. 2.1., 2.2 Договору вартість метало пластикових виробів складає 42 000,00 гривень. Завдаток складає 32 000,00 гривень.

Пунктом 3.2 Договору передбачено, що після виконання п.3.1 Договору виконавець зобов`язується передати у власність замовника виготовлені вироби на протязі 30 робочих днів з моменту виконання пункта 3.1.1.

Пунктом 3.1.1. Договору передбачено, що після внесення замовником завдатку 80-100% борг " до передачі у власність" повинен бути погашений не пізніше 7 днів з дня внесення завдатку.

Пунктом 4.2 Договору передбачено, що у разі невиконання замовником пункту 3.1 або 3.1.1 вартість цього договору може бути змінена виконавцем на підставі зміни ціни виробництва виробу у зв`язку інфляцією або подорожчанням окремих комплектуючих виробів. Також у випадку неоплати. Договір може бути розірваний. Таким чином усі додатки цього Договору будуть вважатись недійсними. При внесенні замовником завдатку і подальшим невиконанням п.3.1 або 3.1.1 Договору завдаток замовнику не повертається ( ч.1 ст. 571 ЦК України).

Відповідно до товарних чеків № КG0279-П від 21 січня 2021р., 31 січня 21р. та 13 березня 2021 р. позивачем було сплачено завдаток за договором № КG0279-П у розмірі 40 000,00 гривень.

Частиною 1 ст. 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно зі ст.846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

За приписами ч. 4 ст.849 ЦК України замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Згідно статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Статтею 615 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом.

Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється.

Згідно ч. 2 статті 570 Цивільного кодексу України, якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Відповідно до статті 571 Цивільного кодексу України, якщо порушення зобов`язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Сторона, винна у порушенні зобов`язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором.

08 квітня 2021 року ОСОБА_2 припинив підприємницьку діяльність фізичної особи підприємця, номер запису 001003060.

Так як, відповідач зобов`язався встановити позивачу металопластикові вироби, але до цього часу зобов`язання за договором не виконав, припинив підприємницьку діяльність, то остання втратила вже інтерес для придбання даного майна та відмовляється встановлювати металопластикові вікна.

Відповідно ч.2 ст. 50 ЦК України фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом.

Частиною 8 статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" передбачено, що фізична особа - підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

Статтею 51 ЦК України передбачено, що до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Відповідно ст. 609 ЦК України зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно- правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов`язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю.

Згідно ч. 2 ст. 8 Конституції України звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно зі ст. 52 Цивільного кодексу України, підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном. Тому, виходячи з норм ст. 51- 52, 598-609 ЦК України, в разі припинення діяльності підприємця і внесення запису про це до ЄДР його зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за ним як за фізичною особою. (Постанова ВСУ від 09.08.17 p., ЄДРСР, реєстр. № 6829071).

Згідно зч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

З аналізу приписів ст. 1212 ЦК України вбачається, що норми зазначеної статті звужують застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, так як, отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Конструкція статті 1212 ЦК, свідчить про необхідність установлення так званої "абсолютної" безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору.

У разі припинення зобов`язань сторін за Договором, позивач має право розраховувати на стягнення з відповідача сплаченої йому передоплати на підставі статті 1212 ЦК України, оскільки її положення застосовуються також при поверненні виконаного однією із сторін у зобов`язанні у разі, коли підстава, на якій воно було набуте, відпала, тобто у разі, коли договір є припиненим.

За змістом положень ст.12, ст.13, ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності і диспозитивності. Кожна із сторін зобов`язана довести належними і допустимими доказами ті, обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог та заперечень.

Суд розглядає цивільні справи у межах заявлених вимог і на підставі доказів, наданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд не може збирати докази, що стосуються спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судоми у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійснені учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Протягом розгляду цивільної справи відповідач ОСОБА_2 , з огляду на вимоги ст.ст.12,81 ЦПК України, не скористався своїми процесуальними правами та не надав до суду жодного належного та допустимого доказу, який би містив інформацію щодо предмета доказування в підтвердження своєчасного виконання своїх зобов`язань за укладеним кредитним договором, а відтак несе ризик настання наслідків, пов`язаних із не вчиненням відповідних процесуальних дій, в даному випадку - ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

За таких підстав, вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судовий збір сплачений позивачем при зверненні до суду у розмірі 908 грн. 00 коп. підлягає стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити.

Розірвати договір № KG00279-П від 21 січня 2021 року, укладений між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 по виготовленню та передачі у власність ПВХ конструкцій.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , останнє відоме місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , завдаток у розмірі 40 000 (сорок тисяч) грн., сплачений за договором № KG00279-П від 21 січня 2021 року.

Стягнути з ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , судовий збір у розмірі 908 грн.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , останнє відоме місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1

Письмову заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем до Чернігівського районного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідач, якому рішення не було вручено в день його проголошення, має право протягом двадцяти днів з дня вручення заочного рішення подати заяву на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому не було вручено рішення у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Хоменко Л.В.