22-ц/804/251/22
266/2798/21

Єдиний унікальний номер 266/2498/21
Номер провадження 22-ц/804/251/22
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 січня 2022 року м. Маріуполь
Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Мальцевої Є.Є., суддів Баркова В.М., Лопатіної М.Ю.,
секретар Вороніна М.М.,
учасники справи:
заінтересована особа приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Жиганова Лариса Сергіївна,
особа, яка не брала участі у справі, але щодо якої суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки Маріупольська міська рада,
розглянувши в судовому засіданні в порядку спрощеного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу Маріупольської міської ради на рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 10 червня 2021 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Жиганова Лариса Сергіївна, про встановлення факту родинних відносин,
В С Т А Н О В И В:
14 травня 2021 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, в якій просить суд встановити, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його двоюрідною бабцею.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що він 25.03.2021 року звернувся до приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Жиганової Л.С. з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_2 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 . При цьому він повідомив, що померла ОСОБА_2 є співвласницею 1/3 частки зазначеної квартири, спадщину після її смерті фактично прийняла його померла мати ОСОБА_3 , але не оформила своїх спадкових прав. 27.03.2021 року приватний нотаріус постановою №53/02-31 відмовила у вчиненні нотаріально дії видачі йому свідоцтва про спадщину за законом на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 , після смерті якої спадщину прийняла мати ОСОБА_3 , яка фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, але не звернулась до спадкування ні до жодної з черг. Йому були надані усні рекомендації щодо звернення до суду про встановлення факту, який має юридичне значення, а саме встановлення факту родинних відносин. Встановлення факту родинних відносин із ОСОБА_2 потрібно йому для подальшого оформлення родинних відносин. Після смерті його двоюрідної бабусі ОСОБА_2 залишився як спадок 1/3 частка квартири АДРЕСА_1 . Він є спадкоємцем першої черги, на майно померлої матері за законом, згідно ст. 1262 ЦК України. У підтвердження того, що він є сином ОСОБА_3 підтверджується тим, що його мати ОСОБА_4 є донькою ОСОБА_5 , яка є донькою ОСОБА_6 , який був рідним братом ОСОБА_7 . На підставі чого, вимушений звернутися до суду з даною заявою.
Рішенням Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 10 червня 2021 року заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Жиганова Лариса Сергіївна, про встановлення факту родинних відносин задоволено.

Встановлено факт того, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є двоюрідною прабабкою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З рішенням суду не погодилася Маріупольська міська рада, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 10 червня 2021 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким залишити без розгляду заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Жиганова Лариса Сергіївна, про встановлення факту родинних відносин.

В обґрунтування скарги заявник посилався на те, що метою встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_1 є оформлення права власності на 1/3 частку квартири в будинку АДРЕСА_2 , та за відсутності інших спадкоємців належною заінтересованою особою по даній справі є територіальна громада м.Маріуполя в особі Маріупольської міської ради. Втім зазначена цивільна справа була розглянута судом без участі належної заінтересованої особи, тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню на підставі п.4 ч.3 ст. 376 ЦПК України.

Суд першої інстанції всупереч п.1,3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.02.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» не звернув уваги на те, що встановлення факту родинних відносин необхідно заявнику для прийняття спадщини після померлої ОСОБА_2 , не з`ясував, чи дійсно ОСОБА_3 фактично прийняла спадщину, не встановив коло спадкоємців померлого.

Аналіз установлених судом обставин дає підстави для висновку, що в даному випадку виникає спір про право на спадкове майно, яке складається з 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 .

Таким чином, Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області задовольнив заяву ОСОБА_1 з порушенням ч.6 ст. 294 ЦПК України.

Заявник ОСОБА_1 правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, до апеляційного суду не явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. (а.с 76)

Представник особи, що оскаржує рішення Маріупольської міської ради, заінтересована особа приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Жиганова Лариса Сергіївна направили на адресу Донецького апеляційного суду заяви про розгляд справи без їх участі.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши суддю-доповідача щодо змісту рішення, яке оскаржено, доводів апеляційної скарги та меж, в яких повинна здійснюватися перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази, дійшов до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В ході судового розгляду встановлено такі обставини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є сином ОСОБА_8 та ОСОБА_3 (а.с.6).

Відповідно до свідоцтва про народження від 08.12.1949 року, ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками якого зазначено ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . (а.с.11).

ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась ОСОБА_11 , батьками якої є ОСОБА_6 та ОСОБА_12 (а.с.10).

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уклала 30.04.1968 року шлюб з ОСОБА_13 та змінила прізвище на ОСОБА_14 . (а.с.9).

ІНФОРМАЦІЯ_6 народилась ОСОБА_15 , батьками якої є ОСОБА_13 та ОСОБА_16 . (а.с.7).

З Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 11.02.2021 року вбачається, що ОСОБА_15 зареєструвала 23.10.1987 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області шлюб з ОСОБА_8 та змінила прізвище на ОСОБА_17 . (а.с.8).

На підставі свідоцтва на право особистої власності квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 . (а.с.16).

Згідно з довідкою №887 від 19.09.2005 року, виданої ЖКП №3 Приморського району на ім`я ОСОБА_3 , її бабуся ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та була прописана і проживала за адресою: АДРЕСА_3 з 12.03.1973 року по день смерті. (а.с.17).

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.31).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , померла ІНФОРМАЦІЯ_8 . (а.с.32).

Постановою приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Жигановою Л.С. від 27.03.2021 року відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті якої спадщину прийняла його мати ОСОБА_3 , яка фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, але не закликалася до спадкування ні до жодної з черг. (а.с.12-13).

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 27.03.2021 року за №64118070, вбачається, що спадкова справа після померлої ОСОБА_2 відсутня. (а.с.14).

З огляду на зазначене суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_6 є батьком ОСОБА_5 , яка в свою чергу є матір`ю ОСОБА_4 , яка є матір`ю ОСОБА_1 , а померла ОСОБА_2 в свою чергу є рідною сестрою ОСОБА_6 , тіткою для ОСОБА_5 , двоюрідною бабкою для ОСОБА_4 та двоюрідною прабабкою для ОСОБА_1 .

Проводячи аналіз наявних доказів у матеріалах справи в їх сукупності, суд першої інстанції зазначив, що вони в достатній мірі підтверджують факт того, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є двоюрідною прабабкою ОСОБА_1 , у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд зазначає, що суд першої інстанції неправильно застосував норми процесуального права.

Чинне законодавство проголошує, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, які не пов`язані з наступним вирішенням спору про право.

За змістом статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення - частина друга статті 315 ЦПК України.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

В пункті 30 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2020 року в справі № 287/167/18-ц, провадження № 14-505цс19 зазначено, що для розгляду справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються, зокрема, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян, але тільки якщо воно не пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право і якщо заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року роз`яснено, що вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим ЦПК. Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків.

Згідно з частинами першою статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту зокрема щодо родинних відносин між фізичними особами.

У постанові Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 520/19532/19 наведено правовий висновок, згідно з яким юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтереси інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.

Відповідно до ч.4 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

У п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.02.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у кожній справі після її порушення суддя зобов`язаний провести підготовчі дії, передбачені ст.143 ЦПК, зокрема, з`ясувати, які фізичні особи і організації можуть бути заінтересовані у вирішенні даної справи і підлягають виклику в судове засідання, у необхідних випадках запропонувати заявникові та заінтересованим особам подати додаткові докази на підтвердження заявлених вимог чи заперечень проти них.

Згідно з ч.1 ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

У разі якщо на об`єкті нерухомого майна на момент відкриття спадщини знаходиться рухоме майно, що входить до складу спадщини, таке рухоме майно переходить у власність територіальної громади, якій передано нерухоме майно.

Заінтересованими особами у справах про встановлення факту родинних відносин, якщо встановлення цього факту необхідне для оформлення спадщини є інші особи, що мають право на спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно за його місцезнаходженням.

Апеляційний суд погоджується із доводами апеляційної скарги, що метою встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_1 , є оформлення права власності на 1/3 частку квартири в будинку АДРЕСА_2 в порядку спадкування, а за відсутності інших спадкоємців належною заінтересованою особою по даній справі є територіальна громада м.Маріуполя в особі Маріупольської міської ради, яку не було залучено до участі у справі.

Також обґрунтованими є доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції, всупереч п.1,3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.02.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», не звернув уваги на те, що встановлення факту родинних відносин необхідно заявнику для прийняття спадщини після померлої ОСОБА_2 , не з`ясував чи дійсно ОСОБА_3 фактично прийняла спадщину, не встановив коло спадкоємців померлого.

Відповідно до ч.1 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Частина 6 статті 294 ЦПК України передбачає, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України).

Згідно з ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення є: неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до п.4 ч.2 ст. 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо: суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Отже, порушенням принципу змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства буде позбавлення заявника апеляційної скарги, який заперечував проти встановлення такого факту та стверджував про наявність спору про право, на участь в судовому розгляді даної справи.

Саме з такого розуміння вищезазначених обставин та норм процесуального права виходить суд апеляційної інстанції, та вважає що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам про його законність і встановлені обставини дають підстави суду апеляційної інстанції відповідно до статті 376 ЦПК України для задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду та залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду.

Керуючись статтями 315, 368, 369, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Маріупольської міської ради задовольнити.

Рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 10 червня 2021 року скасувати, заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Жиганова Лариса Сергіївна, про встановлення факту родинних відносин залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 13 січня 2022 року.

Судді Є.Є. Мальцева

В.М. Барков

М.Ю. Лопатіна