Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/2510/21

18 січня 2022 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: Міськевич О.Я.

секретаря судового засідання: Скоблей О.В.

з участю представника позивача : ОСОБА_1

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі у відкритому судовому засіданні в приміщенні Надвірнянського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 в суд з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона з відповідачем ОСОБА_3 зареєстрували шлюб. В шлюбі в них народилося двоє дітей: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Сімейне життя з відповідачем не склалося, через те що в них різні погляди на сімейне життя. Проживають окремо, не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, не цікавляться одним одного. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, примирення між ними неможливе. Наміру зберегти сім`ю з відповідачем у неї немає, вони втратили почуття любові один до одного. Вважає, що їх сім`я розпалась остаточно, шлюб носить формальний характер.

Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. На даний час вона не працює, отримує кошти у вигляді соціальної допомоги. Її коштів не вистачає на утримання дітей, а тому вона потребує матеріальної допомоги від відповідача. Відповідач фізично здорова, молода людина, займається будівельними роботами, отримує щомісячно доходи, інших утриманців немає, а тому вважає, що він має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 5000,00 грн. щомісячно на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття.

Стислий виклад позиції позивача:

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав зазначених в позовній заяві. Не заперечили щодо проведення заочного розгляду справи. Просила шлюб між сторонами розірвати, залишити неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2 проживати з матір"ю ОСОБА_2 .. Позивачу після розірвання шлюбу залишити її шлюбне прізвище « ОСОБА_2 ». Стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 5000,00 грн. щомісячно на кожну дитину, а також стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлений завчасно належним чином, рекомендованою кореспонденцією про що свідчать розписки про вручення. Про причини неявки відповідач не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України.

Процесуальні дії у справі:

Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 03.12.2021 р. відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі.

Фактичні обставини, встановлені судом:

Судом встановлено, що сторони по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , уклали шлюб 03 січня 2018 року у виконавчому комітеті Ворохтянської селищної ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, актовий запис № 1, що стверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 6).

В сторін в шлюбі народилося двоє дітей: ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 7-8).

Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права:

Відповідно до частини 9 та 10 ст. 7 Сімейного кодексу України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч.1 та 3 ст. 55 цього Кодексу дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.

Згідно ч. 3 та 4 ст. 56 цього Кодексу кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як роз`яснив Пленум ВСУ у п. 10 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року N 11, проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Отже, враховуючи фактичні взаємини подружжя, мотиви та причини розлучення, категоричну позицію позивача, суд дійшов висновку, що сім`я сторін розпалася, подальше збереження сім`ї неможливе і суперечить інтересам сторін, що має істотне значення.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей судом враховується наступне.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей.

Частиною першою ст. 12 зазначеного Закону встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

У відповідності до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Тому з врахуванням матеріального становища позивача, а також що діти проживають разом з матір`ю, відсутність у відповідача інших утриманців в силу закону чи за судовим рішенням, стан здоров`я відповідача, те, що він є працездатним, працюючого, має достатні доходи, суд вважає необхідним визначити розмір аліментів на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000,00 грн. щомісячно на кожну дитину, так як такий на переконання суду, відповідає вимогам закону, є справедливим, відповідає інтересам та потребам дітей, з врахуванням рівного обов`язку обох батьків приймати участь у вихованні та утриманні дітей.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 3 ст. 5 Закону України про судовий збір. Тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача в користь держави.

Висновки суду:

Судом встановлено, що сторони припинили подружні відносини протягом часу, який оцінюється тривалим, проживають окремо, не ведуть спільне господарство, не підтримують подружніх відносин. Їх шлюб існує формально. Примушування позивача до збереження шлюбних стосунків з відповідачем суперечить вимогам закону.

Отже, враховуючи відсутність у сторін морально-правової основи шлюбу, яка ґрунтується на почуттях взаємної поваги та любові, взаємній підтримці та допомозі, враховуючи мотиви та причини розлучення, категоричну позицію позивача, суд дійшов висновку, що сім`я сторін розпалася, подальше збереження сім`ї неможливе і суперечить інтересам сторін, що має істотне значення.

Неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2 слді залишити проживати з матір"ю ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 113 СК України вибір прізвища позивача після розірвання шлюбу є її правом, а не обов`язком. Тому вимога позивача про залишення їй шлюбного прізвища після розірвання шлюбу підлягає до задоволення.

Позивачу після розірвання шлюбу необхідно залишити шлюбне прізвище « ОСОБА_2 ».

Враховуючи наведені норми матеріального права, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, суд, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. При визначенні розміру аліментів суд враховує факт проживання дітей з матір`ю; вік дітей, стан здоров`я дітей, вартість життя та необхідність здійснення витрат як для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, матеріальне становище та стан здоров"я платника аліментів, який є фізично здоровим та працездатним, відсутність інших утриманців, а тому суд дійшов до висновку, що позов слід задоволити частково і стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000,00 грн. щомісячно на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття.

Враховуючи положення ст.191 СК України стягнення аліментів слід розпочати з часу пред`явлення позову, а саме з 17.11.2021 року.

На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, згідно ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як встановлено судом, між позивачем ОСОБА_2 та адвокатом Мищишин І.Я. укладено договір про надання правової допомоги. Відповідно до попереднього розрахунку суми витрат на правову допомогу витрати становлять 4408,00 гривень (а.с. 11-13).

Згідно квитанцій позивачем ОСОБА_2 при подачі позовної заяви сплачено судовий збір в сумі 908,00 грн. (а.с. 5).

У відповідності до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 - 3500,00 грн. витрат на правову допомогу та 908, 00 грн. сплаченого судового збору, а всього 4408,00 грн..

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Позивача звільнено від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів на підставі п.3 ст.5 Закону України про судовий збір. Тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача в користь держави.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 на користь держави 992 грн.40 коп. судового збору.

На підставі ст. 104, 110, 112, 141, 180, 181, 184 СК України та керуючись ст.ст. 4, 19, 137, 141, 258, 263, 264, 265, 268, 273, 280-289 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовільнити частково.

Шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , 03 січня 2018 року у виконавчому комітеті Ворохтянської селищної ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, актовий запис № 1 - розірвати.

Неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити проживати з матір"ю ОСОБА_2 .

Позивачу після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище « ОСОБА_2 ».

Стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000,00 грн. щомісячно на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття.

Стягнення аліментів розпочати з 17.11.2021 року.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 - 3500,00 грн. витрат на правову допомогу та 908, 00 грн. сплаченого судового збору, а всього 4408,00 грн..

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 на користь держави 992 грн.40 коп. судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Надвірнянський районний суд.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителька АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 .

Суддя О.Я. Міськевич

Повний текст рішення

виготовлено 21.01.2022 року.