Справа № 456/5415/20 Головуючий у 1 інстанції: Янів Н.М.
Провадження № 22-ц/811/3631/21 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
Категорія справи:34
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Цяцяка Р.П.,

суддів Ванівського О.М. та Шеремети Н.О.,

за участю секретаря Симця В.І.;

позивача ОСОБА_1 ;

ОСОБА_2 представника ПрАТ «Львівобленерго»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , представника ОСОБА_1 , на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27 серпня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2020 року ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства (ПрАТ) «Львівобленерго» про відшкодування завданої шкоди, у якому просив стягнути зі згаданого відповідача на користь позивача 250 000 грн. майнової шкоди та 100 000 грн. моральної шкоди, а також судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що позивач є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , у якому 04.06.2017 року відбулась пожежа. Згідно акту про пожежу, складеного старшим інспектором ДПРЧ-8ГУ ДСНС України, ймовірною причиною пожежі стало коротке замикання на електроопорі до якої підключено будинок. Згідно технічного висновку загону технічної служби дослідно - випробувальної лабораторії Головного управління державної служи України з надзвичайних ситуацій у Львівській області ДВЛ №37/115/04.06.17 від 26.06.2017 року, найбільш ймовірною причиною пожежі, яка виникла 04.06.2017 року у вищезгаданому житловому будинку, є аварійна робота електромережі на електроопорі до якої під`єднано житловий будинок. Згідно даного технічного висновку пожежею завдано прямих збитків на суму 250 000 грн. та побічних збитків на суму 350 000 грн.

Окрім цього, пожежею позивачу завдано моральної шкоди, яка виразилась у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна та неможливості нормального користування ним, а також у порушенні звичного способу життя, яку він оцінює у 100 000 грн. (а.с. 1-5).

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено (а.с. 80-82).

Дане рішення оскаржив представник позивача.

Апелянт просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, покликаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та на порушення і неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Висновок суду про недоведеність позивачем вини відповідача у виникненні пожежі у будинку позивача вважає таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки вважає, що вина відповідача стверджується актом про пожежу, складеним старшим інспектором ДПРЧ-8ГУ ДСНС України, та технічним висновком загону технічної служби дослідно - випробувальної лабораторії Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області ДВЛ №37/115/04.06.17 від 26.06.2017 року, згідно яких найбільш ймовірною причиною пожежі, яка виникла 04.06.2017 року у вищезгаданому житловому будинку, є аварійна робота електромережі на електроопорі до якої під`єднано житловий будинок(а.с. 85-89).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта (позивача) на підтримання доводів апеляційної скарги та заперечення цих доводів зі сторони представника відповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

ЦПК України встановлено, що:

- цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (статті 12 і 81);

- обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (частина 1 статті 82);

- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76);

- належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 77);

- доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина 6 статті 81).

Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина: відсутність хоча б одного з наведених факторів виключає деліктну відповідальність.

Правовою підставою для покладення на особу (в нашому випадку на відповідача, ПрАТ «Львівобленерго») обов`язку відшкодувати майнову шкоду на підставі статті 1166 ЦК України є неправомірність рішення, дій чи бездіяльності цієї особи: тобто між майновою шкодою та рішеннями, діями чи бездіяльністю особи має бути причинно-наслідковий зв`язок.

За змістом роз`яснень, які містяться у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», умовою цивільно-правової відповідальності є наявність прямого причинного зв`язку між допущеним особою порушенням (у формі неправомірного рішення, дії чи бездіяльності) і наслідками, що настали.

Судом встановлено, стверджується матеріалами справи та визнається всіма учасниками справи той факт, що 04.06.2017 року у будинку АДРЕСА_1 , власником якого є позивач, мала місце пожежа, в результаті якої згаданий будинок та майно у ньому отримали пошкодження.

Відтак, наявною є шкода.

Інші фактори, необхідні для наявності деліктної відповідальності (протиправна поведінка заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача та вина) позивач обґрунтовує Актом про пожежу, складеним 04.06.2017 року старшим інспектором ДПРЧ-8ГУ ДСНС України (а.с. 9), та Технічним висновком загону технічної служби дослідно-випробувальної лабораторії Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області ДВЛ №37/115/04.06.17 від 26.06.2017 року (а.с. 10-27), згідно яких «найбільш ймовірною причиною пожежі, яка виникла 04.06.2017 року» у будинку позивача, «є аварійна робота електромережі на електроопорі, до якої під`єднаний житловий будинок».

При цьому вищезгадані Акт та Технічний висновок не містять даних стосовно того, в чому саме полягала протиправна поведінка відповідача, ПрАТ «Львівобленерго», та його вина (які саме неправомірні дії він вчинив чи яких саме дій він не вчинив, хоча зобов`язаний був вчинити).

Інших доказів на підтвердження протиправної поведінки відповідача та його вини позивачем до суду подано не було, хоча з даним позовом до суду він звернувся 30 грудня 2020 року, тобто через більш, як 3 (три) роки і шість місяців після пожежі.

Таким чином, у матеріалах справи відсутні докази про наявність прямого причинного зв`язку між наслідками, що настали в результаті пожежі, та поведінкою відповідача, що виключає цивільно-правову відповідальності останнього, а відтак суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відсутність правових підстав для хоча б часткового задоволення позовних вимог.

Відтак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для його скасування відсутні і апеляційну скаргу на нього, доводи якої не спростовують висновків рішення суду, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , представника ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27 серпня 2021 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 20 січня 2022 року.

Головуючий: Цяцяк Р. П.

Судді: Ванівський О.М.

Шеремета Н.О.