22-ц/804/263/22
265/8540/20

Єдиний унікальний номер 265/8540/20
Номер провадження 22-ц/804/263/22

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 січня 2022 року м. Маріуполь
Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Мальцевої Є.Є., Баркова В.М., Зайцевої С.А.,
секретар судового засідання Вороніна М.М.,
учасники справи:
представник позивача адвокат Лебедєв Олександр Вячеславович,
відповідач ОСОБА_2 ,
представник відповідача адвокат Харитонова Ганна Леонідівна,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Лебедєв Олександр Вячеславович, на ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 02 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Лебедєв Олександр Вячеславович, до ОСОБА_2 , про поділ спільного майна подружжя,
В С Т А Н О В И В:
30 грудня 2020 року до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області Гриценко Є.М. звернувся до ОСОБА_2 з позовом про поділ спільного майна подружжя, просив визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на одну з придбаних у шлюбі з відповідачем квартир вартістю 715000 грн.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 02 листопада 2021 року провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Лебедєв О.В., до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя закрито у зв`язку із відсутністю предмету спору.
З вказаною ухвалою суду не погодився позивач, який через свого представника адвоката Лебедєва О.В. оскаржив її в апеляційному порядку.
В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції. Вказує, що суд першої інстанції керувався ст. 255 ЦПК України, однак жодної з перелічених у ч.1 ст. 255 ЦПК України підстав по справі немає, тобто суд першої інстанції порушив вимоги вказаної статті та незаконно постановив вказану ухвалу.
Також необґрунтованим є посилання суду першої інстанції на п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України, тобто на відсутність предмету спору. Згідно з текстом позовної заяви, а також текстом оскаржуваної ухвали суду, наявність двох квартир, які були придбані за час шлюбу між позивачем та відповідачем, не оспорювалась, у зв`язку з чим 25.01.2021 року ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області було відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження.
В позовній заяві також було вказану орієнтовну вартість майна.
Тобто на момент відкриття провадження у справі 25.01.2021 року ніяких сумнівів про придбання сторонами майна або місця його знаходження у суду не було.
При постановленні оскаржуваної ухвали суд першої інстанції порушив вимоги постанови Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 вересня 2021 року.
Відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 13/51-04, провадження № 12-67гс19, прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у випадку припинення існування предмета спору, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Тобто суд першої інстанції не урахував те, що предмет спору в даному випадку був як при поданні позовної заяви, так і існує до теперішнього часу і питання по суті спору судом не вирішено.
Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Харитонова Г.Л. надала відзив на апеляційну скаргу, де зазначила, що при винесенні ухвали про закриття провадження по цивільній справі судом вірно були визначені всі обставини по справі та прийняте законне та обґрунтоване рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Просить апеляційну скаргу адвоката Лебедєва О.В., подану в інтересах позивача ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 02 листопада 2021 року залишити без задоволення.
Позивач ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_2 до судового засідання апеляційного суду не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача - адвоката Лебедєва О.В., який підтримав доводи апеляційної скарги, заперечення представника відповідача адвоката Харитонову Г.Л., перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що 30 грудня 2020 року до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області звернувся ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Лебедєв О.В., до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, в якій просив визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на одну з придбаних у шлюбі з відповідачем квартир вартістю 715000 грн.
Разом з позовом 30 грудня 2020 року адвокатом Лебедєвим О.В. було подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно. Заява мотивована тим, що 19 липня 2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб. Однак на теперішній час, коли ОСОБА_1 перебуває в довгостроковому відрядженні за межами України, ОСОБА_2 поштою відправила його особисті речі з Краків, Республіка Польща до міста його реєстрації в Україні. В період шлюбу вони придбали дві квартири, зареєстровані на ім`я ОСОБА_2 , правовстановлюючі документи на які знаходяться у останньої, і вона категорично відмовляється надати їх копії для складання позовної заяви, що ускладнює можливість встановити ціну позову. У зв`язку з тим, що усі правовстановлюючі документи на дві придбані квартири знаходяться у відповідачки, вона має можливість розпорядитись вказаними квартирами до прийняття рішення по справі, в також те що невжиття заходів, тобто накладення арешту може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, просить задовольнити заяву і забезпечити позов шляхом накладення арешту на все майно, яке придбано сторонами за період з 19.07.2018 року по теперішній час та знаходиться у м. Краків Республіка Польща, зареєстроване на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 02 листопада 2021 року заяву було повернуто заявнику. Ухвалу обґрунтовано тим, що на виконання вимог ст. 151 ЦПК України, представником позивача не надано доказів належності майна ОСОБА_2 чи іншим особам, що унеможливлює надання правового аналізу необхідності накладення арешту.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 25 січня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , призначено відкрите судове засідання з викликом сторін та інших учасників справи, задоволено клопотання позивача про витребування з АТ «ПУМБ» інформації щодо стану грошових коштів позивача ОСОБА_1 на його рахунках з дня відкриття вказаних рахунків та до 19.07.2018.
09 червня 2021 року від представника відповідача адвоката Харитонової Г.Л. надійшов відзив до позову з клопотанням про закриття провадження по справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, оскільки позивач ОСОБА_1 просить суд винести рішення про поділ майна подружжя, а саме двох квартир, які знаходься у місті Кракові, Республіка Польща, однак майно це ніяк не визначено: які саме квартири, де саме вони знаходься та за які кошти придбались позивач не вказує.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 02 листопада 2021 року провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 закрито у зв`язку із відсутністю предмету спору. Ухвала обґрунтована тим, що позивачем не додано жодного документу на підтвердження купівлі в період шлюбу нерухомого майна, яке начебто складається з двох квартир які знаходься у місті Кракові, Республіка Польща. Також позивачем не заявлене клопотання про витребування правовстановлюючих документів у відповідача, або витребування вище зазначених документів у порядку передбаченому Договором між Україною та Польщею.
Суд першої інстанції зазначає, що саме на позивача покладається тягар доказування свої позовних вимог.
Тобто, особливістю розгляду даної категорії справ є те, що при поділі спільного майна подружжя, саме суд, який вирішує спір, має встановити загальний обсяг спільно нажитого майна, яке підлягає поділу в межах наявного між сторонами спору предмета позову майна подружжя, із дотриманням засад рівності часток чи відступом від цих засад.
Таким чином, позивач просить поділити спільне нерухомого майно подружжя та не зазначає, яке саме майно та з чого воно складається, де саме перебуває.
З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.
Погодитися з висновками суду неможливо, оскільки вони не ґрунтуються на нормах процесуального закону.
Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.
У справі про поділ майна подружжя, яка переглядається, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивачем не зазначено яке саме майно підлягає поділу, з чого воно складається, де саме перебуває, у зв`язку з чим предмет спору між сторонами відсутній, що є підставою для закриття провадження у справі в цій частині на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України.
Відповідно до висновків, викладених в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 вересня 2021 року справа № 638/3792/20, у контексті завдань цивільного судочинства (статті 2, 4 ЦПК України) звернення до суду є способом захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод або законних інтересів позивача.
Отже, особа повинна довести (а суд - встановити), що їй належать права, свободи або законні інтереси, за захистом яких вона звернулася до суду. Права, свободи та законні інтереси, які належать конкретній особі (особам) є предметом судового захисту.
Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.
Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.
Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.
З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.
Відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 13/51-04, провадження № 12-67гс19, прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у випадку припинення існування предмета спору, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.
Як вбачається зі справи, предмет спору існує, позивач підтримує свої позовні вимоги.
Суд першої інстанції зробив помилковий висновок, що провадження у справі підлягає закриттю, оскільки підстав, що відповідають п.2 ч.1 статті 255 ЦПК України, колегією суддів не встановлено.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню, як ухвалена з порушенням норм процесуального права, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись п.2 ч.1 ст.374,379,381,382 ЦПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Лебедєв Олександр Вячеславович задовольнити.
Ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 02 листопада 2021 року скасувати, справу направити до суду для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанив складений 17 січня 2022 року.

Судді Є.Є.Мальцева

В.М. Барков

С.А. Зайцева