Провадження № 2/235/109/22
Справа № 235/6576/21

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2022 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

у складі: головуючого судді Назаренко Г.В.

за участю секретаря судового засідання Овчаренко В.В.,

розглянувши у відритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини, з якою проживає дитина.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 20 січня 2018 року вона уклала шлюб з відповідачем.

Від даного шлюбу у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом із нею.

Після народження дитини вона не працює, отримує соціальну допомогу. Місце роботи відповідача їй не відомо, оскільки він мешкає окремо і стосунків вони не підтримують через зловживання відповідачем спиртними напоями.

На підставі наведеного позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно з дня звернення до суду з позовом до досягнення дитиною повноліття та на своє утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно з дня звернення до суду з позовом до досягнення дитиною трирічного віку.

Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 16 грудня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини, з якою проживає дитина, в частині позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина, залишено без розгляду.

У встановлений судом строк представником відповідача ОСОБА_4 надано відзив, в якому позов не визнав з наступних підстав. Позивач ОСОБА_1 згідно витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо місця реєстрації, наданого позивачем, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та не надала жодного доказу про її проживання чи перебування разом із дитиною за адресою АДРЕСА_2 . Крім того, відповідачу достовірно відомо, що позивач не має власного житла, постійно змінює місце проживання, зловживає спиртними напоями, за дитиною належний догляд не здійснює, належних умов для проживання дитини не має. В телефонній розмові ОСОБА_2 повідомив ОСОБА_1 , що він має рівні права з нею на утримання дитини та має намір забрати дитину до себе жити, так як вона не забезпечує її всім необхідним для розвитку дитини та неналежно доглядає за здоров`ям дитини. З наведеного вбачається, що стягнення кошти з ОСОБА_2 у вигляді аліментів позивачем не використовуються та не будуть використовуватись на спільну дитину.

ОСОБА_2 після розірвання шлюбних відносин з ОСОБА_1 за домовленістю в межах своїх можливостей систематично сплачував позивачу аліменти на утримання спільної дитини в розмірі 1/4 частка від усіх видів його доходів та 1/8 частку від усіх видів його доходів на утримання матері, з якою проживає дитина, що підтверджується банківськими чеками доданими до відзиву.

ОСОБА_2 має рівні права з ОСОБА_1 на утримання та виховання дитини, а також право на проживання дитини разом з ним, тому на сьогоднішній день збирає відповідні документи, та здійснює всі заходи, щоб спільна дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживав разом із ним.

З наведеного вбачається, що на сьогоднішній день не визначено постійне місце проживання дитини, що свідчить про передчасне та необґрунтоване подання заяви про стягнення аліментів на утримання дитини.

Позивач ОСОБА_1 систематично отримувала кошти від відповідача ОСОБА_2 як аліменти на своє утримання та утримання дитини, але, зловживаючи нормами закону (ст.ст. 84, 180 СК України), звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів, що вказує на той факт, що ОСОБА_1 подала завідомо безпідставний позов за відсутності предмету спору та має очевидно штучний характер.

Позивач в судове засіданні не з`явилась, надала клопотання, в якому підтримала позовні вимоги, просила справу розглянути за її відсутності.

Відповідач та його представник адвокат Ліненко О.А. про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, в судове засідання не з`явилися, не повідомили про причини неявки.

Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлені такі обставини та відповідно до них про відносини.

Позивач є матір`ю, а відповідач - батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.ч.1-3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з ким проживає дитина.

Між сторонами не досягнуто домовленості щодо способу виконання обов`язку утримувати дитини відповідачем, який проживає окремо, у зв`язку з чим кошти на утримання дитини (аліменти) підлягають присудженню з нього за рішенням суду.

При визначені розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд враховує, що відповідач працездатний, інших осіб, яких зобов`язаний утримувати за законом, не має, дитина здорова, джерела засобів до існування не має.

Факт проживання дитини разом із матір`ю відповідачем не спростовано, навпаки, у відзиві представник відповідача посилається на те, що відповідачем вживаються заходи щодо визначення місця проживання дитини разом із ним.

Крім того, відповідач не позбавлений можливості скористатись своїм правом, передбаченим ч.1 ст.186 СК України, звернутися із заявою до органу опіку та піклування про інспекційні відвідування одержувача аліментів, а тому його доводи про те, що позивач може використовувати аліменти не за призначенням, не заслуговують на увагу.

За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку батька, щомісячно, з 10 вересня 2021 року - дня подання позову, і до повноліття дитини.

Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у зв`язку із тим, що позивачку, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір.

Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст.ст.180, 181 СК України, керуючись ст. ст.4, 19, 81, 141, 263-265, 430 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ) про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Жовте Дніпропетровської області, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) боржника щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 10 вересня 2021 року і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 908 (дев`ятисот восьми) гривень.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законно сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, повністю або частково безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Згідно п.3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 731-ІХ від 18.06.2020 року під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Г.В. Назаренко