ЄУН № 2н-30/2007
Провадження № 6/337/11/2022
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 січня 2022 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Ширіної С.А.
за участю секретаря Бикової С.Б.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжі заяву представника АТ «МетаБанк» ,заінтересовані особи : боржник ПП ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про поновлення строку для пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання , суд, -
В С Т А Н О В И В :
Заінтересовані особи в судове засідання також не з`явились про місце, день та розгляду заяви повідомлені своєчасно та належним чином. Повідомлень щодо поважності причин їх відсутності, заяви про слухання справи за їх відсутністю до суду не надходило. Відповідно до вимог ст. 44 ЦПК України учасники судового розгляду повинні добросовісно користуватися своїми правами.
У відповідності до ч.3 ст.433 ЦПК України неявка осіб не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.
Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши обставини звернення заявника з вищевказаною заявою, суд дійшов висновку, що вимоги заявника підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.
Відповідно до листа Хортицького ВДВС у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 15.12.2021 р., копія якого знаходиться в матеріалах справи, згідно інформації, яка міститься у базі АСВП (враховуючи електронний архів та спецрозділ), на примусовому виконанні у Відділі не перебувало виконавчих документів щодо боржників ПП ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , стягувачем за яким є АТ «МетаБанк».
Представник заявника просить поновити строк пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки такий строк пропущений з поважних причин, а рішення суду в частині стягнення заборгованості не виконано.
Відповідно до ч.1 ст.431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом , який розглядав справу як суд першої інстанції.
Частиною 1,3 ст.160 ЦПК України встановлено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення , що видається судом за результатами вимог , передбачених статтею 161 цього Кодексу. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.
Згідно із ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до ч. 1 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Як роз`яснив Європейський суд з прав людини в пілотному рішенні "Іванов проти України", право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, як би національна правова система дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалось невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі "Горнсбі проти Греції").
На даний час стягувач має намір пред`явити виконавчий документ до виконання, однак реалізувати своє право не має можливості через відсутність у виконавчому документі строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Відповідно до ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.
Застосування передбачених цією нормою правил залежить від виду процесуального строку. У разі, коли процесуальна дія не вчинена у межах строку, встановленого законом, суд може поновити його, якщо строк пропущено з причин, визнаних судом поважними.
Норми ЦПК України та Закон України «Про виконавче провадження» не містять вичерпного переліку поважних причин, які можна враховувати при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, зокрема, пред`явлення виконавчого листа до виконання; вони враховуються у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.
Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення суду у справі Жоффер де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р.).
Встановлення в законі строків на пред`явлення виконавчих листів до виконання також спрямовано на забезпечення вказаного принципу. Безпідставне поновлення строку може порушити принцип правової визначеності.
Разом з тим, сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України»).
Сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, а тому суд відповідно до ст.89 ЦПК України дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд вважає, що надані суду докази є належними та допустимими і в своїй сукупності, взаємозв`язку, достатності та достовірності повністю підтверджують те, що судовий в частині стягнення заборгованості не виконано. Разом з тим, щодо поважності пропуску строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, суд вважає, що заявник належним чином обґрунтував та підтвердив підставу своїх вимог, щодо поважності причин пропуску пред`явлення виконавчого документу до виконання.
Керуючись ст.2, 4, 5, 18, 76-81, 89,247, 259-261,431,433 , Законом України «Про виконавче провадження», суд, -
Заяву представника АТ «МетаБанк» ,заінтересовані особи : боржник ПП ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про поновлення строку для пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання задовольнити .
Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення

Суддя С.А. Ширіна 20.01.2022