Справа № 444/2964/21
Провадження № 2/444/150/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

17 січня 2022 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Зеліско Р. Й.,

секретар судового засідання Мамедова Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житлом шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом та виселення його з будинку,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до відповідача ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житлом шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом та виселення його з будинку.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з 08 липня 1976 року вона була зареєстрована та по сьогоднішній день постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Вказує, що даний будинок належав її батькам і вона до дня їх смерті також постійно проживала в ньому. Також вказує, що після смерті батьків вона вступила у спадкові права на будинок в частці 1/1. Станом на сьогоднішній день права власності на будинок ще не оформила. Крім того, з 20.10.1983 року в даному будинку була зареєстрована відповідач у справі - її донька ОСОБА_3 . Її реєстрація триває до сьогоднішнього дня. 21.01.2021 року Жовківським районним судом Львівської області відповідача позбавлено батьківських прав стосовно п`ятьох малолітніх дітей, а позивача визнано їхнім опікуном та піклувальником відповідно до їх віку. Стверджує, що відповідач зареєстрована в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , періодично приходить до будинку та постійно своєю неадекватною створює таку атмосферу, яка негативно відображається на психоемоційному стані дітей. Відповідачка протягом більше як одного року не проживає в будинку, з 2018 року року не вчиняє жодних дій по утриманню будинку та прибудинковій території, не веде спільного господарства, не дає згоди добровільно на зняття з реєстрації, а тому просить позов задовольнити.

Позивач у судове засідання не з`явилася, однак в п.2 позовної заяви просить розгляд справи проводити у її відсутності, позов підтримує, просить такий задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явилася повторно, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Про причини відсутності суд не повідомила, відзив на позовну заяву не подала.

Оскільки відповідач не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин, що в розумінні ч. 3 ст. 131 ЦПК України вважається неявкою без поважних причин, не подала відзиву, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд відповідно до вимог ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Як встановлено з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 є власником будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Довідкою Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області від 11.08.2021 року №1196 підтверджується, що ОСОБА_1 , 1959 року народження на день смерті своїх батьків проживала разом з ними в АДРЕСА_2 , вели спільне господарство і після їх смерті вступила в спадкові права на житловий будинок та присадибну ділянку.

Згідно з Актом обстеження матеріально-побутових умов Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області від 30.07.2021 року №1105 у будинку за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_2 зареєстрована за вказаною адресою, але в будинку не проживає з 2019 року.

З копії будинкової книги для прописки громадян, що проживають в будинку АДРЕСА_3 вбачається, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 значаться зареєстрована за вказаною адресою.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Стаття 71 ЖК України передбачає, що суд може визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо доведено, що вона не користується цим приміщенням більше шести місяців без поважних причин.

Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

Згідно із ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням.

Наведене також узгоджується із правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року, де зазначено про те, що вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; статті 405 ЦК). Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши водночас одну із таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Таким чином, рішення суду є окремою безпосередньою підставою зняття з реєстрації особи, яка визнана за рішенням суду такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

Права власника житлового будинку, визначені ст. 386 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не проживає у будинку понад встановлений законом строк збереження права користування житлом, а також те, що позивач не може розпорядитися, володіти та управляти своїм майном на власний розсуд у зв`язку з реєстрацію в будинку відповідача, суд приходить до висновку про задоволення позову та визнання відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування будинком за адресою: АДРЕСА_4 .

Як встановлено з матеріалів позовної заяви, позивачем було сплачено при подачі позову до суду судовий збір у сумі 908,00 грн.

А тому, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп. судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову.

Керуючись статтями 23, 141, 258, 259, 264, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН - НОМЕР_1 ) в користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 02.10.1997 року, ІПН НОМЕР_3 ) судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Одночасно роз"яснити відповідачу, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Львівського апеляційногосуду.

Суддя: Зеліско Р. Й.