Справа № 674/1473/21
Провадження № 2/674/96/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«13» січня 2022 року м.Дунаївці

Дунаєвецький районний суд Хмельницької областів складі:

головуючої судді Шафікової Ю.Е.,

за участю секретаря Проценко Л.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивачки адвокат Вітківська Юлія Миколаївна до Дунаєвецької міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Дунаєвецького районного суду Хмельницької області з позовом, в якому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_2 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона є спадкоємицею після смерті свого батька ОСОБА_2 за заповітом. Спадщину прийняла, подавши заяву до Бориспольської районної державної нотаріальної контори, де заведено спадкову справу №369/2018.

Однак, постановою державного нотаріуса у видачі свідоцтва на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , нотаріусом було відмовлено, у зв`язку з помилками у свідоцтві про право власності на будинок, а саме відсутня повна адресу будинку, його номер та вулиця, відсутній підпис голови виконавчого комітету Ради народних депутатів, гербова печатка. Навівши доводи щодо належності вказаного спадкового майна померлому, позивачка просила задовольнити позов.

Згідно з ухвалою судді від 18 листопада 2021 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу - відповіді на відзив.

В підготовче судове засідання позивачка та її представник не з`явились, про дату, дату, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, від представника позивачки до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій вимоги позову підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник відповідача Дунаєвецької міської ради в підготовче судове засідання не з`явився, подав до суду відзив, в якому просив провести розгляд справи за відсутності представника відповідача, позов визнав.

Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно із ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно оцінивши наявні в ній докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд вважає, що поданий позов слід задовольнити з огляду на наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .

Родинні відносини позивачки з померлим підтверджуються, зокрема, копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , згідно якого ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась « ОСОБА_3 », у графі батько вказано « ОСОБА_2 »; копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , згідно якого « ОСОБА_3 » уклала шлюб з « ОСОБА_4 », в якому змінила прізвище на « ОСОБА_5 »; копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 , згідно якого « ОСОБА_6 » уклала шлюб з « ОСОБА_7 », в якому змінила прізвище на « ОСОБА_8 ».

Згідно заповіту ОСОБА_2 від 13.06.2012, посвідченого секретарем Гірчичнянської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області, зареєстрованого в реєстрі під №12 все майно, де б воно не знаходилось, та в чому б воно не полягало на день смерті заповів ОСОБА_1 .

Відомостями Інформаційної довідки за Спадкового реєстру від 09.10.2018 №53606831 підтверджується, що означений заповіт на день смерті спадкодавця - чинний.

До майна померлого на підставі заяви ОСОБА_1 09.10.2018 за №369/18 Бориспільською районною державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу. З матеріалів спадкової справи вбачається, що інших спадкоємців, крім позивачки, які б претендували на спадщину, немає.

Разом із цим, згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1684/02-31 від 29.09.2021 позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ,у зв`язку з тим, що правовстановлюючий документ свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння від 19.10.1987 року не містить належних відомостей, необхідних для вчинення нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме відсутня повна адресу будинку, його номер, вулиця, відсутній підпис голови виконавчого комітету Ради народних депутатів, гербова печатка.

Наведена обставина стала підставою для звернення позивачки до суду з даним позовом.

Вирішуючи обґрунтованість доводів позивачки, наведених нею на підтвердження позовних вимог, при застосуванні норм права судом враховується наступне.

Згідно довідки комунального підприємства Дунаєвецької міської ради «Інвентарбюро» від 19.05.2021 №327 за ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано домоволодіння, на підставі свідоцтва про право власності від 19.10.1987.

Даними довідки-характеристики комунального підприємства Дунаєвецької міської ради «Інвентарбюро» від 19.05.2021 №329 підтверджується, що домоволодіння розташоване за адресою АДРЕСА_1 , зареєстровано в КП «Інвентарбюро» в реєстровій книзі №1-120 належить ОСОБА_2 .

Довідкою Дунаєвецької міської ради від 18.05.2021 №75 підтверджується, що власником домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_1 являється ОСОБА_2 за даними погосподарстких книг на 2021-2025 роки.

Згідно технічного паспорту на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , означений будинок складається з А-1 житлового будинку 1965 року побудови, Б сараю 1968 року побудови, В Сараю1972 року побудови , Г Огорожі.

Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння АДРЕСА_2 від 21.08.1987 ОСОБА_2 належить один житловий будинок в с. Гірчична Дунаєвецького району Хмельницької області, про що здійснено запис у реєстровій книзі під №1-120.

Проте, як з`ясовано судом, вказане свідоцтво містить технічні помилки,а саме відсутня повна адресу будинку, його номер, вулиця, відсутній підпис голови виконавчого комітету Ради народних депутатів, гербова печатка.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Судом враховується, що право власності на збудований житловий будинок набувається в порядку, який існував на час його будівництва.

Як з`ясовано судом, будинок за за адресою: АДРЕСА_1 ., побудований у 1965 році.

У 1965 році питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Указ від 26 серпня 1948 року), що був визнаний таким, що втратив чинність, Указом Президії Верховної Ради СРСР від 22 лютого 1988 року N 8502-II, і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Постанова від 26 серпня 1948 року), які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва.

Згідно зі статтею 1 Указу від 26 серпня 1948 року кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п`яти як у місті, так і поза містом.

Пункт 2 Постанови від 26 серпня 1948 року визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника.

Отже, за Указом від 26 серпня 1948 року та Постановою від 26 серпня 1948 року підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок був сам факт збудування ним його з додержанням вимог цих актів законодавства.

Із урахуванням наведеного, а також зважаючи на встановлені судом обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини, суд вважає доведеними наведені позивачкою обставини щодо належності померлому спадкодавцю на праві власності вище вказаного будинку.

Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1217ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Нормами ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця.

Відповідно до ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Згідно п.п. 4.15, 4.18 Глави 10 Розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства Юстиції від 22.02.2012 року за № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Позивачці було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, у зв`язку з неналежно оформленим свідоцтвом про право власності на будинок.

Згідно п.п. 1,2 Глави 8 Розділу І «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства Юстиції від 22.02.2012 року за № 296/5, нотаріуси не приймають для вчинення нотаріальних дій документи, які не відповідають вимогам законодавства.

Тому, через наявність технічних помилок у правовстановлюючому документі на спадковий житловий будинок, позивачка позбавлена можливості оформити свої спадкові права у нотаріуса, а тому її порушені права підлягають судовому захисту.

Відповідно до п.9 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень» документом, що підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності на нерухоме майно, є рішення суду щодо права власності на нерухоме майно.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути - визнання права.

Підсумовуючи усе вищезазначене, приймаючи до уваги, що позивачка є особою, яка прийняла спадщину за заповітом, проте через наявність технічних помилок у правовстановлюючому докуметі позбавлена можливості оформити свої спадкові права, позовні вимоги є законними та обґрунтованими, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Суд не застосовує до відповідача Дунаєвецької міської ради ст. 141 ЦПК України та не стягує з відповідача на користь позивачки судові витрати.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 23, 81, 247, 258, 259, 263-268, 273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , представник позивачки адвокат Вітківська Юлія Миколаївна до Дунаєвецької міської ради про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належав померлому ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 в порядку спадкування за заповітом.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін:

позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ;

відповідач Дунаєвецька міська рада, місцезнаходження: Хмельницька область, м.Дунаївці, вул. Шевченка, 50, .

Повний текст рішення складено 13.01.2022 року.

Суддя Ю. Е. Шафікова