Справа № 383/1170/21
Номер провадження 2/383/54/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2022 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючої - судді Адаменко І.М.,

за участю:

секретаря судового засідання - Зербул С.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в місті Бобринець Кіровоградської області в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області справу №383/1170/21 за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідно до укладеного договору №KGXRRT09980612 від 14.08.2007 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 3005,53 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,44% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичними особами «Розстрочка» складає між ним і Банком Договір, про свідчить підпис Відповідача у заяві. У зв`язку із невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором станом на 10.11.2021 року утворилась заборгованість у розмірі 33419,98 грн., що складається з наступного: 1511,89 грн. - заборгованість за тілом кредита; 16049,20 грн., - заборгованість за відсотками; 2549,32 грн. - пеня. Оскільки законодавством не передбачено обов`язок кредитора вимагати від боржника повернення повної суми заборгованості, а кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом, просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість, яка є предметом позовних вимог за кредитним договором №KGXRRT09980612 від 14.08.2007 року у розмірі 17580,87 грн. станом на 10.11.2021 року, яка складається з наступного: 1511,89 грн. - заборгованість за кредитом; 16049,20 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 19,78 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, а також стягнути сплачений судовий збір.

Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 20 грудня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду клопотання, в якому позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив розглядати справу без участі представника позивача та не заперечив проти ухвалення заочного рішення у справі, у разі неявки відповідача (а.с.17).

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Від відповідача до суду не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, та не надійшло інформації про причини неявки, тому його неявка в судове засідання визнана судом без поважних причин. Відзиву на позов від відповідача також не надходило.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі ст. 280 ЦПК України, оскільки належним чином повідомлений відповідач до суду не з`явився, не подав заяв чи клопотань про розгляд справи без його участі та відзиву на позов, тому, враховуючи згоду позивача, суд ухвалює заочне рішення.

Суд, дослідивши зібрані в судовому засіданні докази вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14.08.2007 року між Акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» і ОСОБА_1 укладено договір №KGXRRT09980612, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 3005,53 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,44% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Між сторонами укладено кредитний договір шляхом підписання ОСОБА_1 анкети позичальника про приєднання до Умов надання споживчого кредиту фізичними особами («Розстрочка») (Стандарт) (а.с.8).

На підтвердження факту отримання кредиту ОСОБА_1 позивачем також надано розрахунок заборгованості за договором №KGXRRT09980612 від 14.08.2007 року (а.с.5-7).

Позивачем надано суду Умови надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт), без зазначення дати та періоду дії вказаного документу, також судом встановлено, що надані банком Витяг з Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) не містить підпису відповідача про ознайомлення з ними (а.с.9-12).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною першою статті 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася.

Таким чином, можливість нараховувати заборгованість за простроченими відсотками за кредитним договором починається лише після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Однак матеріали справи не містять інформації про закінчення строку дії укладеного між сторонами кредитного договору та вимоги позивача до відповідача повернути кредит достроково, що свідчить про недоведеність закінчення дії договору та прострочення відповідачем зобов`язання.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Суд звертає увагу, що у переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання, його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору неустойка поділяється на встановлену законом (розмір та підстави стягнення якої визначається актами законодавства) та договірну (розмір та підстави стягнення якої визначаються сторонами в самому договорі).

14 серпня 2007 року ОСОБА_1 підписав заяву позичальника №KGXRRT09980612, відповідно до змісту якої Банк надає Позичальнику строковий кредит у сумі 3005,53 грн. на строк 10 місяців з 14.08.2007 року по 14.06.2008 року включно з умовами сплати за користування кредитом у відсотках у розмірі 0,01 % на місяць, на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,0 грн. та единоразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 300,53 грн. в обмін на зобов`язання Позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії в зазначені в заяві та Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) строки.

Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період з 24 по 28 число. Кожного місяця Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 300,72 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії а також інших витрат згідно з умовами. Для виконання зобов`язань Банк відкриває Позичальнику рахунок НОМЕР_1 для зарахування коштів, спрямованих на погашення заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороді та іншим платежам. Позичальник зобов`язується повернути суму кредиту, відсотків, винагороди відповідно до Заяви та Умов.

Згідно змісту заяви позичальника №KGXRRT09980612 від 14.08.2007 року він ознайомився та згоден із Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт), які були надані йому у письмовій формі. Своїм підписом підтверджує факт надання йому повної інформації про умови кредитування в ПриватБанку, а також його місцезнаходження. Згоден, що дана заява разом із запропонованими ПриватБанком Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт), Тарифами складає між ним та банком кредитно-заставний договір. Підтверджує, що вся надана інформація достовірна. Зобов`язується про всі зміни повідомити банк не пізніше 15 днів від моменту їх виникнення (а.с.8 зворот).

Але, при цьому суд встановив, що надані банком Витяг з Умов надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт) не містять підпису відповідача про ознайомлення з ними (а.с.9-12), матеріали справи не містять підтверджень, що саме наданні Витяг з Умов надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт) розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву позичальника про приєднання до Умов надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт), а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Суд вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), відсутність у Анкеті-позичальника домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами, за несвоєчасне погашення кредиту, та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), надані банком Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів).

Аналогічну за змістом правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17.

Судом встановлено, що 14 серпня 2007 року сторони уклали договір, за умовами якого відповідач отримав строком на 10 місяців, тобто до 14 червня 2008 року включно, з умовами сплати за користування кредитом у відсотках у розмірі 0,01 % на місяць, на суму залишку заборгованості по кредиту.

Повернення кредиту та сплату відсотків відповідач мав здійснювати щомісячними платежами, надаючи позивачеві в період з 24 по 28 число кожного місяця кошти у сумі 300,72 грн. (щомісячний платіж) упродовж строку кредитування. Тобто, сторони погодили порядок і строки виконання зобов`язання.

Відтак, у межах строку кредитування до 14 червня 2008 року відповідач мав, зокрема, повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти періодичними (щомісячними) платежами в період з 24 по 28 числа кожного місяця. Починаючи з 15 червня 2008 року, відповідач мав обов`язок незалежно від пред`явлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість за договором, а не вносити її періодичними платежами, оскільки останні були розраховані у межах строку кредитування.

Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Аналогічну за змістом правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12.

Враховуючи викладене, вимоги Банку про стягнення з відповідача заборгованості за процентами в сумі 16049,20 гривень, які не обгруновані та не підтверджені належним розрахунком, задоволенню не підлягають через відсутність передбаченого в договорі обов`язку відповідача з їх сплати.

Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги ч.2 ст.1050 ЦК України та частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд знаходить обґрунтованим позов в частині стягнення з відповідача на користь банку фактично отриманої суми кредитних коштів за кредитним договором №KGXRRT09980612 від 14.08.2007 року в сумі 1511,89 грн.

З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме в частинні стягнення тіла кредиту в сумі 1511,89 грн., а щодо стягнення заборгованості по відсоткам за користування кредитом в сумі 16049,20 грн. та пені за несвоєчасність виконання зобов`язання за договором в сумі 19,78 грн. позов задоволенню не підлягає, тому суд відмовляє в задоволенні цієї частини вимог у зв"язку з їх необгрунтованністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 195,22 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 81, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 280 ЦПК України, ст.ст. 207, 526, 530, 610-612, 626, 628, 633, 634, 638, 1048, 1049, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість станом на 10.11.2021 року за кредитним договором №KGXRRT09980612 від 14.08.2007 року в сумі 1511,89 грн. та судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 195,22 грн..

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення (окрім відповідача).

Заочне рішення може бути переглянуте Бобринецьким районним судом Кіровоградської області за заявою відповідача поданою протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга або, якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», , місцезнаходження: вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, поштовий індекс 01001.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий Бобринецьким РВ УДМС України в Кіровоградській області від 06.12.2000 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 21.01.2022 року.

Суддя І. М. Адаменко