Справа № 696/577/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2022 року м. Кам`янка

Кам`янський районний суд Черкаської області у складі

головуючої судді - Ніколенко О.Є.,

за участі секретаря - Старущенко Н.П.,

позивача - ОСОБА_1 , та його представника - Сухомудренка Б.В. ,

відповідача - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янка цивільну справу за правилами загального позовного провадження за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Кам`янського районного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_3 , де просив стягнути з відповідача на його користь 2101,32 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та моральну шкоду в сумі 10 000 грн.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 02.07.2018 він, у з`язку з необхідністю одержати додатки до документів до наданої йому відповіді, перебував у приміщенні Кам`янської міської ради. У кабінеті землевпорядників Кам`янської міської ради, в присутності працівника міської ради ОСОБА_5, секретар міської ради - ОСОБА_3. спричинив позивачу тілесні ушкодження, нанісши близько восьми ударів у ділянку тулубу та біля двох ударів у голову. Оскільки кримінальне провадження по данному факту було закрите у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування, позивач немає іншого способу, щоб відшкодувати завдану йому моральну та матеріальну шкоду, внаслідок протиправних дій відповідача.

Ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області від 30.06.2021 відкрито провадження по справі, вирішено розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, а також витребувано матеріали кримінального провадження №000359, яке було зареєстроване за фактом нанесення ОСОБА_1 тілесних ушкоджень.

21.07.2021 до суду надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач ОСОБА_3 вказує, що позов не визнає та вважає його цілком надуманим, безпідставним та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, не ґрунтується на нормах чинного законодавства України. Зазначає, що в даному випадку відсутня протиправна, винна дія відповідача та причинний взаємозв`язок між протиправною поведінкою відповідача та шкодою, яка є предметом позову. Сам факт звернення до правоохоронних органів та наявність ушкоджень у позивача, не доводить факту заподіяння відповідачем тілесних ушкоджень. Звертає увагу, на розбіжності у датах проведення обстеження, оскільки ця обставина спростовує твердження позивача про взаємозв`язок тілесних ушкоджень з неправомірними діями.

Ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області від 31.08.2021 задоволено клопотання відповідача та витребувано з ВП №2 (м. Сміла) Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області копії матеріалів звернення ОСОБА_3 від 06.07.2018, яке зареєстроване в ЄРДР за №0000360.

13.09.2021 до суду надійшло доповнення до позовної заяви, де ОСОБА_1 розповідає про фактичні обставини того дня, коли сталася сутичка між ним з відповідачем. Дані доповнення не є заявою по суті, подані з порушенням вимог ч.9 ст. 83 ЦПК України, відтак до розгляду судом не приймаються.

Ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області від 01.11.2021 підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду, викликано свідків.

15.11.2021 від позивача надійшла заява, де ОСОБА_1 просить задовольнити позовні вимоги.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні просив позов задовольнити, так як ОСОБА_3 йому завдав тілесних ушкоджень, які в подальшому привели до витрат на лікування. Також вважає, що 2 група інвалідності пов`язана саме з тим, що його побив відповідач. Вважає, що дії відповідача привели до моральних страждань, які були перенесені позивачем у зв`язку із завданням фізичного болю, стражданнями, а тому просить позовні вимоги задовольнити повністю. Просив долучити до матеріалів провадження промову оголошену під час судових дебатів.

У своїй промові позивач висуває ряд вимог, які не узгоджуються зі змістом позову, і позивачем не обґрунтовано необхідність у з`ясуванні нових обставин, про які він зазначає. Отже, оскільки дані обставини не стосуються предмету позову і не мають значення для справи, суд зазначені вимоги не бере до уваги.

Представник позивача - адвокат Сухомудренко Б.В. позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити позов. Надав до матеріалів провадження тези промови оголошеної в судових дебатах.

Відповідач ОСОБА_3 категорично заперечив проти задоволення позовних вимог. Так, він вважає, що позовні вимоги не обґрунтовані. Вказує, що позивач ОСОБА_1 поводив себе збуджено, агресивно, що змусило його звернутися із заявою до правоохоронних органів за фактом хуліганства. Жодних ударів ОСОБА_1 не наносив та будь-якої шкоди не спричиняв.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_4 показав, що точної дати події не пам`ятає, це було близько трьох років тому, на той момент він працював начальником поліції. Позивача ОСОБА_1 знає, як громадського діяча, він завжди емоційний. З відповідачем ОСОБА_3 у нього були робочі стосунки. Щодо події зазначив, що у другій половині дня у поліцію прийшов ОСОБА_1 до нього на прийом та сказав, що ОСОБА_3 виштовхав його з міської ради. Наступного дня черговий повідомив, що ОСОБА_1 звернувся у лікарню із побоями, після чого виїздила слідчо-оперативна група, було порушено кримінальну справу. Пізніше звернувся із заявою ОСОБА_3 по факту хуліганських дій ОСОБА_1 .

Так, свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні показала, що у зазначений в матеріалах кримінального провадження час, де вона була свідком, до неї, до кабінету з приводу робочих питань зайшов ОСОБА_3 . Пізніше до кабінету зайшов ОСОБА_1 , який вимагав, щоб йому надали додатки до листа-відповіді, який був наданий за його зверненням. Вона пояснила, що додатки надати не може, оскільки вони направлені до головного управління держгеокадастру, але ОСОБА_1 голосно кричав, ображав працівників міської ради, та звинувачував їх у бездіяльності. Також ОСОБА_3 , який був присутній у кабінеті намагався пояснити ОСОБА_1 , що додатки йому надати не можуть, але останній не зважав, голосно кричав та махав руками. Коли ОСОБА_6 виходив із її кабінету, де вузький прохід, сторони могли торкатися один одного, але ударів вона не бачила. Після того як ОСОБА_3 вийшов, ОСОБА_1 вибіг із кабінету і голосно кричав, що його побили.

Свідок ОСОБА_7 вказав, що з відповідачем у нього ділові стосунки, ОСОБА_3 його підлеглий. Позивач ОСОБА_1 постійний відвідувач міської ради, з активною життєвою позицією, яку доносить емоційно. Зазначив, що на час події він працював міським головою, самої пригоди не бачив. ОСОБА_5 про бійку йому не повідомляла, від працівників міської ради та від мешканців міста не пам`ятає і не чув, щоб ОСОБА_1 після відвідування міської ради був побитий.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні показав, що точної дати, коли відбулася подія не пам`ятає. Вказав, що вони прийшли з позивачем до міської ради, зайшли до міського голови. Потім свідок ОСОБА_9 сидів у коридорі на стільці та чув, як відповідач ОСОБА_3 говорив позивачу ОСОБА_1 , що зараз віддасть додатки. Самої бійки не бачив, зазначив, що коли ОСОБА_1 вийшов з кабінету та стогнав, говорив про те, що його вдарив у бік ОСОБА_3 .

Суд, заслухавши думку сторін, свідків, дослідивши письмові докази по справі, витребуванні за клопотанням сторін матеріали кримінальних проваджень, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, встановив наступні факти і відповідні ним правовідносини.

Так, згідно копії протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 02.07.2018, зафіксоване о 14 год. 00 хв., вбачається, що 02.07.2018 об 11 год. 00 хв. в приміщенні Кам`янської міської ради ОСОБА_3 ображав заявника ОСОБА_1 , погрожував фізичною розправою та наносив удари кулаком по тілу заявника, у зв`язку з чим заявник просив провести медичне освідування ОСОБА_3 на предмет вживання наркотичних засобів (а.с. 9).

Згідно пояснень ОСОБА_1 від 02.07.2018 вбачається, що останній звернувся до поліції по факту штовханини та його побиття в кабінеті ОСОБА_5 , який знаходиться в приміщенні Кам`янської міської ради. У зв`язку з чим просив перевірити ОСОБА_3 на вживання наркотичних засобів на робочому місці. Та повідомив, що він особисто ніяких тілесних ушкоджень не отримав, ШМД не потребує, та до СМЕ звертатися не буде. Додатково зазначив, що їхню розмову міг чути його знайомий ОСОБА_10 .

Згідно висновку експерта №_05-6-01/106_ (вихідний №156 від 23.03.2019) враховуючи характер травми, яка мала місце у ОСОБА_1 , можна вказати, що вона могла утворитися внаслідок одноразової дії травмуючого предмета в область голови. Ушкодження, яке мало місце у ОСОБА_1 не має у собі достовірних морфологічних ознак, за якими можна судити про положення тіла потерпілого під час його спричинення (а.с. 12-13).

Позивачем надана виписка з історії хвороби №1915, згідно якої останній надійшов 03.07.18, дата виписки 24.07.18, діагноз - струс головного мозку, виражений цефалічний, церебростенічний, вестибулоатактичний синдром. Зазначено призначене лікування (а.с. 14).

З досліджених у судовому засіданні висновків експертів, які надані стороною позивача, а також, які містяться у матеріалах кримінального провадження, та були витребувані судом, встановлено, що з 03.07.2018 по 27.07.2018 ОСОБА_1 перебував на лікуванні з діагнозом ЗЧМТ. Струс головного мозку. З цефалгічним, церебростенічним та вестибуло-атактичним синдромами. Дані тілесні ушкодження могли виникнути за обставин про які зазначає потерпілий, за давністю спричинення може відповідати часу вказаному оглянутим, і за ознаками короткочасного розладу здоров`я відноситься до категорії Легких, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. З описової частини вбачається, що у пацієнта був виражений цефалічний, церебростенічний, вести було-атактичний синдроми. Поступив із скаргами на виражений дифузний головний біль, запаморочення, нудоту, поклики на блювання, тремер в тілі, загальну слабкість, біль в нижніх кінцівках у грудній клітці. (а.с. 10). Враховуючи характер травми, яка мала місце у громадянина ОСОБА_1 , можна вказати що вона утворилася внаслідок одноразової дії травмуючого предмета в область голови (а.с. 26-28).

Згідно, власноручно написаної заяви ОСОБА_1 від 02.07.2018 на ім`я начальника Кам`янського відділу Смілянської місцевої поліції ОСОБА_4. вбачається, що позивач 02.07.2018 звернувся до земельного відділу, щоб йому надали викопіювання з кадастрової карти про передачу земель сільськогосподарського призначення. Звернувшись до ОСОБА_5 в її кабінеті, за додатками, де був присутній секретар міської ради ОСОБА_3 , останній на нього накинувся з образами та кулаками попід ребрами і з побоями виштовхав з кабінету погрожуючи фізичною розправою. Зазначив, що на крик і образи зайшов міський голова, який повідомив, що нічого не бачив. У заяві ОСОБА_1 повідомив, що він є інвалідом-інсультником, борцем за справедливість, має 82 роки, і ОСОБА_3 , як посадова особа мав його вислухати, а не застосовувати фізичну силу, ображаючи честь і гідність (а.с. 9, матеріалів кримінального провадження №0000359). Дана заява була написана ОСОБА_1 відразу після інциденту у міській раді. Відомості про удари в область голови відсутні.

Крім того, після зазначеної події позивач мав розмову з начальником поліції ОСОБА_4, який будучи допитаний в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 скаржився на ОСОБА_3 , що той його вигнав з міської ради, при цьому, жодних ознак побиття на ОСОБА_1 , помітно не було, і про удари, які нібито завдав ОСОБА_3 позивачу, ОСОБА_1 його не повідомляв.

Заяву ОСОБА_1 (а.с. 9, матеріалів кримінального провадження №0000359), писав одразу після конфліктної ситуації з ОСОБА_3 , яка відбулася в приміщенні міської ради, як вбачається, останній не скаржиться на побої у області голови, почерк рівний, букви однакові. Згідно пояснень ОСОБА_1 від 02.07.2018 (а.с.8, матеріалів кримінального провадження №0000359), вбачається, що хоча останній і скаржився на те, що ОСОБА_3 виштовхував його з кабінету, пояснив також, що тілесні ушкодження не отримував і швидкої медичної допомоги не потребує. Дані пояснення, які містяться в матеріалах справи узгоджуються з поясненнями свідків, які були допитані в судовому засіданні. Зокрема, свідок ОСОБА_5 під присягою пояснила, що жодних ударів вона не бачила, і хоча при виході з кабінету прохід дуже вузький, ОСОБА_1 з ОСОБА_3 торкалися один одного, але удари про які стверджує позивач, тим більш в потиличну частину голови, свідок ОСОБА_5 не могла не помітити, про що переконливо стверджувала під час допиту в судовому засіданні. Так, свідок ОСОБА_9 зазначив, що коли ОСОБА_11 вийшов із кабінету ОСОБА_5 , останній одразу поскаржився на те що його виштовхав ОСОБА_3 з кабінету, та поскаржився на біль у боку, про удари в область голови ОСОБА_1 ОСОБА_9 не повідомляв.

З витребуваних матеріалів кримінального провадження №000360 по зверненню ОСОБА_3 вбачається, що відповідач звернувся 04.07.2018 із заявою, що 02.07.2018 близько 11 год. 00 хв. ОСОБА_1 вчинив хуліганські дії, виражався образливо неприємними словами, порушував роботу Кам`янської міської ради. Однак, кримінальне провадження було закрито у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення. Дані матеріали підтверджують наявність конфлікту між сторонами, а також агресивну поведінку позивача по відношенню до працівників міської ради, про що також дала показання у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 .

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду, складеного о 14 год. 00 хв. 02.07.20218, на підставі самозвернення, вбачається, що ОСОБА_3 в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння не перебував.

Відповідно до Постанови про закриття кримінального провадження від 01 жовтня 2019 року вбачається, що кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000359 від 06.07.2018 за фактом нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_1 , було закрито із закінченням строків досудового розслідування (а.с. 20).

З висновків експертів, які були дослідженні в судовому засіданні (а.с. 10, 26) вбачається, що забій м`яких частин грудної клітки зліва, колінної області зліва, області правої лопатки, потиличної області голови, діагностовано лише на скаргах пацієнта, даний діагноз не підтверджений об`єктивними відомостями в медичному документі, відтак визначити ступінь ушкодження не є можливим. З виписки з історії хвороби, при обстеженні лікарем травматологом ОСОБА_1 наслідків побиття не зафіксовано, рентген знімках черепа, грудної клітини поперекового відділу хребта - кісткової патології не виявлено. В той же час діагностовано забій м`яких тканин грудної клітки зліва, колінної області зліва, області правої лопатки, затилкової області голови.

Отже, враховуючи:

- вищедосліджену медичну документацію;

-дослідженні матеріали кримінального провадження, де зафіксовані скарги ОСОБА_1 на дії ОСОБА_3 одразу після події та активна поведінка позивача, зокрема особисте звернення позивача до правоохоронних органів, особистий прийом у кабінеті начальника поліції, та відсутність скарг на удари в область голови.

- пояснення відповідача ОСОБА_3 , зазначені у відзиві, який не заперечив, що ОСОБА_1 порушував порядок у приміщенні Кам`янської міської ради, намагався завдати йому тілесних ушкоджень, що змусило його захиститися, тобто прибрати зі своїх грудей руки ОСОБА_1 ;

- показання свідка ОСОБА_5 , яка підтвердила конфліктну ситуацію у неї в кабінеті, та не заперечила факт можливого контакту між сторонами під час виходу ОСОБА_3 із приміщення, підтвердила поведінку ОСОБА_1 , одразу після виходу з кабінету з криками, що його ударили в бік. Про удари в область голови зазначила, що таких не було і не могло бути так, щоб вона їх не помітила;

- показання свідка ОСОБА_9 , який чув, що ОСОБА_3 говорив, що зараз поверне ОСОБА_1 додатки до заяви, які повернути насправді не міг, у зв`язку з їх відсутністю, та який зазначив, що ОСОБА_1 одразу після виходу з кабінету скаржився саме на біль у боку, внаслідок удару завданого ОСОБА_3 . Про удари в область голови одразу після події ОСОБА_1 не скаржився;

Відтак, враховуючи досліджені в судовому засіданні матеріали справи та показання свідків, суд приходить до висновку, що між струсом мозку, який був діагностований у ОСОБА_1 та подіями, які відбулися з 02.07.2018 у приміщенні Кам`янської міської ради за участі сторін, відсутній причинно-наслідковий зв`язок, що підтверджують вищезазначені докази дослідженні в судовому засіданні.

Судом з достовірністю встановлено, що між сторонами відбулася словесна перепалка та образи з обох сторін, що супроводжувалося взаємною штовханиною, та ударом відповідачем позивача. Факт удару у живіт кулаком ОСОБА_3 ОСОБА_1 в приміщенні міської ради, в кабінеті землевпорядника ОСОБА_5., мав місце. Даний факт узгоджується з усіма дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи, і є доведеним належними та допустимими доказами.

В той же час, судом не встановлено прямого причинно-наслідкового зв`язку між діями ОСОБА_3 та отриманими ОСОБА_1 тілесними ушкодженнями, у зв`язку з яким позивач перебував на лікуванні і придбавав ліки. Так позивачем не доведено причинно-наслідкового зв`язку між шкодою завданою йому відповідачем та інвалідністю, яка була йому встановлена.

Належних та допустимих доказів в розумінні ст.ст. 77, 78 ЦПК України про те, що позивач поніс витрати на своє лікування в розмірі 2101,32 грн. внаслідок неправомірних дій саме відповідача ОСОБА_3 суду не надано, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди задоволенню не підлягають.

Що стосується висновків експертів, які досліджені в судовому засіданні, дані висновки свідчать лише про наявність у позивача тілесних ушкоджень і не можуть бути доказом винуватості ОСОБА_3 в заподіянні цих ушкоджень.

Щодо вимог позивача про відшкодування моральної шкоди, суд приходить до наступного.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У пункті 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Наявність моральної шкоди доводиться позивачем, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв`язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації. Розмір відшкодування моральної шкоди оцінюється самим потерпілим та визначається у позовній заяві.

Разом з тим, моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати у повному обсязі, оскільки не має (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не є (і не може бути) адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка моральної шкоди за своїм характером є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом (Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Stankov v. Bulgaria» від 12 липня 2007 року, § 62).

Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1 зазначає, що у зв`язку зі вчиненням відповідачем проти нього протиправних дій, йому спричинено моральні страждання.

Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, про часткове задоволення позову в частині відшкодування моральної шкоди за моральні страждання позивача, який є особою похилого віку (на момент події мав 82 роки), є інвалідом, активним громадським діячем, та зазнав приниження від посадової особи органу місцевого самоврядування, який, об`єктивно мав фізичну перевагу, та незважаючи на емоційну, критичну та провокаційну поведінку позивача, повинен був проявляти стриманість та дотримуватися норм ввічливого спілкування.

Відтак, враховуючи суму моральної шкоди, яку заявив і оцінив сам позивача, а також встановлену судом шкоду (із 10 ударів зазначених позивачем, встановлено факт нанесення одного удару, які не призвели до тяжких наслідків), яка підлягає до задоволення, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача моральну шкоду на користь позивача в розмірі 1000 грн. за моральні страждання, які виникли у позивача у зв`язку з діями відповідача, внаслідок подій, що відбулися в приміщенні Кам`янської міської ради.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем заявлено позовні вимоги по сплаті моральної шкоди на суму 10000 грн., з яких судом задоволено вимоги на загальну суму 1000 грн., що складає 10% від загальної суми позовних вимог. Хоча позивач ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору, з відповідача підлягають стягненню 10% судового збору, що становить 90 грн. 80 коп.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 259, 265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст. 22, 23, 1167 ЦК України, суд,

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди кошти в розмірі - 1000 грн.

В задоволенні позову про відшкодування матеріальної шкоди відмовити.

Стягнути з відповідача ОСОБА_3 судовий збір на користь Державної судової адміністрації України 90 (дев`яносто) гривень 80 копійок.

Матеріали кримінального провадження №0000359 за фактом нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_1 та матеріали кримінального провадження №0000360 по зверненню ОСОБА_3 за ч.1 ст. 296 КК України, після набрання рішенням законної сили повернути до відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 20.01.2022.

Повне найменування сторін та їх місцезнаходження:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя О.Є. Ніколенко