Справа № 509/5519/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2022 року Овідіопольський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Кириченко П.Л.,

при секретарі Осадченко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в смт. Овідіополь заяву позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання спільно сумісним майном подружжя,

ВСТАНОВИВ:

03 листопада 2020 року позивачка звернулась з вищевказаним позовом про визнання спільно сумісним майном подружжя у вигляді транспортного засобу марки «Volkswagen» 2012 року випуску р.н. НОМЕР_1 до відповідача, який проживає на території Одеського (кол. Овідіопольського) району Одеської області.

06 листопада 2020 року судом першої інстанції було відкрито цивільне провадження.

17 березня 2021 року представник відповідача направив в порядку ст. 178 ЦПК України відзив на позов, який був направлений належним чином позивачці.

13 липня 2021 року з боку відповідача до суду надійшов зустрічний позов. Питання про об`єднання цивільних позовів не вирішено.

11 січня 2022 року в ході судового розгляду з боку позивачки ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони вчиняти певні дії відносно вищевказаного транспортного засобу.

Вивчивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступного.

За змістом ст. 149 ч.ч.1,2 ЦПК України єдиною підставою для забезпечення позову є заява учасника справи. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо не вжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ст. 150 ч.1 п.п. 1,3 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, а також забезпечується встановленням обов`язку вчинити певні дії. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Так дійсно, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, предметом позову є визнання спільно сумісного майна подружжя у вигляді спірного транспортного засобу. Власником транспортного засобу є відповідач ОСОБА_2 , що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу від 13.12.2012 року. Під час розгляду справи, органами правопорядку було розпочато досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч.2 КК України, щодо спірного транспортного засобу, відомості були внесені до ЄРДР № 0003439 від 16 грудня 2021 року.

Суд приходить до висновку про те, що позивачкою були надані належні та переконливі докази існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, що полягають в можливому відчужені вказаного рухомого майна третім особам до ухвалення рішення в даній справі, необхідності докладання значних зусиль та витрат для захисту цих прав, свобод та інтересів у майбутньому в разі не вжиття заходів забезпечення позову, а тому вважає, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню в частині накладення арешту на спірний транспортний засіб. Позивачка просить заборонити будь-яким особам укладати угороди стосовно рухомого майна, проводити його реєстрацію або здійснювати його відчуження.

З точки зору суду забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Метою забезпечення позову, згідно з процесуальним рішенням суду, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії судом розглядається, як додаткове забезпечення позову, яке з точки зору суду є не доцільним з урахуванням предмету позову, а тому в цій частині заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Окрім того, суд вважає, що на час розгляду судом заяви про забезпечення позову, відсутні підстави вважати, що існують обставини, за наявності яких законодавець встановив обов`язок суду щодо застосування зустрічного забезпечення, передбачених ст.154 ч.3 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.149-153,258,260 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити частково.

Накласти арешт на транспортний засіб марки «Volkswagen» 2012 року випуску, р.н. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , який зареєстрований за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В іншої частині відмовити.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Копію ухвали направити зацікавленим особам.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Суддя: Кириченко П.Л.