18.01.2022 227/1536/21
13 січня 2022 року м. Добропілля
Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:
Головуючого судді Здоровиці О.В.,
за участю секретаря с/з Сисенко Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі Добропільського міськрайонного суду цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом,-
5371,44 грн заборгованість за кредитом;
9864,85 заборгованість по процентам за користування кредитом;
250,00 грн нарахована пеня.
Позивач також просить стягнути з відповідача понесені ним судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2270 грн.
Ухвалою від 08.07.2021 року дану справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Ухвалою суду від 19.08.2021 року здійснено перехід розгляду справи зі спрощеного позовного провадження без виклику сторін до розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розглянути справу за відсутності представника позивача та в разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечував проти винесення заочного рішення по справі.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Із заявою про розгляд справи у його відсутність та з повідомленням причин неявки до суду не звертався, відзиву на позовну заяву до суду не надавав.
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, але не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, правом подання відзиву на позов не скористався і позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи судом встановлено таке.
Між сторонами склалися кредитні правовідносини.
Встановлено, що 22.01.2010 року ОСОБА_1 виявив намір на отримання банківських послуг у ЗАТ КБ «ПриватБанк» та отримати кредитну картку «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», на що вказує заява ОСОБА_1 , долучена до матеріалів справи (а.с.30).
Згідно копії Статуту АТ КБ «ПриватБанк» (а.с.47-48), вказаний банк є правонаступником всіх прав та обов`язків ЗАТ КБ «ПриватБанк».
Відповідно до змісту заяви (а.с.30), яка підписана ОСОБА_1 вбачається, що останній погодився з тим, що вказана заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку.
Згідно довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» 55 днів пільгового періоду, яка підписана відповідачем 22.01.2010 року (а.с.31) вбачається, що відповідач був обізнаний про те, що:
вказана картка є відновлювальною,
пільговий період складає до 55 днів,
базова відсоткова ставка за користування кредитом в гривнях в місяць на залишок заборгованості виходячи з розрахунку 360 днів в році, складає 2,5%,
розмір щомісячних платежів у розмірі 7% від заборгованості, але не менш 50 грн та не більше залишку заборгованості,
внесення щомісячних платежів повинно відбуватися до 25 числа місяця, наступного за звітним,
порядок нарахування пені за несвоєчасне погашення заборгованості становить (пеня = пеня(1) + пеня (2), де пеня (1) = (базова % ставка за договором)/30 - нараховується за кожен день прострочення кредиту; пеня(2) = 1% від заборгованості, але не менше 30 грн в місяць, нараховується раз в місяць, за наявності прострочення за кредитом або процентам 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму від 50 грн. та більше);
розмір штрафів при порушенні термінів платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених договором, більше ніж 30 днів становить (500 грн. + 5% від суми позову);
процентна ставка (щомісячна) на суму несанкціонованого превищення ліміту кредитування становить 3,75%.
Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_1 з умовами надання кредиту у вигляді платіжної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періода» був ознайомлений.
Довідкою позивача (а.с.29) підтверджується, що за кредитним договором, укладеним між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 була надана кредитна картка № НОМЕР_1 , яка відкрита 22.01.2010 року з терміном дії 11/13, № НОМЕР_2 , яка відкрита 12.10.2010 року з терміном дії 09/14, № НОМЕР_3 , яка відкрита 19.06.2012 року з терміном дії 10/15.
З довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти оформленої на ОСОБА_1 (а.с.28) вбачаться, що за картрахунком № НОМЕР_1 від 22.01.2010 року банком встановлювався та в подальшому змінювався кредитний ліміт таким чином:
22.01.2010 року 1000,00 грн
09.06.2010 року 1500,00 грн
05.03.2012 року 2000,00 грн
22.06.2012 року 5000,00 грн
13.08.2012 року 5500,00 грн
31.10.2019 року 0,00 грн.
Як підтверджується матеріалами справи, банк виконав зобов`язання, надавши відповідачу кредитні кошти, що підтверджується банківською випискою (а.с.20-27), яка підтверджує факт здійснення фінансових операцій за допомогою банківських карток № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , які видавались на ім`я ОСОБА_1 .
Правильність наданих банком розрахунків заборгованості не спростована відповідачем в установленому законом порядку.
Правовідносини по даній справі регулюються Цивільним Кодексом.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).
Згідно приписів ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Згідно ст. 615 ЦК України, у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється.
Згідно ст. 1054 ч.1 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ст. 1050 ч.2 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України.
Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦПК України).
За змістом статті 207 ЦПК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст. 638 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Звертаючись до суду з позовом, АТ КБ «Приватбанк» надало копію анкети-заяви від 22.01.2010 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ "Приватбанк", довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», які підписані відповідачем, а також розрахунок заборгованості та виписку за договором про користування відповідачем коштами.
Жодних заперечень відносно того, що відповідач не підписував вищевказану анкету-заяву про надання банковських послуг, та довідку про умови кредитування, а відповідно і не отримував в ПАТ КБ "ПриватБанк" кредитну картку, не користувався нею, отримуючи від банку кредитні кошти суду надано не було.
Суд зазначає, що відповідач погодився на умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», які зазначені в Довідці про умови кредитування (а.с.31), які ним були підписані.
Враховуючи досліджені судом докази, а саме анкету-заяву (а.с.30), довідку про умови кредитування (а.с.31), довідки про видачу кредитних карток, про зміну умов кредитування (а.с.28-29), виписку за договором (а.с.20-27), суд приходить до висновку про те, що між сторонами існують кредитні правовідносини, оскільки зазначені докази свідчать про те, що відповідач дійсно мав намір отримати у вказаному банку кредит, отримав його і користувався кредитними коштами банку здійснюючи повернення зазначених коштів, але повністю надані банком кредитні кошти не повернув, у зв`язку з чим станом на 29.03.2021 р. існує заборгованість перед банком.
Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.
Станом на момент розгляду даної справи докази виконання відповідачем зобов`язань з повернення грошей на картковий рахунок та сплати процентів за використання рахунком в матеріалах справи відсутні.
Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд, керуючись ст.141 ЦПК України, вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2270,00 гривень.
Керуючись ст. ст. 526, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 128, 133, 141, 223, 247, 280-283, 354 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом задовольнити.
5371,44 грн - заборгованості за кредитом;
9864,85 грн - заборгованості по процентам за користування кредитом;
250,00 грн заборгованість за пенею.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270,00 грн ( дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 копійок).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення до Добропільського міськрайонного суду Донецької області.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку позивачем, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, повністю або частково до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Копію рішення направити сторонам.
Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , останнє відоме місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .
Вступна та резолютивна частини рішення проголошені 13 січня 2022 року. Повний текст рішення буде складено 18 січня 2022 року.
Надруковано в нарадчій кімнаті у одному примірнику.
Суддя О.В. Здоровиця