Справа № 156/1081/21
Провадження № 2-о/156/4/22
Рядок статзвіту № 17
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

13 січня 2022 року смт Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Федечко М.О.,

за участю секретаря судового засідання Салатюк Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку окремого провадження в залі суду смт. Іваничі цивільну справу № 156/1081/21

за заявою ОСОБА_1 , представник Білецька Інна Миколаївна ,

заінтересовані особи - ОСОБА_3 та Литовезька сільська рада Володимир-Волинського району Волинської області

про встановлення факту, що має юридичне значення

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

представник заявника - Білецька І.М. ,

заінтересована особа ОСОБА_3 - не з`явився,

представник заінтересованої особи - Литовезької сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області - не з`явився,

в с т а н о в и в :

І. Суть заяви

Представник заявниці ОСОБА_1 - Білецька Інна Миколаївна звернулась до суду із вказаною заявою, у якій просила встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 з батьком ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 з 1987 року та на день відкриття спадщини, тобто - ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки той, будучи зареєстрованим по АДРЕСА_2 , з 1987 року фактично проживав із заявницею у будинку по АДРЕСА_1 до дня смерті.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 відкрилась спадщина на усе його майно, а так, як за життя спадкодавець заповіту не склав, спадщина відкрилась за законом.

До складу спадщини увійшли всі права та обов`язки померлого, що належали йому на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, в тому числі і право на земельну ділянку розміром 1,74 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована в адміністративно-територіальних межах Заставненської сільської ради.

Через відсутність належних підтверджуючих документів того факту, що ОСОБА_1 постійно проживала із спадкодавцем ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , на день відкриття спадщини, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_1 , заявниця не може реалізувати свої спадкові права та отримати свідоцтпо про право на спадщину, у зв`язку з чим змушена звернутися до суду з відповідною заявою.

ІІ. Процесуальні дії

Ухвалою від 13.12.2021 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, розгляд справи по суті призначено на 13.01.2022 року.

13.01.2022 року в судове засідання належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи ОСОБА_3 не з`явився, а заінтересована особа Литовезька сільська рада Володимир-Волинського району Волинської області участь свого представника у такому не забезпечила.

13.01.2022 року від заінтересованої особи ОСОБА_3 надійшла заява, в якій судовий розгляд даної справи просить проводити без його відсутності через неможливість його особистого прибуття в таке, відсутність заперечень щодо задоволення заяви ОСОБА_1 . Одночасно підтвердив, що його батько ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1987 року по день смерті за місцем реєстрації не проживав, а мешкав з ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 , яка його постійно доглядала. Разом з тим у поданій суду заяві ОСОБА_3 ствердив, що на день смерті батька ОСОБА_4 , тобто станом на 02.04.2012 року, він із спадкодавцем фактично не проживав, тому спадщину не прийняв; спір щодо спадкового майна після смерті ОСОБА_4 між ним та його сестрою ОСОБА_1 відсутній.

Від Литовезької сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області будь-яких заяв чи клопотань не надходило.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 223 ЦПК України). Випадки відкладення судового засідання відсутні.

У судовому засіданні заявниця та її представник Білецька І.М. заявлені вимоги підтримали повністю з підстав, зазначених у заяві та просили таку задовольнити.

ІІІ. Застосоване законодавство

Відповідно до ч. 1ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст.ст.1217, 1218, 1220, 1221, 1258, 1268 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи, в тому числі про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Згідно п. 23 вищевказаної Постанови, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази мають бути належними і допустимими відповідно до вимог ст.ст. 77-78 ЦПК України.

За положеннями ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місяця проживання в Україні» передбачено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

IV. Встановлені обставини та висновки суду

Із пояснень ОСОБА_1 судом встановлено, що вона із сім`єю проживали в будинку по АДРЕСА_2 . Після побудови у 1987 році будинку АДРЕСА_1 , вона, її мати, батько, чоловік та донька перебралися проживати у такий.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Заставне Володимир-Волинського (колишнього Іваничівського) району Волинської області помер батько заявниці - ОСОБА_4 , що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 05.04.2012 року, а.с. 8).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина за законом на усе належне йому майно. До складу спадщини ввійшли всі права та обов`язки померлого, що належали йому на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, в тому числі і право на земельну ділянку розміром 1,74 га для ведення особистого селянського госпоадрства, що розташована в адміністративно-територіальних межах Заставненської сільської ради, що підтверджено копією Державного акту на право приватної власності на землю серії ВЛ № 112 від 29.03.2003 року (а.с.10-11).

Із довідки Литовезької сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області від 25.11.2021 року № 234 встановлено, що ОСОБА_4 був зареєстрований в житловому будинку АДРЕСА_2 , однак фактично проживав у будинку АДРЕСА_1 (а.с.13).

Згідно довідки Литовезької сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області від 25.11.2021 року № 235 встановлено, що станом на день смерті ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), за однією адресою із спадкодавцем по АДРЕСА_2 зареєстрований, однак фактично не проживає його син - заінтересована особа по справі ОСОБА_3 (а.с.14).

Актом обстеження матеріально-побутових умов мешканців с. Заставне Володимир-Волинського району Волинської області від 25.11.2021 року № 233 встановлено, що ОСОБА_4 1937 року народження проживав без реєстрації по АДРЕСА_1 з 1987 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.15).

Відповідно до довідки від 16.11.2021 року № 223 заповіт від імені ОСОБА_4 Литовезькою сільською радою Володимир-Волинського району Волинської області не посвідчувався, пережилого подружжя немає, а спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 є його дочка - заявниця по справі ОСОБА_1 , яка доглядала за спадковим майном та обробляла присадибну ділянку (а.с.12).

Заявниця є спадкоємцем померлого за законом.

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 67864212 від 20.12.2021 року вбачається, що спадкоємці, або особи, які б належали до спадкоємців, що здійснюють спадкування за законом та які б звернулися протягом визначеного законодаством строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , із відповідними заяви до нотаріуса, відсутні (а.с.42-43).

Із постанови Іваничівської державної нотаріальної контори від 10.12.2021 року слідує, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 (а.с.45).

Факт постійного проживання заявниці ОСОБА_1 та її батька ОСОБА_4 саме у будинку АДРЕСА_1 у судовому засіданні підтвердили свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Так, ОСОБА_5 , яка являється сусідкою заявниці, свідчила, що після побудови у 1986 році будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_4 проживав у ньому разом з ОСОБА_1 . Окрім них, у даному будинку проживали також мати заявниці (дружина ОСОБА_4 ), її чоловік та дочка. Брат заявниці - ОСОБА_3 разом з ними у будинку АДРЕСА_1 не проживав. ОСОБА_4 був важко хворий, ОСОБА_1 його лікувала, доглядала, а після смерті поховала. Підтвердила, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживали разом з 1987 року по день смерті останнього - ІНФОРМАЦІЯ_1 в будинку АДРЕСА_1 ;

Із свідчень свідка ОСОБА_6 , яка являється односельчанкою ОСОБА_1 , судом встановлено, що з часу побудови в будинку АДРЕСА_1 у ньому постійно проживали: ОСОБА_4 , його дружина, дочка - ОСОБА_7 , зять і дві внучки. Син ОСОБА_4 - ОСОБА_3 в даному будинку не проживав. На день смерті ОСОБА_4 проживав у будинку АДРЕСА_1 .

Встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 та її батька ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 , заявнику необхідно для отримання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті спадкодавця, оскільки реалізувати своє право на оформлення спадщини вона не може через відсутність належного підтвердження факту постійного проживання із спадкодавцем на момент смерті останнього.

Проаналізувавши досліджені докази, суд вважає, що заявницею надано достатньо належних та допустимих доказів на підтвердження вимог про визнання факту її постійного проживання з ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 з 1987 року по день смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому заява підлягає задоволеню.

V. Судові витрати

Згідно ч.7 ст. 294 ЦПК України судові витрати у справах окремого провадження не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.13,76-81, 258, 259, 264, 265, 268, 293, 315, 319 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Білецької Інни Миколаївни, заінтересовані особи: ОСОБА_3 та Литовезька сільська рада Володимир-Волинського району Волинської області про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 із спадкодавцем ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 з 1987 року та на день відкриття спадщини, тобто - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судові витрати по справі залишити за заявником.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканка АДРЕСА_1 ;

Представник заявника: - адвокат Білецька Інна Миколаївна, ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ;

Заінтересована особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрвоане місце проживання: АДРЕСА_2 ;

Заінтересована особа: Литовезька сільська рада Володимир-Волинського району Волинської області, , вул. В. Якобчука, буд. 11 с. Литовеж Володимир-Волинський р-н, Волинська обл.

Повний текст рішення складено 17 січня 2022 року.

Суддя М.О.Федечко