РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2022 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Тимощука О.Я.

при секретарі Ковальчук О.Б.,

за участю представника позивача адвоката Якобчука П.О.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3 про припинення права на частку у спільному майні, визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3 , в якому просить

- визначити, що 2/3 частки спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 становлять: 1/3 частки квартири належить ОСОБА_1 та 1/3 частки квартири належить ОСОБА_2 ;

- припинити право власності ОСОБА_1 на 1/3 частку у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 зі сплатою вартості 1/3 частини згідно висновку про вартість майна від 08.11.2021 року;

- визначити, право власності на 2/3 частини спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 .

В обгрунтування позовних вимог вказує те, що вона та ОСОБА_1 є співвласниками спільної сумісної власності на 2/3 частини квартири, а ОСОБА_3 є власником 1/3 частини квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Спільне володіння та користування співвласниками спільної сумісної власності на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 неможливе з огляду на погані відносини, що склались між нею та відповідачем, оскільки вони не спілкуються та родинних зв`язків не підтримують.

Вона неодноразово зверталася до відповідача з проханням оплачувати житлово-комунальні послуги, натомість останній жодних сплат не здійснює, не утримує своє майно та тягар утримання своєї частки у цій квартирі переклав на неї. На її прохання продати їй свою частку в квартирі за ринковою ціною відповідач не погоджується, як і не погоджується здійснювати догляд за цією квартирою та здійснювати її ремонт. У зв`язку з цим виникла необхідність вирішення подальшої долі частини квартири, співвласниками якої є сторони по справі, задля забезпечення її співвласникам можливості роздільного проживання.

На її думку припинення власності на частку у спільному майні не завдасть істотної шкоди інтересам відповідача та членам його сім`ї, оскільки він постійно проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

У відповідності до інформації від 06.12.2021 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, 2/3 частини квартири перебувають у спільній сумісній власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Враховуючи норму ст. 370 ЦК України, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, відповідно частка ОСОБА_1 складає 1/3 частину квартири.

Представник позивача адвокат Якобчук П.О. в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_2 підтримав в повному обсязі та просить суд їх задоволити. Крім того, пояснив, що в даній квартирі зареєстровано п`ятеро осіб, двоє з яких є неповнолітніми, а відтак спільне проживання з відповідачем є неможливим.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просить в їх задоволенні відмовити. Підтвердив той факт, що не бажає проживати разом з позивачем та іншими співмешканцями, так як має житло в якому проживає разом з своєю сім`єю.

Крім того, зазначив, що комунальні платежі не сплачує і не буде платити, так як не проживає у спірній квартирі, жодних коштів не надає щодо належного утримання власності. Спірну частину квартири отримав у спадок від покійного батька.

Разом з тим, можливості здійснити виділ в натурі частки квартири АДРЕСА_1 , шляхом облаштування окремих входів немає можливості.

Окрім того, відповідач зазначив, що позивач пропонувала йому кошти в сумі 250 000,00 грн., однак погодитися з цим він не може, тому що вважає, що дана частина квартири коштує 500 000,00 грн. Якщо йому позивач запропонує такі кошти, то він може згодитися на відчуження належної йому частини квартири.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, повідомлялася про час та дату розгляду справи належним чином, подала через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області 22.12.2021 року письмові пояснення на позовну заяву.

Заслухавши думку представника позивача адвоката Якобчука П.О. та відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до положень ст.ст.317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У відповідності до ч. 2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними.

Положеннями ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканним, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 355 ЦК Українимайно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1 ст. 356 ЦК України, як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності.

Обов`язковими умовами для припинення права особи на частку в майні є наявність хоча б однієї з умов, визначених п.п. 1-3 ч. 1 ст. 365 ЦК України та умови, вказаної в п. 4 ч. 1 цієї статті.

Судом встановлено, що частка відповідача ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_1 становить 1/3, спільне володіння і користування майном є неможливим, оскільки сторони не проживають разом, спільного господарства не здійснюють.

За таких обставин припинення права власності не завдасть істотної шкоди інтересам відповідача ОСОБА_1 .

Крім того, відповідач зазначав що позивач пропонувала йому кошти в сумі 250 000,00 грн., однак погодитися з цим він не може, оскілки вважає, що дана частина квартири коштує 500 000,00 грн. Якщо йому позивач запропонує такі кошти, то він може згодитися на відчуження належної йому частини квартири.

Згідно з висновком про вартість майна від 08.11.2021 року 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 становить 578 423,00гривні. Враховуючи, що кожен із співвласників 2/3 частин має по 1/3 частини, вартість однієї частини, яка підлягає компенсації, становить 289 211,50 грн.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного правау разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до роз`яснень п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 78, ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Судом не встановлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

А тому, враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки частка відповідача є незначною, облаштувати окремий вхід неможливо, спільне проживання відповідача з позивачем неможливе через незадовільні відносини, відповідач має інше житло, в якому проживає, і за свою частку отримає матеріальну компенсацію згідно ринкової вартості його частки.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 317, 319, 321, 346, 355, 356, 365, 370, 372, 391 ЦК України, ст.ст. 7, 10, 76, 263- 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3 про припинення права на частку у спільному майні, визнання права власності задоволити.

Визначити, що 2/3 частки спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 становлять: 1/3 частки квартири належить ОСОБА_1 та 1/3 частки квартири належить ОСОБА_2 .

Припинити право власності ОСОБА_1 на 1/3 частку у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 зі сплатою ОСОБА_2 для ОСОБА_1 вартості 1/3 частини квартири згідно висновку про вартість майна від 08.11.2021 року в сумі 289 211 (двісті вісімдесят дев`ять тисяч двісті одинадцять) гривень 50 копійок.

Визнати право власності на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий Рівненським МУ УМВС України в Рівненській області 12.11.1997 року, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ).

Відповідач: ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 ).

Третя особа ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , паспорт серії НОМЕР_5 виданий Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області 24.04.2003 року, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ).

Суддя Рівненського

міського суду О.Я. Тимощук