УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" січня 2022 р. Київський районний суд м. Харкова в складі: головуючого судді Колесник С.А., за участю секретаря судового засідання Кудінової К.А., розглянувши заяву адвоката Ляпіна Дмитра Борисовича, що діє в інтересах позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі № 953/23624/2 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АТ БІОФАРМ» про стягнення основної заборгованості та штрафних санкцій за договорами про надання поворотної безоплатної фінансової допомоги, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Зайцева В.О. звернулася до суду з позовною заявою до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «АТ БІОФАРМ» про стягнення основної заборгованості та штрафних санкцій за договорами про надання поворотної безоплатної фінансової допомоги

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.12.2021 справу передано для розгляду судді Колесник С.А.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 13.12.2021 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

19.01.2022 адвокат Ляпін Д.Б., діючи в інтересах позивача ОСОБА_1 , подав до суду заяву про забезпечення позову, у якій просить:

- Накласти забезпечення позову у вигляді арешту коштів, які знаходяться на рахунках відкриті ТОВ «АТ БІОФАРМ» на суму 4265974,34 (чотири мільйони двісті шістдесят п`ять тисяч дев`ятсот сімдесят чотири гривні тридцять чотири копійки), а саме: НОМЕР_1 відкритий в АТ «Креді Агріколь Банк» та НОМЕР_2 відкритий в АТ «ОТП БАНК», до вирішення справи по суті.

- Накласти забезпечення позову у вигляді арешту на нерухоме майно, а саме: будівлю, нежитлову будівлю за адресою: Харківська обл., Дергачівський р.н., м. Дергачі, вулиця Залізнична, ЗІР; що перебуває у власності ТОВ «АТ БІОФАРМ» () сума вартості якого становить 767 500,00 грн., до вирішення справи по суті.

На обґрунтування поданої заяви представник позивача зазначив, зокрема, що у провадженні Київського районного суду м. Харкова перебуває справа № 953/23624/21 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АТ БІОФАРМ» (адреса місцезнаходження: 61057, м. Харків, пров. Театральний, буд. 5, кв. 1-А, ) про стягнення основної заборгованості та штрафних санкцій за договорами про надання поворотної безоплатної фінансової допомоги.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна ТОВ «АТ БІОФАРМ» володіє на праві приватної власності наступними об`єктами нерухомого майна: квартира, 1-кімнатна за адресою: АДРЕСА_1 ; нежитлова будівля АДРЕСА_2 ; Кадастровий номер: :00:004:0509; квартира, 1-кімнатна за адресою: АДРЕСА_3 ; земельна ділянка за кадастровим номером :00:004:0509; земельна ділянка за кадастровим номером :00:004:0506; земельна ділянка за кадастровим номером :00:008:0004; будівля, нежитлова будівля за адресою: АДРЕСА_4 ; нежитлова будівля, цеху по виробництву ветеринарних препаратів Адреса нерухомого майна; за адресою: АДРЕСА_5 .

Враховуючи, що позовні вимоги позивача є стягнення заборгованості за договором про надання поворотної безоплатної фінансової допомоги № 06/02/20-1 від 06.02.2020 у розмірі 2 947 950,39 грн., пені у розмірі 389 673,80 грн., інфляційні витрати у розмірі 138 379,94 грн., 3 (три) % річних у розмірі 73 941,73 грн., а всього 3 549 945,86 грн., а також стягнення заборгованість за договором про надання поворотної безоплатної фінансової допомоги № 07/12/20 від 07.12.2020 у розмірі 1 283 160,00 грн., пеню у розмірі 130 460,46 грн., інфляційні витрати у розмірі 45 440,09 грн., 3 (три) % річних у розмірі 24 467,93 грн., а всього 1 483 528,48 грн. Ціна позову становить 5 033 474,34 грн.

Зважаючи на той факт, що Позивач неодноразово звертався до Відповідача з відповідної вимогою претензією, та на той факт, що Відповідач не вживає жодних дій для виконання умов Договору, вважає за доцільне забезпечити позов шляхом накладення арешту на відповідну ціну позову.

Вказав, що визначити ціну об`єктів нерухомості самостійно Позивачу неможливо, вважає за доцільне накласти арешт на нежитлову будівлі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальна вартість якої становить 767 500,00 грн. та банківські рахунки відкриті ТОВ «АТ БІОФАРМ», а саме НОМЕР_1 відкритий в АТ «Креді Агріколь Банк» та НОМЕР_2 відкритий в АТ «ОТП БАНК», на суму 4 265 974,34 грн. Таким чином загальна вартість тимчасово арештованого майна буде становити рівнозначну суму позову, а саме 5 033 474,34 грн.

Зазначив, що пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення відсутні.

На підставі викладеного заявник звернувся до суду з даною заявою.

20.01.2022 до суду від представника відповідача адвоката Шатова С.О. надійшли Заперечення на заяву про забезпечення позову, у яких представник не погоджується з заявою позивача, вважає її необґрунтованою, безпідставною та бездоказовою. Також зазначив, що вжиття заходів забезпечення позову не тільки буде негативно впливати на господарську діяльність Товариства та його фінансовий стан, а й буде порушувати права та інтереси третіх осіб, які не є учасниками справи.

Так зазначив, що заявником у заяві про вжиття заходів забезпечення позову не наведено жодних фактичних обставин, які б свідчили про реальну ймовірність ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, у разі задоволення позову, тобто існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Крім того вказав, що застосований (в разі задоволення заяви) захід забезпечення позову буде суттєво перешкоджати законній господарській діяльності відповідача та унеможливлювати: сплату податків, зборів та інших обов`язкових платежів; сплату заробітної плати працівникам підприємства; виконання грошових зобов`язань перед третіми особами за укладеними господарськими договорами тощо, що навпаки призведе до існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Вказані обставини не тільки негативно будуть впливати на господарську діяльність Товариства та його фінансовий стан, а й будуть порушувати права та інтереси третіх осіб, які не є учасниками справи.

Також, зазначені обставини призведуть до застосування контролюючими органами у відношенні відповідача штрафних (фінансових) санкцій, адміністративних штрафів, зокрема: за несплату податків, зборів та інших обов`язкових платежів; за несплату заробітної плати, тощо.

Крім того, зазначені обставини можуть спричинити повне зупинення господарської діяльності ТОВ «АТ Біофарм», що призведе до матеріальних збитків розмір яких буде складати понад 10 000 000,00 (десять мільйонів) грн.

Зазначив, що на виконання приписів пункту 6 частини 1 статті 151 ЦПК України, заявник вказує про відсутність пропозицій щодо зустрічного забезпечення, тоді як до суду звертається з позовними вимогами про стягнення з відповідача 5 033 474,34 грн. та, як зазначалось вище, просить суд накласти арешт на все майно та на всі банківські рахунки ТОВ «АТ БІОФАРМ», що в свою чергу порушує принцип збалансованості інтересів сторін.

З огляду на викладене, заява про вжиття заходів забезпечення позову, на його думку, не відповідає вимогам щодо розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів учасників, доведеності реальної загрози ефективному захисту порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача у разі невжиття заявлених заходів.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову і, не вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог по суті, суд прийшов до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Вирішуючи питання щодо доцільності забезпечення позову у спосіб, про який просить позивач, суд також враховує правову позицію Верховного Суду.

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», роз`яснено про те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.ч. 5,6 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Звертаючись до суду з вказаною заявою, представник позивача вказує, що Позивач неодноразово звертався до Відповідача з відповідної вимогою претензією, проте Відповідач не вживає жодних дій для виконання умов Договору, а тому вважає за доцільне забезпечити позов шляхом накладення арешту на відповідну ціну позову.

Так, дійсно, як вбачається з поданої позовної заяви, ОСОБА_1 просить стягнути з ТОВ «АТ БІОФАРМ» на його користь заборгованість за договором про надання поворотної безоплатної фінансової допомоги № 06/02/20-1 від 06.02.2020 у розмірі 2 947 950,39 грн., пеню у розмірі 389 673,80 грн., інфляційні витрати у розмірі 138 379,94 грн., 3 (три) % річних у розмірі 73 941,73 грн., а всього 3 549 945,86 грн., а також заборгованість за договором про надання поворотної безоплатної фінансової допомоги № 07/12/20 від 07.12.2020 у розмірі 1 283 160,00 грн., пеню у розмірі 130 460,46 грн., інфляційні витрати у розмірі 45 440,09 грн., 3 (три) % річних у розмірі 24 467,93 грн., а всього 1 483 528,48 грн.

Проте, звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову, представником позивача не надано жодного доказу в обґрунтування того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Сама по собі подача позову ще не є підставою для накладення арешту на нерухоме майно та рахунки підприємства.

Так з моменту укладення договорів, виконання умов яких наразі вимагає позивач, минуло майже два роки, заявником не доведено дійсних намірів відповідача наразі відчужити нерухоме майно, провести його реконструкцію, зняти гроші з рахунків підприємства, тощо.

Крім того, суд вважає, що накладення арешту на рахунки підприємства, може суттєво перешкодити законній господарській діяльності відповідача та унеможливить сплату податків, зборів та інших обов`язкових платежів, заробітної плати працівникам підприємства; виконувати грошові зобов`язання перед третіми особами за укладеними господарськими договорами тощо.

Враховуючи викладене вище, суд відмовляє представнику позивача у задоволенні заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 81, 149 - 153, 258, 260, 261, 263, 353 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви адвоката Ляпіна Дмитра Борисовича, що діє в інтересах позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити у повному обсязі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/sud2022.

Суддя Колесник С.А.