Ухвала

Іменем України

21 січня 2022 року

м. Київ

справа № 185/3976/20

провадження № 61-21258ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Карпенко С. О.,

розглянувши касаційну скаргу Приватного підприємства «Агрофірма «Старт» на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 лютого 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 жовтня 2021 року, якою ця ухвала залишена без змін, в справі за позовом ОСОБА_1 до Вербківської сільської ради, третя особа - Приватне підприємство «Агрофірма «Старт», про встановлення постійного безоплатного земельного сервітуту за заявою Приватного підприємства «Агрофірма «Старт» про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Вербківської сільської ради, третя особа - Приватне підприємство «Агрофірма «Старт» (далі - ПП «АФ «Старт») про встановлення постійного безоплатного земельного сервітуту.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2020 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 08 жовтня 2021 року, позов ОСОБА_1 задоволено. Встановлено на користь ОСОБА_1 постійний, безоплатний земельний сервітут, який полягає в праві проходу та проїзду на велосипеді, праві проїзду на транспортному засобі по наявному шляху (асфальтована дорога) через земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0887, яка належить Вербківській сільській раді, до земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0902.

У грудні 2020 року ПП «АФ «Старт» звернулося до суду із заявою про перегляд рішення Павлоградського районного суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2020 року за нововиявленими обставинами на підставі пункту 1 частини другої статті 423 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), посилаючись на те, що 01 грудня 2020 року воно дізналася, що Вербківською сільською радою було складено акт обстеження земельних ділянок, з якого вбачається, що до земельної ділянки, яка належить позивачу ОСОБА_1 , існує інша під`їзна ґрунтова дорога, а тому немає необхідності у встановленні сервітуту.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 лютого 2021 року, залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 08 жовтня 2021 року, в задоволенні заяви ПП «АФ «Старт» відмовлено.

Судові рішення судів попередніх інстанцій в частині відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами мотивовані тим, що наведені ПП «АФ «Старт» обставини не є нововиявленими та не спростовують фактів, покладених в основу рішення суду. Акт, складений 01 грудня 2020 року Вербківською сільською радою, лише констатує наявність фактів, які були предметом судового розгляду під час ухвалення рішення суду від 16 листопада 2020 року. Фактично заява ПП «АФ «Старт» спрямована на новий судовий розгляд.

24 грудня 2021 року ПП «АФ «Старт» подало засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2020 року, ухвалу цього суду від 24 лютого 2021 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 08 жовтня 2021 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, зобов`язавши здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Касаційна скарга в частині оскарження ухвали Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 лютого 2021 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 08 жовтня 2021 року за заявою ПП «АФ «Старт» про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, подана на підставі абзацу 2 частини другої статті 389 ЦПК України, мотивована тим, що заява ПП «АФ «Старт» про перегляд рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2020 року за нововиявленими обставинами була розглянута неповноважним складом суду, оскільки за змістом частини тринадцятої статті 33 ЦПК України розгляд такої заяви здійснюється тим самим складом суду, який ухвалив рішення, що переглядається. Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2020 року було ухвалене у складі судді Перекопського М. М., а розгляд заяви ПП «АФ «Старт» було здійснено Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області у складі судді Шаповалової І. С. Апеляційний суд не дослідив вказаної обставини і не надав їй належної правової оцінки.

Касаційне провадження в частині оскарження ухвали Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 лютого 2021 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 08 жовтня 2021 року, якою ця ухвала залишена без змін, не підлягає відкриттю з таких підстав.

Частинами першою, другою статті 423 ЦПК України передбачено, що рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Згідно з частиною четвертою статті 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

За змістом наведених норм права необхідними умовами визнання обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, нововиявленими є те, що зазначені обставини є істотними та існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки учасників справи. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Перший критерій для віднесення обставин до категорій нововиявлених для суду становить істотність цих обставин для вирішення справи.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби така обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Другим критерієм для віднесення обставин до категорії нововиявлених для суду є доведеність того, що такі обставини не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими учасникам справи, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення.

Встановлено, що при розгляді позову ОСОБА_1 по суті суди дослідили розташування земельної ділянки позивача та інших ділянок, які її оточують і також відносяться до земель Вербківської сільської ради, але не містять асфальтованої дороги та на них не планується її будівництво. Встановивши обставини, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи, оцінивши зібрані у справі докази, суди дійшли висновку, що позивачу можливо забезпечити доступ до його земельної ділянки лише шляхом встановлення земельного сервітуту, який полягає у праві проходу та проїзду позивача через земельну ділянку, яка належить відповідачу.

З огляду на зазначене суди попередніх дійшли висновку, що складення 01 грудня 2020 року акта Вербківською сільською радою не є нововиявленою обставиною, так як вказаний документ лише констатує наявність фактів, які були предметом судового розгляду під час вирішення позову по суті.

Частиною третьою статті 429 ЦПК України передбачено, що за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Встановивши, що обставини, на які посилалося ПП «АФ «Старт» у заяві про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2020 року, не є нововиявленими в контексті положень статті 423 ЦПК України, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про відмову в задоволенні його заяви.

При цьому суди обґрунтовано виходили з того, що доводи заяви ПП «АФ «Старт» зводяться до його незгоди з результатом розгляду цієї справи, оскільки обставинам, на які воно посилалося у своїй заяві, було надано оцінку судом під час розгляду справи по суті.

Аргументи заявника зводяться до бажання повторного перегляду вже вирішеної справи тільки з метою її нового слухання і вирішення. Проте це порушує принцип остаточності рішення суду (res judicata), оскільки підстав для перегляду судового рішення немає, права та обов`язки сторін уже вирішені (рішення Європейського суду з прав людини від 28 листопада 1999 року у справі «Брумареску проти Румунії» та від 09 листопада 2004 року у справі «Науменко проти України»).

Доводи заявника про те, що його заява про перегляд рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2020 року за нововиявленими обставинами була розглянута неповноважним складом суду, оскільки її розгляд було здійснено суддею Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Шаповаловою І. С., а рішення місцевого суду, яке просило переглянути товариство, ухвалене у складі судді Перекопського М. М., не заслуговують на увагу з огляду на таке.

Відповідно до частини першої, абзацу 1 частини тринадцятої статті 33 ЦПК України визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-комунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених у частині другій статті 14 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ. Розгляд заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами здійснюється тим самим складом суду, який ухвалив рішення, що переглядається, якщо справа розглядалася суддею одноособово або у складі колегії суддів. Якщо такий склад суду сформувати неможливо, суддя або колегія суддів для розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами визначається в порядку, встановленому частиною першою цієї статті.

Згідно з пунктами 2.3.1, 2.3.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 02 квітня 2015 року № 25 (далі - Положення), розподіл судових справ здійснюється в суді в день їх реєстрації, на підставі інформації, внесеної до автоматизованої системи, уповноваженою особою апарату суду, відповідальною за здійснення автоматизованого розподілу судових справ. Не розподіляються щодо конкретного судді судові справи, що надійшли, зокрема у період відпустки судді.

Пунктом 2.3.51 Положення передбачено, що судова справа підлягає повторному автоматизованому розподілу у разі, якщо суддя, в провадженні якого перебувала судова справа, зазначена в підпункті 2.3.45 пункту 2.3 цього Положення, на момент повернення її із суду апеляційної чи касаційної інстанцій не працює в цьому суді або таку судову справу неможливо передати судді з підстав, зазначених у пункті 2.3.3 цього Положення.

Зі звіту про передачу судової справи раніше визначеному складу суду від 29 грудня 2020 року, розміщеного на вебсайті судової влади України https://court.gov.ua/, вбачається, що справу № 185/3976/20 з типом поєднання - за нововиявленими обставинами, було передано судді-доповідачеві Перекопському М. М.

Згідно із звітом про повторний автоматизований розподіл справ між суддями від 29 грудня 2020 року, розміщеного на вебсайті судової влади України https://court.gov.ua/, справу № 185/3976/20 з типом поєднання - за нововиявленими обставинами, було призначено судді-доповідачеві Шаповаловій І. С., суддю Перекопського М. М. виключено з розподілу у зв`язку з його перебуванням у відпустці.

Отже, у зв`язку з перебування судді Перекопського М. М. у відпустці заява ПП «АФ «Старт» була розподілена судді Шаповаловій І. С., а доводи ПП «АФ «Старт» про розгляд його заяви неповноважним складом суду є безпідставними.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Із змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосовування судами норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність судових рішень.

Тому у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ПП «АФ «Старт» на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 лютого 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 жовтня 2021 року необхідно відмовити.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (пункт 45 рішення Європейського суду з прав людини від 23 жовтня 1996 року у справі «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), пункти 37, 38 рішення Європейського суду з прав людини від 19 грудня 1997 року у справі «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).

Згідно з частиною п`ятою статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження у випадку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, вирішує колегія суддів у складі трьох суддів.

У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження у справі не підлягає окремому розгляду клопотання ПП «АФ «Старт» про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 лютого 2021 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 08 жовтня 2021 року, якою ця ухвала залишена без змін.

Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Приватного підприємства «Агрофірма «Старт» на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 лютого 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 жовтня 2021 року, якою ця ухвала залишена без змін, в справі за позовом ОСОБА_1 до Вербківської сільської ради, третя особа - Приватне підприємство «Агрофірма «Старт», про встановлення постійного безоплатного земельного сервітуту за заявою Приватного підприємства «Агрофірма «Старт» про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко