Єдиний унікальний номер справи 235/5958/20
Номер провадження 2/235/22/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2022 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді: Клікунової А. С.,

за участю секретаря судового засідання: Нагорної К. В.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника відповідача: ОСОБА_2 ,

третьої особи: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа ОСОБА_3 , про відшкодування матеріальних та моральних збитків, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаною позовною заявою, в якій заявлено вимогу стягнути з відповідача ОСОБА_5 на її користь матеріальну шкоду у розмірі 4358,90 гривень та моральну шкоду в розмірі 10 000 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовано наступним. 31.07.2020 року водій ОСОБА_4 керуючи автомобілем Fiat Doblo, реєстраційний номер НОМЕР_1 у с. Новоолександрівка, Покровського району, на перехресті вул. Гагаріна та вул. Набережна, під час руху не врахував дорожньої обстановки та особливостей дорожніх умов, не дотримався безпечного інтервалу скоїв зіткнення з електро-велосипедом, який рухався у попутному напрямку, чим порушив п.13.1 ПДР, тобто ДТП. В результаті вказаної пригоди пасажири електро-велосипеду ОСОБА_6 та ОСОБА_1 отримали тілесні ушкодження та були госпіталізовані до Мирноградської ЦМЛ. 17 серпня 2020 року Красноармійським міськрайонним судом Донецької області була винесена постанова згідно якої ОСОБА_4 був визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Постанова набрала законної сили 28.08.2020 року. В результаті неправомірних дій ОСОБА_4 позивач ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження та потрапила до Мирноградської міської лікування лікарні, де проходила лікування в травматологічному відділенні КНП " Мирноградська центральна міська лікарня " в період з 31.07.2020 року по 10.08.2020 року з діагнозом: "Поєднана травма тіла: ЗЧМТ. Струс головного мозку. Забій грудної клітини зліва. Численні великі садна лівої верхньої кінцівки. Забій садно лівої молочної залози. Численні садна лівої нижньої кінцівки. Садно правого колінного суглоба. З 11.08.2020 року ОСОБА_1 знаходилася на амбулаторному лікуванні. Для лікування позивач вимушена була придбати за свої кошти ліки. Відповідач жодним чином не намагався допомогти їй з лікуванням та відшкодувати збитки. На придбання ліків позивач витратила 2664,90 гривень. Крім того, ОСОБА_1 було призначено обстеження у головного експерта нейрохірурга у м. Краматорську, та були витрачені додаткові кошти у розмірі 500 гривень, пов`язані з придбанням палива для поїздки до м. Краматорська та в зворотній бік до міста Мирнограда та додатково призначені ліки (Медогистин вартість 136,50 гривень, нейромідін вартістю 590,50 гривень, дексолгін вартістю 229,50 гривні, гліцін - вартістю 34 гривні, цертамен вартістю 203,50 гривень). Строк лікування 1 місяць. Тобто, позивач додатково витратила 1694 гривень (500 гривень - паливо та 1194 гривні - медичні ліки). Загальна сума матеріальних збитків склала 4358,90 гривень. Крім того, позивач зазначає, що їй були спричинені моральні страждання. Після отриманої травми, у неї значно погіршився сон, постійні головні болі. Стан її здоров`я потребує тривалого відновлення. Погіршилися психотравматичні фактори, що спричинили негативні емоції і переживання, вплинули на реалізацію її намірів та ділових стосунків. ОСОБА_1 отримала сертифікат Київського національного університету культури і мистецтв ім. Поплавського про те, що успішно склала випробування за спеціальністю "Актор театру та кіно ". Але за умовами механізму реєстрації учасників відбору, творчі конкурси проводилися в період з 01 по 12 серпня 2020 року включно, та додаткові з 13 по 22 серпня 2020 року. Саме в ці періоди позивач знаходилася на лікарняному, що завадило їй здати вступні іспити в КНУКіМ ім. М. Поплавського в 2020 році, що негативно вплинуло на її психологічний стан. ОСОБА_1 вважає, що сума у розмірі 10000 (десять тисяч) гривень в меншій мірі покриє її моральні страждання. За таких обставин, ОСОБА_1 звернулась до суду.

Судом порушено справу, між сторонами виникли матеріально-правові і процесуально-правові наслідки такого рішення. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, що узгоджується з ч. 4 ст. 19, ст. 274 ЦПК України.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 про дату, час проведення судового засідання повідомлений належним чином, суду адресував, в порядку п. 3 ч. 1 ст. 43, ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заяву про розгляд справи у його відсутність. В порядку ст. 191 ЦПК України, подав відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, та зазначає наступне. Відповідач посилається на ст. 19 ЗУ «Про дорожній рух», відповідно до якої особи, які керують велосипедами без двигунів, мають право: їздити по спеціальних велосипедних доріжках, а в разі їх відсутності - по краю проїзної частини дороги, вулиці чи узбіччю. Вони зобов`язані: використовувати технічно справні та належним чином обладнані велосипеди; не перевозити вантажів, що заважають керуванню; не перевозити пасажирів, за винятком дітей віком до семи років, на спеціально обладнаному сидінні. Та відповідно до пп. д) п. 6.6 Правил дорожнього руху велосипедисту заборонено перевозити пасажирів на велосипеді (за винятком дітей до 7 років, які перевозяться на додатковому сидінні, обладнаному надійно закріпленими підніжками). ОСОБА_4 зазначає, що в епікризі № 4971/539 у розділі «Анамнез захворювання» зазначено, що позивач отримала травму будучі пасажиром велосипеда, яким керувала її сестра ОСОБА_3 . Відповідач вважає, що таким чином, будь-яка шкода, що завдана позивачу під час пересування забороненим способом, має відшкодовуватись особою, яка всупереч пп. д) п. 6.6 Правил дорожнього руху, допустила таке перевезення, а саме сестрою позивача, третьою особою у справі - ОСОБА_3 ОСОБА_4 вказує, що у постанові Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 17.08.2020 року не міститься висновків щодо спричинення ним шкоди позивачу. Та постановою суду встановлено, що ДТП відбулось о 16 годині 05 хвилин 31.07.2020 року, в той час як відповідно до епікризу, позивач звернулася у травматологічне відділення 31.07.2020 року о 15.00 год. ОСОБА_4 також зазначає, що з наданих позивачем чеків вбачається, що із призначених ОСОБА_1 лікарських препаратів придбано: цераксон - 525,00 грн., 105,00грн., 105 грн.; тіоцетам - 142,50 грн., 28,50 грн, 28,50 грн.; NaCl - 3,50грн, 12,50 грн, 3,50 грн, 1,75 грн, 12,50 грн.; L-лізин есцинат - 98,90грн., 98,90 грн.; гепацеф - 150 грн, 75 грн. (загальна сума - 1391,05 грн.). Доказів того, що ОСОБА_1 були призначені інші ліки, назви яких містяться у чеках, позивачем не надано. Відповідач зазначає, що також відсутні докази направлення позивача до нейрохірурга у м. Краматорськ, та підкреслює, що у висновку нейрохірурга зазначено діагноз «Закрита побутова ЧМТ». Щодо вступу ОСОБА_1 до Київського національного університету культури і мистецтв ім. Поплавського, відповідач зазначає, що додаткові творчі конкурси відбувались з 13 по 22 серпня 2020 року, а позивач була виписана з лікарні 10.08.2020 року та не мала перешкод у вступі до учбового закладу. Відповідач у відзиві зазначає: «що позивач сама своєю грубою недбалістю, нехтуванням правил дорожнього руху, пересувалась на велосипеді в якості пасажира, що заборонено, тим самим своєю поведінкою створила для себе ситуацію, за якої зазнала шкоди.»

Відповідно до ст. 278 ЦПК України, позивачем було подано відповідь на відзив, в якій зазначає, що відповідно до постанови Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 07.08.2019 року по справі № 235/4847/20 встановлено, що саме відповідач під час руху не врахував дорожньої обстановки та особливостей дорожніх умов, недотримався безпечного інтервалу, скоївши ДТП, а саме зіткнення з електровелосипедом, який рухався у попутному напрямку.

Представник відповідача - адвокат Жуковська М.В. у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, надала пояснення аналогічні відзиву відповідача.

Третя особа ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити.

В судовому засіданні встановлено такі факти та відповідні правовідносини.

31.07.2020 о 16 годині 05 хвилин відповідач, керуючи Fiat Doblo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у с. Новоолександрівка Покровського району, на перехресті вул. Гагаріна та вул. Набережна, під час руху не врахував дорожньої обстановки та особливостей дорожніх умов, не дотримався безпечного інтервалу, скоївши ДТП, а саме скоїв зіткнення з електровелосипедом, який рухався у попутному напрямку, чим порушив п.13.1 ПДР, за що постановою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 17.08.2020 відповідача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Постанова набрала законної сили 28.08.2020 (а.с.12).

З письмових пояснень, наданих відповідачем в ході опитування інспектором Покровського ВП ГУ НП в Донецькій області 31.07.2020, вбачається, що відповідач їхав зі швидкістю 30 км/год, попереду нього рухався електровелосипед на якому пересувалится дві дівчини та дитина між ними, індивідуальних засобів захисту на яких не було; позивач почав їх обганяти та почув удар в праву частину автомобіля, зупинився, вийшов та побачив, що вони впали (а.с.19).

Відповідно до листа Покровського відділу поліції ГУ НП в Донецькій області від 16.11.2020 року відповідачу на його звернення від 21.10.2020 про притягнення до адміністративної відповідальності велосипедистки - відповідача повідомлено, що її притягнути не можливо, оскільки закінчився строк притягнення до адміністративної відповідальності за такою дорожньо-транспортною пригодою (а.с.35).

З епікризу історії хвороби № 4971/539 вбачається, що ОСОБА_1 , 2001 р.н., знаходилась у травматологічному відділенні КНП «МЦМЛ» ММР з 31.07.20 року по 10.08.20 року з діагнозом: поєднана травма тіла: ЗЧМТ. Струс головного мозку. Забій грудної клітини зліва. Численні великі садна лівої верхньої кінцівки. Забій садно лівої молочної залози. Численні садна лівої нижньої кінцівки. Садно правого колінного суглоба. Лікування: у відділенні хвора отримувала: обробку саден, етамзілат 2,0 * 2р.д.в/м, кетальгін 1,0 в/м. *2р.д. при болях, L-лізину есцинат 10,0 + NaCl 200,0 в/в*1р.д., гепацеф 1,0 + NaCl 5,0*2р.д.в/в після проби, лінекс 2к.*3р.д., омез 1к.*2р.д., цераксон 1000 мг в/в., церукал 2,0 в/м, тіоцетам 10,0 в/в.+ NaCl 200,0 в/в крап., гліцин 1т.*2р.д. (а.с. 13).

Висновком Головного експерта нейрохірурга Департаменту охорони здоров`я Донецької облдержадміністрації Калач О.В. у ОСОБА_1 встановлено основний діагноз: закрита побутова поєднана ЧМТ (31.07.2020 року): струс головного мозку. Забої, садна м`яких тканин стовбура, кінцівок (а.с. 14).

Відповідно до чеків, позивач ОСОБА_1 для придбання ліків витратила кошти у загальній сумі 2664,90 гривень (а.с. 58).

На виконання ухвали Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 16.12.2020 року про витребування, КНП «Мирноградська центральна міська лікарня» Мирноградської міської ради надано інформацію щодо призначень лікарських засобів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для її лікування в травматологічному відділенні з 31.07.2020 року по 10.08.2020 року. Медикаменти, які були призначені: лікарські засоби придбані за кошти хворої: етамзілат 2,0 * 3р.д., кетальгін 1,0 в/м. *2р.д., фіз. Розчин 0,9% 200,0 + Л-лізин 10,0 6 діб, цераксон 1000 5,0 10 діб, тиоцетам 10,0 10 діб, церукал 2,0 3 доби, гепацеф 1,0 + фіз. розчин, 0,9% 5,0 *р.5діб, лінекс 2к *3р 6 діб, глицин 1 т. *2р. 10діб. З 14.08.2020 року по 25.08.2020 року лікування ОСОБА_1 продовжено у лікаря невропатолога лікувально-діагностичного відділення КНП «МЦМЛ» ММР. Призначено лікування: глицин 1 т. *3р. 10 діб, цертамен 1к. *2р. 10 діб, медогістін 24 мг *2р. 2 тижня, дексалгін 1т.*2р.10 діб, нейромедін 1т.*3р. верошпірон 1т. зранку 1 тиждень. 14.08.2020 року ОСОБА_1 була призначена консультація з лікарем нейрохірургом в м. Краматорську. 17.08.2020 року ОСОБА_1 консультована головним експертом нейрохірургом Департаменту охорони здоров`я облдержадміністрації Калач О.В. Рекомендації: продовжити лікування у невропатолога за місцем проживання. До лікування: мемоплант 40 мг 1т. 2р/д 1 місяць, ентрол 100 мг 1т. зранку 1 місяць. Видаткові матеріали не були придбані ОСОБА_1 за час лікування в травматологічному відділенні КНП «МЦМЛ» ММР (а.с. 64-65).

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 16.12.2020 року по справі № 235/5961/20 (НП 2/235/1952/20) позовну заяву ОСОБА_3 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_6 , до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , матеріальну шкоду у розмірі 629,21 грн (шістсот двадцять дев`ять грн. 21 коп.). Стягнуто з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , завдану ОСОБА_6 моральну шкоду в розмірі 10 000 грн (десять тисяч грн.) (а.с. 71-73).

Позивач ОСОБА_1 в позовній заяві зазначає, що має сертифікат Київського національного університету культури і мистецтв ім. Поплавського про те, що успішно склала випробування за спеціальністю "Актор театру та кіно ". Але за умовами механізму реєстрації учасників відбору, творчі конкурси проводилися в період з 01 по 12 серпня 2020 року включно, та додаткові з 13 по 22 серпня 2020 року. Саме в ці періоди позивач знаходилася на лікарняному, що завадило їй здати вступні іспити в КНУКіМ ім. М. Поплавського в 2020 році, що негативно вплинуло на її психологічний стан (а.с. 10, 11).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

У відповідності до ч. 1 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Приписами ст. 1187 ЦК України визначені підстави відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, за якими джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 5 ст. 1187 ЦК України, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Отже, за загальним правилом, відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.

Враховуючи обставини, що відповідачем не спростовано факт пересування електровелосипеда з двома дівчинами та дитиною між ними, на підставі досліджених доказів, суд вважає встановленими обставини вчинення відповідачем винуватих та протиправних діянь, встановлених постановою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 17.08.2020 (справа №235/4847/20) та рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 16.12.2020 року (справа №235/5961/20), а також факт завдання шкоди здоров`ю позивача та причинний зв`язок між ними та настанням такої шкоди.

При цьому суд зазначає, що правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Так, відповідно до ст. 999 ЦК України, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування).

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», положеннями ст. 3 якого визначено, що метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників.

Обов`язок доказування і подання доказів покладається на сторін у відповідності до ст. 81 ЦПК України.

Відповідачем та його представником не було надано відповідних доказів на підтвердження того, що на час настання вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди за участю позивача та відповідача цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована та обов`язок відшкодувати шкоду має покладатись на певного страховика.

У зв`язку з вказаним, відповідальність з відшкодування, спричиненої в результаті ДТП, позивачу матеріальної та моральної шкоди має нести відповідач.

Відповідно до ч. 1 ст. 76, ч. 1 ст. 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Доказами підтверджується, що в результаті отриманих травм ОСОБА_1 , лікарями були призначені ліки, які відповідно до чеків були придбані позивачем на загальну суму 2664,90 гривень. У позовній заяві заявлено вимогу про стягнення матеріальної шкоди у сумі 4358,90 гривень. Отже, 4358,90 грн. - 2664,90 грн. = 1694 грн. - решта заявленої суми на стягнення з відповідача не підтверджена доказами. Враховуючи викладене, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди підлягають частковому задоволенню, а саме в сумі 2664,90 гривень.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

За п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» судам роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Як зазначено вище, за ч. 2 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини, зокрема фізичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, N 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12.07.2007).

Наявність моральної шкоди доводиться позивачем, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв`язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації. Розмір відшкодування моральної шкоди оцінюється самим потерпілим та визначається у позовній заяві.

Разом з тим, моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати у повному обсязі, оскільки не має (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не є (і не може бути) адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Враховуючи наявні в матеріалах справи докази: епікриз історії хвороби, висновок Головного експертного нейрохірурга позивача, внаслідок отриманих травм в результаті ДТП за участю відповідача, суд зазначає, що позивач ОСОБА_1 без сумніву зазнала сильного фізичного болю, через отримані травми, проходила лікування, у неї значно погіршився сон, постійні головні болі. Стан її здоров`я потребує тривалого відновлення. Погіршилися психотравматичні фактори, що спричинили негативні емоції і переживання, вплинули на реалізацію її намірів та ділових стосунків, а саме вступу у навчальний заклад.

З огляду на характер та обсяг страждань (душевних, психічних), яких зазнала позивач, характер немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення), виходячи з засад розумності та справедливості, суд вважає достатнім розміром відшкодування моральної шкоди в сумі 5000 гривень.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За приписами ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, резолютивна частина рішення суду повинна містити висновок суду про розподіл судових витрат. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України. Оскільки позивач при подачі позову звільнений від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,80 гривень.

На підставі ст. 23, 1166, 1167, 1168, 1187 ЦК України, керуючись ст. 13, 19, 81, 82, 141, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа ОСОБА_3 , про відшкодування матеріальних та моральних збитків - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 :

- матеріальну шкоду у розмірі 2664 (дві тисячі шістсот шістдесят чотири) гривні 90 копійок;

- моральну шкоду у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 гривень.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 273 ЦПК України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 354, 355 ЦПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Згідно п. 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-ІХ від 30.03.2020 року строки визначені, зокрема, статтею 354 ЦПК України, продовжуються на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дата складання повного тексту рішення суду - 14.01.2022 року.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 ;

- відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ;

- третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя: А.С. Клікунова