Справа № 350/1775/21
Номер провадження 2/350/63/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2022 року селище Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Пулика М.В.,

секретаря судового засідання Юречко Т.Б.,

адвоката Дяківа Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, -

встановив:

У своїй позовній заяві позивачка просила суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 4000 гривень щомісячно, до повноліття дочки. Рішення суду допустити до негайного виконання. Судові витрати по справі покласти на відповідача.

В основу своїх позовних вимог позивачка зіслалася на те, що від спільного з відповідачем проживання мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає разом з нею та повністю перебуває на її утриманні. Рішенням Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 09 липня 2020 року присуджено стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання дитини в розмірі по 1200 гривень щомісячно. На даний час, розмір аліментів стягуваних за рішенням суду на утримання дитину є занадто низький. Вона не має змоги на нормальне матеріальне утримання дитини, тому змушена звернутися в суд з позовом про зміну способу стягнення аліментів. Відповідач на даний час має можливість сплачувати аліменти в більшому розмірі.

В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити. ОСОБА_1 суду пояснила, що після розлучення дочка проживали з нею, яка у зв`язку з ростом потребує більших витрат. Їй самій важко утримувати дочку, тому стягувані з відповідача аліменти слід збільшити до 4000 гривень на місяць. Відповідач є матеріально забезпеченим, оскільки отримує високу грошову допомогу в Іспанії, (приблизно суму, еквівалентну 30000 гривень щомісячно), має у власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 , а також є власником елітного автомобіля BMW Х5 д.н.з. НОМЕР_1 , а також автомобіля «Фольксваген» НОМЕР_2 , та «Форд» які здає в оренду.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та його представник - адвокат Дяків Д.І. просили відмовити в задоволенні позовних вимог про збільшення розміру аліментів, оскільки матеріальне становище ОСОБА_2 є нестабільним. Не заперечили, що ОСОБА_2 має у власності будинок та автомобілі фото яких долучено позивачкою до матеріалів справи, однак відповідач заперечив, що автомобілі здаються ним в оренду, це його товариш виклав дані авто для реклами свого сайту. На даний час, він не має можливості платити аліменти у збільшеному розмірі.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Згідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд зобов`язаний поважати честь і гідність усіх учасників судового процесу і здійснювати правосуддя на засадах їх рівності перед законом і судом незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних та інших ознак ( ст.6 ЦПК України).

Відповідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі та мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1, на утримання якої, згідно рішення Рожнятівського районного суду від 09 липня 2020 року, яке набрало законної сили 16 вересня 2020 року з відповідача стягнуто аліменти у розмірі 1200 гривень.

Верховний Суд неодноразово в усталеній практиці наголошує на тому, що відповідно до положень статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Згідно із статтею 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

У відповідності до ч.1 ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За своєю суттю аліменти це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків, хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.

Так, за правилами частини 4 статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Отже, за змістом цієї норми права, особа з якої за рішенням суду стягнуто періодичні платежі, у випадку зміни будь яких обставин, що впливають на її обов`язок щодо сплати таких платежів, у тому числі щодо припинення такого обов`язку, має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. При цьому зазначена норма не надає чіткого переліку обставин, що впливають на припинення платежів, а тому це можуть бути будь які обставини, що з урахуванням інтересів першочергово дитини, змінюють обов`язок щодо сплати цих платежів.

Наведене відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом у постанові від 15 травня 2019 року, справа № 511/219/18.

Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15травня 2006 року №3«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання.

Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Позивачка просить стягувати з відповідача аліменти, які забезпечать регулярне щомісячне утримання дитини та вказує щомісячну суму аліментів, яку слід стягнути з відповідача - 4000 гривень.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачка ОСОБА_1 стверджує, що у неї виникла потреба в наданні їй матеріальної допомоги, оскільки збільшилися витрати на дочку у зв`язку з ростом, а відповідач, як батько повинен надати таку матеріальну допомогу у вигляді аліментів.

Суд без сумніву погоджується з твердженням позивачки про те, що витрати на утримання дитини збільшується, а також вважає, що відповідач за своїм матеріальним станом, а саме за наявності в останнього значної кількості вищезазначеного рухомого та нерухомого майна ( а.с. 8 -13, 51 -83), за наявності інших крім пенсії доходів ( а.с. 18-28), може і повинен сплачувати аліменти в більшому розмірі ніж встановлений рішенням суду.

Судом критично оцінюється посилання відповідача на те, що він на даний час немає можливості сплачувати аліменти на утримання дочки у більшому розмірі. При цьоиу суд бере до уваги ту обставину, що відповідач являється інвалідом 3 групи та отримує допомогу в розмірі з січня по червень 2021 року 1769 грн., а з липня по листопад 2021 року 1 854 грн. , одна дані кошти не є єдиним джерелом доходу відповідача.

При встановлених обставинах справи, виходячи з принципу розумності та справедливості, враховуючи рівний обов`язок обох батьків щодо утримання дітей, враховуючи зміну обставин, що впливають на визначений судом розмір аліментів, стягуваних з ОСОБА_2 , суд вважає, що розмір аліментів на дитину, яка проживає з матір`ю з 1200 гривень на місяць слід збільшити до 3000 гривень.

Що стосується позовної вимоги про стягнення з відповідача аліментів починаючи від дня пред`явлення позову, суд вважає що вона до задоволення не підлягає, оскільки в даному випадку не підлягають застосуванню положення законодавства що стосується стягнення аліментів. У зв`язку з цим, стягнення аліментів у зміненому розмірі необхідно проводити з часу набрання рішенням законної сили.

Згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача.

На підставі ст.192 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст. 259, 263 - 265, 268, 273, 284 ЦПК України суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, стягуваних рішенням Рожнятівського районного суду від 09 липня 2020 року та стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 жителя АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 жительки АДРЕСА_2 , аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 3000 гривень щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 жителя АДРЕСА_2 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 908 гривень (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106 Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783 Банк отримувача Казначейство України (ЕАП) Рахунок отримувача - UA0026001 код класифікації доходів бюджету - 22030106).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 21.01.2022.

Суддя: