ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/733/22
провадження № 2-з/753/28/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" січня 2022 р. Суддя Дарницького районного суду м. Києва Заставенко М.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви,

ВСТАНОВИВ:

13.01.2022 до суду надійшла заява ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Лежух Т.І., про забезпечення позову до подачі позовної заяви шляхом накладення арешту на квартиру за адресою АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_2 .

Заява обґрунтована наступним. Під час зареєстрованого шлюбу між ОСОБА_2 та Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації було укладено кредитний договір № 43 про пільгове довготермінове кредитування житлового будівництва, остаточне погашення кредиту відбулося в період шлюбу, у зв`язку з чим ОСОБА_2 отримала Свідоцтво про право власності від 17.04.2003 на квартиру за адресою АДРЕСА_1 . Зазанчені факти встановлені рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 23.09.2021 по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя. Таким чином, представник заявника зазначає, що спірна квартира придбана в період перебування сторін у зареєстрованому шлюбі та за їх згодою за кредитні кошти, які використані в інтересах сім`ї для придбання житла, а отже кредитний договір в інтересах сім`ї породжує цивільні права та обов`язки для обох із подружжя. Наразі шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано, квартира за адресою АДРЕСА_1 перебуває у власності ОСОБА_2 , а тому є ризик того, що в будь-який момент остання здійснить відчуження квартири без дозволу заявника. Поряд з цим, заявник має намір звернутись до суду з позовом щодо визнання права власності на ? квартири, тому з урахуванням даного факту та наявних обґрунтованих ризиків відчуження квартири до моменту закінчення розгляду судом його позову, просить вжити заходи забезпечення позову.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, додані до неї матеріали, судом встановлено наступне.

Згідно з положенням ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутись до суду.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 02.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (далі Постанова Пленуму), забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 4 Постанови Пленуму, при розгляді заяви про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення позову.

В той же час, цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути ухвалено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки сторони позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

За загальним правилом, встановленим ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Представник заявника зазначає, що заявник має намір звернутись до суду з позовом щодо визнання права власності на ? квартири.

З наведеного у судді відсутня можливість встановити, чи співмірний захід забезпечення позову, обраний заявником, із майбутніми вимогами позову.

Також заявником не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову за запропонованим позивачем способом може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутись до суду. Посилання заявника на наявність ризику того, що в будь-який момент ОСОБА_2 здійснить відчуження квартири без дозволу заявника не знайшли свого підтвердження в доданих до заяви документах.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку по відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 13, 149 - 154, 157 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя М.О. Заставенко