Ухвала

17 січня 2022 року

м. Київ

справа № 336/6932/16-ц

провадження № 61-21247ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Сердюка В. В., Фаловської І. М.

розглянув касаційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 червня 2021 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 02 грудня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк», як правонаступника Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2016 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк») звернулось до суду із вищезазначеним позовом, в якому просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором кредиту від 03 листопада 2006 року № 06Ж226-К у розмірі 200 502,09 грн.

Заочним рішенням від 13 березня 2017 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя позов ПАТ «Укрсоцбанк» задовольнив.

У квітні 2017 року відповідач ОСОБА_1 звернулась із заявою про перегляд заочного рішення суду у цій справі.

Ухвалою від 12 травня 2017 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду задовольнив, заочне рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 березня 2017 рокувід 13 березня 2017 року скасував.

Ухвалою від 19 березня 2020 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя заяву Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (далі - АТ «Альфа-Банк») про заміну сторони у справі правонаступником задовольнив, замінив ПАТ «Укрсоцбанк» його правонаступником АТ «Альфа-Банк».

У грудні 2017 року позивачем уточнені позовні вимоги шляхом їх зменшення до суми 112 496,28 грн,з яких: 65 016,66 грн - нараховані відсотки за період з 07 грудня 2013 року до 16 листопада 2016 року, пеня за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 16 745,73 грн, пеня за несвоєчасне повернення відсотків в сумі 20 355,74 грн, інфляційні втрати за кредитом у сумі 5 650,65 грн та інфляційні втрати за відсотками в сумі 4 727,50 грн.

Рішенням від 16 червня 2021 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя відмовив у позові АТ «Альфа-Банк».

Постановою від 02 грудня 2021 року Запорізький апеляційний суд апеляційну скаргуАТ «Альфа-Банк» задовольнив частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 червня 2021 року скасував, ухвалив нове рішення, якимпозов АТ «Альфа-Банк» задовольнив частково.

Стягнув з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором 5 749,88 грн, яка складається із: заборгованості за відсотками станом на 07 грудня 2013 року у розмірі 88,93 грн, інфляційних втрат за кредитом за період з листопада 2015 року до жовтня 2016 року у розмірі 5 650,65 грн, інфляційних втрат за відсотками за період з листопада 2015 року до жовтня 2016 року у розмірі 10,30 грн.

У решті позову відмовив.

Стягнув з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» судові витрати, пов`язані із розглядом справи судами першої та апеляційної інстанцій, у вигляді судового збору у розмірі 283,10 грн.

У грудні 2021 року АТ «Альфа-Банк» звернулось до Верховного Суду із касаційною скаргоюна рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 червня 2021 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 02 грудня 2021 року.

Посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, особа, яка подала касаційну скаргу, просить скасувати судові рішення попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Пунктом 1 частини шостої статті 19 ЦПК України передбачено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ціна позову у цій справі становить 112 496,28 грн, що є меншим, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2021 року, а тому справа є малозначною в силу вимог закону.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилань на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначних справах підлягають касаційному оскарженню.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 жовтня 2020 року у справі № 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) зазначила, що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур. У ЦПК України визначено баланс між такими гарантіями права на справедливий судовий розгляд, як право на розгляд справи судом, встановленим законом (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), та принципом остаточності судових рішень res judicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є «судом фактів».

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, за статтею 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Верховний Суд дослідив та взяв до уваги: предмет позову, ціну позову, складність справи, значення справи для сторін і суспільства, а також відсутність випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цих Рекомендацій скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Європейський суд з прав людини зазначає, що було б важко погодитися з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (рішення у справі ZUBAC v. CROATIA (Зубац проти Хорватії) від 05 квітня 2018 року).

Оскільки оскаржені заявником судові рішення ухвалені у малозначній справі і вони не підлягають касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктами 3, 4 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 червня 2021 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 02 грудня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк», як правонаступника Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Мартєв

В. В. Сердюк

І. М. Фаловська