Справа № 343/76/21
Провадження № 22-ц/4808/163/22
Головуючий у 1 інстанції Керніцький І. І.
Суддя-доповідач Пнівчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої Пнівчук О.В.

суддів: Девляшевського В.А., Томин О.О.

з участю секретаря Петріва Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Долинського районного суду від 01 вересня 2021 року, у складі судді Керніцького І.І.,у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в:

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріального збитку у сумі 9721,00 грн та 100000,00 грн відшкодування моральної шкоди.

Свої вимоги мотивувала тим, що вона, двоє її неповнолітніх синів і мати ОСОБА_3 проживали однією сім`єю.

21 травня 2020 року о 20.05 год в с. Оболоня по вул. Приміській, Долинського району на її маму ОСОБА_3 , яка на обочині вулиці випасала козу, керуючи транспортним засобом ВАЗ-2107 в стані алкогольного сп`яніння, вчинив наїзд її сусід ОСОБА_2 , внаслідок чого її матері були причинені тілесні ушкодження і вона каретою ШМД була доставлена до КПН «Долинської багатопрофільної лікарні».

По даному факту 06.06.2020 року були внесені відомості в ЄРДР та відкрите кримінальне провадження №0000264 з правовою кваліфікацією за ч.1 ст.286 КК України.

ІНФОРМАЦІЯ_1 її мати ОСОБА_3 померла.

В зв`язку з тим, що висновком судово-медичної експертизи №63 від 17.08.2020 встановлено, що ОСОБА_3 в наслідок ДТП були причинені тілесні ушкодження, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, як таких що викликали короткочасний розлад здоров`я, а не середньої тяжкості тілесні ушкодження, 29.09.2020 року СВ Долинського ВП, Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області прийнято рішення про закриття кримінального провадження, а матеріали відносно відповідача були скеровані до Долинського районного суду для притягнення його до адміністративної відповідальності.

По даному факту постановою Долинського районного суду від 18.11.2020 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, ч.1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

У зв`язку з отриманими її матір`ю під час ДТП тілесних ушкоджень, позивачці заподіяно матеріальну та моральну шкоду.

Так, матеріальна шкода складається з коштів витрачених нею на лікування та відновлення здоров`я матері, в результаті отриманих з вини відповідача тілесних ушкоджень під час ДТП, розмір якої становить 9721,00 гривень.

Не зважаючи на неодноразові звернення з метою добровільного врегулювання питання відшкодування заподіяної шкоди, відповідач ОСОБА_2 не реагує.

Протягом тривалого часу під час лікування матері їй довелось винаходити додаткові кошти на придбання ліків матері, для діагностування наслідків ДТП, що погіршувало і без того складні матеріальні умови, так як вона одна виховує та утримує двох неповнолітніх дітей. Їй довелося пережити емоційні страждання, пов`язані з причиненням найдорожчій для неї людині тілесного болю і душевних страждань, перенесених внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, також мало місце порушення звичного способу життя.

Крім того, для захисту своїх прав вона вимушена була скористатися послугами адвоката.

Посилаючись на зазначені обставини, позивачка просила стягнути з відповідача на її користь 9721 грн заподіяної матеріальної шкоди, 100000 грн на відшкодування моральної шкоди та витрати по оплаті за правничу допомогу згідно акту виконаних робіт.

Заочним рішенням Долинського районного суду від 01 вересня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди відмовлено у зв`язку з недоведеністю позовних вимог.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

Вважає, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам, що мають значення для справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права.

Апелянт зазначила, що заподіяння ОСОБА_2 . ОСОБА_3 тілесних ушкоджень під час скоєння ДТП внаслідок порушення ПДР встановлено в кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР від 06.06.2020 року №0000264 за частиною ч.1 ст. 286 КК України, яке закрито постановою від 29.09.2020 року, та під час розгляду адміністративної справи №343/1848/20.

Наявність у ОСОБА_3 тілесних ушкоджень внаслідок ДТП підтверджується доданими до позовної заяви копіями виписок історій хвороби, актів медичного обстеження, амбулаторної карти ОСОБА_3 .

Заподіяння ОСОБА_1 матеріальної шкоди, яка за свої кошти придбала ліки і проводила необхідні обстеження матері ОСОБА_3 підтверджується наданими суду копіями квитанцій та рахунків на придбання ліків, оплати медичних процедур.

Моральна шкода підтверджується наданими суду доказами та показами свідків, допитаних в судовому засіданні.

Зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги, те, що вона (позивачка ОСОБА_1 ) не пов`язує настання смерті своєї матері з діями відповідача ОСОБА_2 та не наводить жодних доказів з цього приводу.

Вважає, що у даному випадку наявні підстави для відшкодування шкоди за правилами статті 1166 ЦК України, а саме має місце неправомірна поведінка ОСОБА_2 , причинний зв`язок між протиправною поведінкою ОСОБА_2 , який в порушення ПДР на узбіччі вулиці Приміській в с. Оболоня, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки ВАЗ2107 не справився з управлінням зазначеного транспортного засобу і скоїв наїзд на ОСОБА_3 та заподіяними їй тілесними ушкодженнями.

Крім цього шкода причинена особою, яка керувала транспортним засобом, що є джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується незалежно від наявності вини.

Просить, скасувати рішення суду та постановити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки в сумі 9721 грн, 100000 грн моральної шкоди та витрати на правову допомогу.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 ОСОБА_4 підтримав доводи апеляційної скарги з наведених у ній мотивів.

Відповідач ОСОБА_2 у судові засідання, призначені на 17.11.2021 року, 01.12.2021 року, 13.12.2021 року та 05.01.2022 року не з`явився.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивачки, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення суду не відповідає.

Постановляючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд виходив з того, що постановою органів досудового слідства закрито кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 ознак складу злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, при цьому позивачка не довела того факту, що дії відповідача були неправомірними, між ними і заподіяною їй шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а відтак підстави для відшкодування шкоди відсутні.

Такий висновок суду не відповідає обставинам справи.

Судом встановлено, що 21 травня 2020 року о 20.05 год. в АДРЕСА_1 на ОСОБА_3 , (мати позивачки) яка на трав`яній обочині вулиці випасала козу, було здійснено наїзд її сусідом, відповідачем ОСОБА_2 .

Після ДТП, ОСОБА_3 каретою ШМД була доставлена до КПН «Долинської багатопрофільної лікарні» Долинсьої районної ради Івано-Франківської області.

Відповідно до копії мультидетекторної комп`ютерної томографії грудного відділу хребта від 22.05.2020 року, проведеного ОСОБА_3 , згідно з заключення вбачаються КТ-ознаки перелому тіла Th6 із розповсюдженням на дужки. Двобічний гідроторакс. Дегенеративно-дистрофічні зміни грудного відділу хребта по типу остеохондрозу та спондилоартрозу. Правобічна сколіотична деформація осі грудного відділу хребта (а.с.22).

Згідно з виписки з медичної карти стаціонарного хворого №1780 від 26.06.2020 встановлено, що ОСОБА_3 після ДТП мала скарги на біль в грудному відділі хребта, головний біль, обставини травми не пам`ятала. Оглянута хірургом, травматологом, неврологом. Після проведеного лікування стан покращився. Заключенням встановлено, що КТ -ознак паталогічних змін щільності головного мозку не визначається. Кісткової патології не визначається. Гематома м`яких тканин тім`яно-скроневої ділянки справа. КТ-ознаки перелому тіла Th6 із розповсюдженням на дужки. Двобічний гідроторакс. Дегенеративно-дистрофічні зміни грудного відділу хребта по типу остеохондрозу та спондилоартрозу. Правобічна сколіотична деформація осі грудного відділу хребта І ст. Видимих ознак гострого травматичного порушення цілісності кісток черепа не визначається (а.с.23).

ІНФОРМАЦІЯ_1 мати позивачки ОСОБА_3 померла, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 24.07.2020 (а.с.21).

З матеріалів справи встановлено, що по даному факту 06 серпня 2020 року були внесені відомості в ЄРДР та відкрите кримінальне провадження №0000264 з правовою кваліфікацією за ч.1 ст.286 КК України.

Відповідно до заяви ОСОБА_1 від 06.08.2020 року (а.с.20), остання зверталась до заступника СВ Долинського ВП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області про залучення її до провадження як потерпілу. Відповідно до протоколу допиту від 06 серпня 2020 року ОСОБА_1 допитано як потерпілу в кримінальному провадженні №0000264.

Як вбачається з копії висновку експерта № 63 від 17 серпня 2020 року, проведеного на підставі постанови про призначення експертизи слідчого СВ Долинського ВП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області Кренців В.Т. по КП №0000264 від 09.07.2020 року, у ОСОБА_3 мались тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма зі струсом головного мозку, гематомою тім`яно-скроневої ділянки справа, синцем на повіках лівого ока та забійною поверхневою раною на верхній повіці лівого ока, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, як таких що викликали короткочасний розлад здоров`я. Синці спричинені дією тупих твердих предметів і відносяться до легких тілесних ушкоджень.

У зв`язку з тим, що до 17.09.2020 року медичні документи надані не в повному об`ємі, висловитись про наявність травми грудного відділу хребта, характер її та ступінь тяжкості, немає можливості (а.с.109-115).

Відповідно до копії постанови про закриття кримінального провадження від 29 вересня 2020 року, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за№0000264 від 06.06.2020 року, закрито у зв`язку із відсутністю в діях водія автомобіля марки ВАЗ-2107, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом та був учасником даної дорожньо-транспортної пригоди, ознак складу злочину, передбаченого ч. 1 ст.2 86 КК України. Враховуючи те, що в діях водія автомобіля вбачаються ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124, 130 КУпАП, пов`язаних з порушенням ПДР, дану постанову направлено начальнику Долинського ВП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області для вирішення питання про притягнення винної особи до адміністративної відповідальності (а.с.14).

Відповідно до постанови Долинського районного суду Івано-Франківської області від 18 листопада 2020 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накладено стягнення у виді штрафу 10200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік (а.с. 10-13).

В постанові Долинського районного суду від 18 листопада 2020 року встановлено, що ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом ВАЗ-2107 н.з. НОМЕР_3 , був неуважним, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, внаслідок чого скоїв наїзд на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка в той час знаходилась на узбіччі проїзної частини, що завдало тілесних ушкоджень потерпілій.

Згідно із статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Згідно із частиною першою, четвертою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Відповідно до частини першої статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Згідно із частиною другою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Отже, у відносинах між володільцем джерела підвищеної небезпеки та третіми особами, яким такий володілець завдав шкоди, діє принцип відповідальності володільця незалежно від його вини.

Відповідно до частини 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно зі статтею 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає в душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна і відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з частиною другою статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, законодавцем встановлена презумпція вини заподіювача шкоди та саме він повинен довести, що шкоди завдано не з його вини.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини щодо заподіяння внаслідок скоєної ОСОБА_2 ДТП тілесних ушкоджень ОСОБА_3 , суд приходить до висновку про наявність підстав для відшкодування заподіяної позивачці у зв`язку з цим, матеріальної та моральної шкоди.

Так, зібраними доказами встановлено, що ОСОБА_3 з 21.05.2020 року по 26.05.2020 року перебувала на стаціонарному лікуванні КПН «Долинської багатопрофільної лікарні» Долинської районної ради, потім лікувалась амбулаторно в сімейного лікаря, про що свідчать записи про виклик на дім лікаря від 28.05.2020, 18.06.2020 року, 01.07.2020 року (а.с. 23, 1221-125).

Під час перебування в стаціонарі ОСОБА_5 проведено КТ головного мозку та грудного відділу хребта, Rtg черепа та ГВХ, консультації хірурга та травматолога, рекомендовано ліжковий режим три тижні, кетанов 1 мл. в/м при болях, аналіз крові через 2 тижні, спостереження загального сімейного лікаря, травматолога. В період з 21.05.2020 по 26.05.2020 року придбано згідно квитанції №239 КТ голови та ГВХ (а.с. 24) та ліки, шприци, системи, памперси за чеками №6697 від 22.05.2020 387,16 грн, №34810 від 22.05.20 296,20 грн, № 35022 від 23.05.2020 року 192,80 грн №35337 за 24.05.2020 року 134,00 грн, №35514 від 25.05.2020 року 158,95 грн, №35456 від 25.05.2020 36,85 грн, №35675 26.60 грн, №35983 від 27.05.2020 281,75 грн (а.с. 210-211)

Згідно рекомендацій сімейного лікаря від 28.05.2020 року ОСОБА_5 рекомендовано ліжковий режим, знеболення при потребі, спостереження лікаря, травматолога, амбулаторне лікування, пренеса, бісопролол, фаніган. Згідно рекомендацій невролога від 18.06.2020 року рекомендовано актове гін, луцетам, нейротропні, нейробіол, адаптол, олфен, зовнішнє знеболення та заспокійливі. Рекомендовані ліки придбано відповідно до фіксальних чеків №325696 від 01.06.2020, №0074 від 01.06.2020, №0075 від 01.06.2020, № 38092 від 06.06.2020, № 156 від 18.06.2020, №0100 від 16.06.2020 року, №0158 від 18.06.2020, 0157 від 18.06.2020, 0056 від 18.06.2020, №077 від 01.07.2020, №000164079 від 04.07.2020 (а.с. 24, 205, 208-209). Разом з тим суд не бере до уваги витрати на стетоскоп з односторонньою головкою, палицю інвалідну, проведення аналізу крові та придбання ліків, які не рекомендовані лікарями (а.с. 207-208).

Таким чином, зібраними доказами підтверджено витрати ОСОБА_1 на оплату медичних послуг з проведення КТ, дотримання ліжкового режиму протягом трьох тижнів та придбання ліків згідно рекомендацій лікарів на загальну суму 6018,80 грн.

Суд враховує обставини і характер заподіяння шкоди ОСОБА_1 , тривалість моральних страждань позивачки внаслідок завдання матері позивачки тілесних ушкоджень, необхідність її догляду при дотриманні постільного режиму та відновлення після отриманих травм, вимушених змін у життєвих відносинах та визначає розмір моральної шкоди в користь позивачки в сумі по 10000 грн, оскільки така відповідатиме засадам розумності, виваженості та справедливості.

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин 1,2 статті 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Відповідно до положень статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Частина 8 статті 141 передбачає, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Судом встановлено, що 04.08.2020 року між ОСОБА_1 та адвокатом Свинтицьким І.К. укладено угоду про надання правої допомоги та представництва №291/2/20. Актом прийняття-передачі виконаних робіт від 13.01.2021 року підтверджено факт надання правничої допомоги ОСОБА_1 та перелік наданих адвокатом послуг із розрахунком їх вартості, пов`язаних із розглядом справи про відшкодування матеріальної та моральної шкоди причиненої внаслідок ДТП, згідно квитанції №00254 від 06.01.2021 року ОСОБА_1 сплачено 6000 грн за надання правої допомоги (а.с. 26, 30, 32).

Таким чином, з ОСОБА_2 слід стягнути витрати понесені ОСОБА_1 на правничу допомогу адвоката в розмірі 6000 грн.

Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду постановлене без дотримання зазначених вище вимог законодавства, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

В силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення позову то з відповідача слід стягнути на користь позивачки витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги пропорційно до задоволених вимог (61,89% позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди та 10% відшкодування моральної шкоди) в розмірі 1594,40 грн.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Долинського районного суду від 01 вересня 2021 скасувати та постановити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , жительки АДРЕСА_1 ) 6016 (шість тисяч шістнадцять) гривень 80 копійок матеріальної шкоди, 10000 (десять тисяч) гривень моральної шкоди та 6000 (шість тисяч) гривень витрат на правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_2 ) на користь держави 1594,40 грн судового збору.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, у випадках передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 13 січня 2022 року.

Головуюча О.В. Пнівчук

Судді: В.А. Девляшевський

О.О. Томин