Справа №:755/608/22
Провадження №: 6/755/123/22
УХВАЛА

про передачу подання за підсудністю

"14" січня 2022 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Гаврилова О.В. вивчивши матеріали цивільної справи за поданням приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського Анатолія Миколайовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа, боржник - ОСОБА_1 , стягувач - Публічне акціонерне товариство Акціонерний Банк «Укргазбанк»,-

В С Т А Н О В И В :

Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Телявський Анатолій Миколайович звернувся до Дніпровського районного суду м.Києва з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документу .

Вказане подання було передано в провадження судді Гаврилової О.В. на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Відповідно до змісту ч.4 ст.441 ЦПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця.

Місце виконання рішення визначене статтею 24 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Частиною 2 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Отже, законодавець пов`язує місце виконання рішення не з місцем знаходження державного/приватного виконавця чи місцем відкриття виконавчого провадження, а з місцем вчинення виконавчих дій.

Згідно подання, на виконанні приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського А.М. перебуває виконавче провадження №62976861 з примусового виконання виконавчого листа №2-2054/10, виданого 11 травня 2011 року Оболонським районним судом м.Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором та нарахованих відсотків у розмірі 83 461,29 доларів США та пеню у розмірі 42 787,69 грн.

Як убачається з постанов приватного виконавця, адресою боржника зазначено - АДРЕСА_1 , що відноситься до адміністративної території Оболонського районну м.Києва.

Постановами приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського А.М. від 08 вересня 2020 року накладено арешти на кошти та майно боржника ОСОБА_1 .

Даних про місцезнаходження майна боржника та отриманням ним доходу в Дніпровському районі міста Києва матеріали подання не містять.

Таким чином, звертаючись до Дніпровського районного суду м.Києва, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Телявський А.М. помилково виходив з того, що рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором та нарахованих відсотків у розмірі 83 461,29 доларів США та пеню у розмірі 42 787,69 грн виконується в Дніпровському районі м. Києва та не врахував вчинення виконавчих дій за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом(стаття 125 Конституції України).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод

від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року в справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів, у тому числі й територіальної.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом (частина 1 ст.8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Аналізуючи вищевикладені доводи та беручи до уваги місце проживання боржника ОСОБА_1 (місце виконання виконавчих дій), суд приходить до висновку про передачу вказаного подання на розгляд до Оболонського районного суду міста Києва.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 31, 353, 354, 441 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського Анатолія Миколайовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа, боржник - ОСОБА_1 , стягувач - Публічне акціонерне товариство Акціонерний Банк «Укргазбанк» - передати за підсудністю на розгляд до Оболонського районного суду міста Києва (м. Київ, вул. Маршала Тимошенка, буд. 2-Є).

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: