1Справа № 335/9825/21 2-з/335/14/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2022 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Макарова В.О.,
за участі секретаря судового засідання Лиса Ю.О.,
розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію, треті особи: приватний нотаріус Гембарська Світлана Іванівна, приватний нотаріус Гришина Варвара Іванівна, про визнання недійсним договору про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги № 06/07 від 06.07.2018 року та договору відступлення прав за договором іпотеки від 06.07.2018 року,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою до ОСОБА_2 , Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію, треті особи: приватний нотаріус Гембарська С.І., приватний нотаріус Гришина В.І., в якому просить: визнати недійсним договір про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги № 06/07 від 06.07.2018 року та договір відступлення прав за договором іпотеки від 06.07.2018 року, укладених між Публічним акціонерним товариством «Європейській газовий банк», в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Європейський газовий банк» Савельєвою А.М. та гр. ОСОБА_2 .
Одночасно з позовною заявою, ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на майно - квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та шляхом заборони вчинення будь-яких дій щодо державної реєстрації (перереєстрації) права власності на нерухоме майно (квартири за адресою: АДРЕСА_1 ), що станом на сьогоднішній день належить ОСОБА_1 , на праві приватної власності.
Заява мотивована тим, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири № КМБ/01/09 від 27.02.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Журавльовим Д.В., ОСОБА_1 власником квартири АДРЕСА_2 .
В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 557-190412 від 19.04.2012 року між ПАТ «Європейський газовий банк» та ОСОБА_1 було укладено та посвідчено приватним нотаріусом Гришиною В.І. договір іпотеки № 966-190412/І від 19.04.2012 року, згідно якого іпотекодержатель передав Банку належну йому на праві власності квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .
ОСОБА_1 вказує, що сума заборгованості за кредитним договором № 557-190412 від 19.04.2012 року та фінансові санкції стягнуті відповідно до рішення Апеляційного суду Запорізької області від 15.10.2015 року по справі № 335/9238/14-ц у розмірі 1 049 093,11 грн., яка складається з: 641 200,00 грн. заборгованість за кредитом, 53 351,38 грн. пеня за несвоєчасне повернення основної суми кредиту, 303 059,43 гр. прострочена заборгованість по процентах, 29 184,54 грн. пеня за несвоєчасну сплату процентів, 22 297 76 грн. заборгованість по сплаті комісії за обслуговування кредитної заборгованості була сплачена на рахунок банку у повному обсязі. Так, 30.08.2016 року ним було сплачено 641 200,00 грн., 31.08.2016 року сплачено 53 351,38 грн., 31.08.2016 року сплачено 303 059,43 грн., 31.08.2016 року сплачено 29 184,54 грн., 31.08.2016 року сплачено 22 297,76 грн., а всього 1049 093,11 гр.
Сплата заборгованості підтверджується і тим, що 07.09.2016 року державним виконавцем Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ Запорізької області Кошкальда Є.А. відповідно до заяви ОСОБА_1 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 49477977 з примусового виконання виконавчого листа від 22.10.2015 року № 335/9238/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Європейський газовий банк» 1 049 093,11 грн.
Таким чином, станом на сьогоднішній день заборгованість за вищезазначеним кредитним договором № 557-190412 від 19.04.2012 року сплачена ОСОБА_1 на користь ПАТ «Європейський газовий банк» у повному обсязі.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про іпотеку» визначено, що підставами припинення іпотеки є: припинення основного зобов`язання.
Відповідно до частини 3 ст. 1049 ЦК України, грошова позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалась, на банківський рахунок позикодавця. При зарахуванні грошової суми, стягнутої за рішенням суду, на банківський рахунок позикодавця грошова позика вважається повернутою.
Згідно ч. 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.
Відповідно до п. 6.2 договору іпотеки від 19.04.2012 року № 966-190412/І іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання, забезпеченого цією іпотекою, а також і інших випадках, передбачених чинним законодавством України.
За системним аналізом норм права іпотеки припиняється в разі припинення основного зобов`язання зокрема, на підставі виконання.
При цього, на думку ОСОБА_1 , законодавство не вимагає від іпотекодавця будь-яких дій, пов`язаних з припиненням іпотеки оскільки іпотека, за відсутності іншої обґрунтованої заборгованості припиняється за фактом припинення виконання основного зобов`язання.
Отже, за відсутності обґрунтованої заборгованості позичальника та вимог кредитора на момент виконання рішення суду про стягнення заборгованості та припинення у зв`язку із цим основного зобов`язання іпотека припиняється. Зазначене підтверджується правовою позицією Верховного суду України, викладеного в Постанові від 06.07.2016 року по справі № 6 118цс16.
ПАТ «Європейський газовий банк» взагалі і не заперечує, що заборгованість за рішенням суду сплачена у повному обсязі, однак порушуючи вимоги діючого законодавства вже давно та безнадійно намагається змусити ОСОБА_1 сплатити безпідставно нараховану заборгованість (проценти, комісія, пеня) у розмірі 1 308 811,44 грн., відправляючи на його адресу вимоги про сплату боргу. Однак до суду з позовом про стягнення цієї заборгованості не звертався, оскільки з 17.11.2014 року законних підстав нараховувати проценти, комісії та пені у банку не має, враховуючи наступне.
Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 17.11.2014 року № 725 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк№ виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі Фонд» прийнято рішення від 18.11.2014 року № 121 «Про початок процедури ліквідації АТ «ЄВРОГАЗБАНК», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації АТ «ЄВРОГАЗБАНК» та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію АТ «ЄВРОГАЗБАНК».
Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.
Як визначено у статті 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» після призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку, банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси.
В силу положень ч. 9 ст. 17 Закону України «Про банківську діяльність» забороняється здійснювати банківську діяльність без отримання банківської ліцензії.
Відповідно до ст.ст. 47, 49 Закону України «Про банки та банківську діяльність» видача банком кредитів під проценти є видом банківської діяльності.
За правилами ч. 2 ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» нарахування відсотків за вкладами припиняється в останній день перед початком процедури виведення Фондом банку з ринку (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність» - у день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку).
Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не передбачає повноважень Фонду гарантування вкладників фізичних осіб на здійснення банківської діяльності по нарахуванню відсотків, будь-яких комісій та пені за договором кредиту при ліквідації банку.
Отже, разом з відкликанням банківської ліцензії банк позбавляється можливості здійснювати свої звичні функції, в тому числі по нарахуванню відсотків, пені та комісії за кредитними договорами.
Вищезазначене підтверджується правовою позицією викладеною в постанові Вищого господарського суду України від 03.10.2017 року по справі № 916/33/17, постанові Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17.01.2018 року по справі № 204/5119/16.
Таким чином, виходячи з системного аналізу вищезазначеного та норм Закону України «Про банки і банківську діяльність», з моменту прийняття Національним банком України рішення про відкликання ліцензії та відкриття ліквідаційної процедури банку, тобто з 17.11.2014 року банк втрачає право на здійснення банківської діяльності, в тому числі, нарахування відсотків по усіх кредитних договорах.
Зазначені обставини достеменно відомі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію, однак незважаючи на вищезазначене, ПАТ «Європейський газовий банк», та ОСОБА_2 проводяться незаконні дії, які порушують права ОСОБА_1 як власника майна, які закріплені Основним законом.
17.07.2018 року на адресу ОСОБА_1 надійшов лист (вих. № 850 від 10.07.2018 року) від ПАТ «Європейський газовий банк», яким його було повідомлено про уступку права вимоги за кредитним договором № 557-190412 від 19.04.2012 року та договору іпотеки № 557-190412/1 від 9.04.2012 року новому кредитору ОСОБА_2 . У в зв`язку з чим ним було на адресу банку направлено вимогу (скаргу) від 20.07.2018 року про усунення порушень його прав та законних інтересів. На даний час зазначена вимога залишена без відповіді та задоволення.
30.07.2018 року від ОСОБА_2 на адресу ОСОБА_1 надійшло повідомлення б/н від 24.07.2018 року про порушення основного зобов`язання та іпотечного договру у якому повідомлялось, про те, що між ПАТ «Європейський газовий банк» від імені якого діяла уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Савельєва А.М. та ОСОБА_2 укладено договір № 06/07 від 06.07.2018 року про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги за кредитним договором № 557-190412 від 19.04.2012 року та за наступними договорами: договір іпотеки № 966-1904121, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Гришиною В.І. 19.04.2012 року за реєстр. № 587; договір поруки № 97-190412 від 19.04.2012 року.
Також, у повідомленні зазначено, що ОСОБА_1 не виконуються зобов`язання за вищезазначеними кредитним договором, і тому станом на 06.07.2018 року виникла заборгованість у розмірі 1 308 811,44 грн., що складається з: заборгованості за основним боргом (кредитом) 0,00 грн., заборгованості за простроченими процентами за кредитом 667 383,86 грн., заборгованості за простроченою комісією за кредитом 39 996,02 грн., заборгованості по пені 601 431,56 грн.
Крім того, ОСОБА_1 було попереджено, що у разі непогашення існуючої заборгованості у розмірі 1 308 811,44 грн. в тридцятиденний строк з моменту отримання даної вимоги буде прийнято рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки одним з наступних способів: шляхом визнання права власності за Кредитором (Іпотекодержателем), шляхом продажу будь-якій третій особі від свого імені на підставі застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя, продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах за рішенням суду в межах процедури передбаченої Законом України «Про іпотеку» та Законом України «Про виконавче провадження».
Разом з кредитним договором ОСОБА_2 було відступлено право вимоги і за договором іпотеки, який було укладеного в забезпечення кредитного договору. Предметом іпотеки є квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , і належить ОСОБА_1 на праві приватної власності.
Іпотечним договором передбачена можливість Іпотекодержателя у позасудовому порядку звернути стягнення на предмет іпотеки у порядку, що передбачений ст. 37 Закону України «Про іпотеку» - щляхом набуття Іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки або ст. 38 Закону України «Про іпотеку» шляхом продажу предмета іпотеки Іпотекодержателем будь-якій особі-покупцеві (п.п. 5.1 договору).
Заявник вказує, що предметом заяви про забезпечення позову є те, що в порушення чинного законодавства банк нарахував якісь ефемерні проценти у розмірі 1 308 811,44 грн. (за період з 30.08.2015 року по 30.08.2016 року), незважаючи на те, що з 18.11.2014 року, тобто з моменту відкликання банківської ліцензіції, жодних правових підстав нараховувати будь-які відсотки, комісію та пеню банк не мав права та продав цей борг фізичній особі ОСОБА_2 за 155 623,57 грн.
ОСОБА_1 вважає, що вже можливо йде підготовка до злочину щодо його власності між ОСОБА_2 та приватним нотаріусом Гембарською С.І. шляхом набуття Іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки або шляхом продажу предмета іпотеки Іпоткодержателем будь-якій особі-покупцеві.
Таким чином, на сьогоднішній день існує реальна загроза його власності та ймовірності того, що доки він буде відстоювати свої порушені права в судовому процесі, з боку ОСОБА_2 на вказане вище нерухоме майно (квартиру) буде звернуто стягнення в позасудовому порядку.
Тому, на основі наведеного, існує необхідність у забезпеченні позову, оскільки не забезпечення позову може призвести до утруднення виконання рішення суду у випадках задоволення позовних вимог.
Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті, за приписами ч. 1 ст. 153 ЦПК України.
Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.
За приписами ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.
Такі висновки зробив Верховний Суд у постанові від 25.09.2019 року по справі № 320/3560/18.
Предметом позову є визнання недійсним договору про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги № 06/07 від 06.07.2018 року укладеного між ПАТ «Європейський газовий банк», та визнання недійсним договору відступлення прав за Договором іпотеки № 966-190412/1 від 06.07.2018 року, укладених між ПАТ «Європейський газовий банк», від імені якого діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Європейський газовий банк» Савельєвою А.М. та ОСОБА_2 .
Як свідчить долучена до заяви Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 273865431, квартира за адресою: АДРЕСА_1 , яка є предметом іпотеки за договором іпотеки від 19.04.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Гришиною В.І., належить на праві приватної власності - ОСОБА_1 .
Як вбачається з матеріалів справи, за результатами проведення електронних торгів 06.07.2018 року між ПАТ «Європейський газовий банк», від імені якого діяла уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку, та фізичною особою ОСОБА_2 був укладений договір № 06/07 про відступлення (купівлі-продажу прав вимоги), за яким останньому було відступлено право вимоги до позичальника ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 557-190412 від 19.04.2012 року, розмір якої станом на дату укладання договору уступки становив 1 308 811,44 грн., з яких: заборгованість за основним боргом 0,00 грн., заборгованість за простроченими процентами за кредитом 667 383,86 грн., заборгованість за простроченою комісією за кредитом 39 996,02 грн, заборгованість по пені 601 431,56 грн.
Того ж дня між ПАТ «Європейський газовий банк» та ОСОБА_2 було укладено договір відступлення прав вимоги за іпотечним договором, про що внесені відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчужень об`єктів нерухомого майна.
Згідно долученого до заяви повідомлення про порушення основного зобов`язання та іпотечного договору від 24.07.2018 року, ОСОБА_2 вимагав усунути порушення щодо виконання зобов`язань, передбачених кредитним договором № 557-190412 від 19.04.2012 року шляхом погашення існуючої заборгованості у розмірі 1 308 811,44 грн. в 30 строк з моменту отримання вимоги. Повідомляв, що у випадку невиконання ним зазначеної вимоги Кредитором (Іпотекодержателем) буде прийнято рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки одним з наступних способів: шляхом визнання права власності за Кредитором (Іпотекодержателем), шляхом продажу будь-якій третій особі від свого імені на підставі застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя, продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах за рішенням суду в межах процедури передбаченої Законом України «Про виконавче провадження».
Згідно правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові N 6-605цс16 від 25.05.2016 року, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).
Як зазначено у постанові Верховного Суду від 17.10.2018 року (справа №183/5864/17-7), метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Крім того, судом враховуються висновки Верховного Суду , викладені у постанові від 13.03.2019 року по справі № 755/1357/18 в частині нормативно-правового обґрунтування щодо прийняття судом рішення за заявою про забезпечення позову.
Колегією суддів зазначено, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.
Слід зазначити, що під час розгляду заяви не було встановлено обставин, які зумовлюють обов`язкове застосування зустрічного забезпечення відповідно до ч. 3 ст. 154 ЦПК України, а тому, оскільки, обраний заявником спосіб забезпечення позову не спричинить не відновлюваної шкоди ОСОБА_2 , на думку суду відсутні підстави для застосування зустрічного забезпечення.
Так як, встановлено судом, між сторонами дійсно виник спір з приводу визнання договорів про відступлення прав вимоги за кредитним та іпотечним договором, сторонами якого є учасники справи.
Також, матеріали справи містять докази, які дають підстави допускати ймовірність спрямованих відповідачем дій на звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 , чим ускладнити чи зробити неможливим виконання прийнятого в майбутньому рішення суду у разі задоволення позову.
Враховуючи те, що позивачем оспорюється перехід права вимоги за кредитним та іпотечним договором до ОСОБА_2 , вважаю за можливе забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру, та заборонити вчиняти будь які реєстраційні дії стосовно вказаного нерухомого майна, яке належить ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 27.02.2009 року, оскільки заявником обґрунтовано вказано, що невжиття такого заходу може призвести до труднощів у виконанні рішення суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України, ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 149-153, 352, 353 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову - задовольнити.
Вжити заходи забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію, треті особи: приватний нотаріус Гембарська Світлана Іванівна, приватний нотаріус Гришина Варвара Іванівна, про визнання недійсним договору про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги № 06/07 від 06.07.2018 року та договору відступлення прав за договором іпотеки від 06.07.2018 року, до набрання законної сили рішенням у даній цивільній справі, шляхом накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).
Заборонити вчиняти будь які реєстраційні дії стосовно квартири АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).
Виконання ухвали про забезпечення позову здійснюється негайно в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень, а згідно до ч. 10 ст. 153 ЦПК України, оскарження ухвали не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.
Копію ухвали суду для негайного виконання направити до відповідних компетентних органів, а сторонам у справі - для відома.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.
Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Дані про стягувача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 .
Дані про боржників: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_4 .
Суддя В.О. Макаров