Ухвала

14 січня 2022 року

м. Київ

справа № 359/1599/19

провадження № 61-20824ск21

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,

розглянув касаційні скарги приватного акціонерного товариства «Бориспільське підприємство «Сортнасіннєовоч» та ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 07 жовтня 2021 року за заявою приватного акціонерного товариства «Бориспільське підприємство «Сортнасіннєовоч» про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства «Бориспільське підприємство «Сортнасіннєовоч», треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , товариство

з обмеженою відповідальністю «Лавіа Компані», про стягнення майнової (матеріальної) шкоди внаслідок пошкодження автомобіля,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 липня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 11 грудня 2020 року рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 липня 2020 року скасовано та ухвалено нове про задоволення позову. Стягнуто з приватного акціонерного товариства «Бориспільське підприємство «Сортнасіннєовоч» (далі - ПрАТ «БП «Сортнасіннєовоч») на користь ОСОБА_2 майнові збитки за пошкодження автомобіля у розмірі 49 874,27 грн.

У липні 2021 року ПрАТ «БП «Сортнасіннєовоч» звернулося до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного суду від 11 грудня 2020 року у цій справі.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 07 жовтня 2021 року у задоволенні заяви ПрАТ «БП «Сортнасіннєовоч» про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного суду від 11 грудня 2020 року відмовлено.

У грудні 2021 року ОСОБА_1 та ПрАТ «БП «Сортнасіннєовоч» засобами поштового зв`язку звернулися до Верховного Суду із касаційними скаргами на ухвалу Київського апеляційного суду від 07 жовтня 2021 року, в яких, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просили скасувати оскаржуване судове рішення та задовольнити заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Вивчивши касаційні скарги, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційні скарги подані на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, з урахуванням такого.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається скарга (пункт 1 частини шостої, частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Ухвалами Верховного Суду від 29 липня 2021 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами ОСОБА_4 та ТОВ «Лавіа компані» на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 липня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 11 грудня 2020 року у цій справі, оскільки в силу вимог закону ця справа є малозначною за ціною позову.

Касаційні скарги заявників не містять мотивів про те, що оскаржуване судове рішення підпадає принаймні під один із випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначних справах підлягають касаційному оскарженню.

При цьому Верховним Судом також перевірено, чи мають місце обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, та зазначених обставин не встановлено.

Під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваного судового рішення, а виключно встановлюється наявністьчи відсутність підстав для його касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (рішення у справі «Зубац проти Хорватії», заява № 40160/1, від 05 квітня 2018 року).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 7 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_1 та ПрАТ «БП «Сортнасіннєовоч» подали касаційні скарги на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню; заявники не продемонстрували наявності виключних обставин, які за положеннями процесуального закону могли вимагати касаційного розгляду справи, тому увідкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Разом з тим, не потребують окремого розгляду питання дотримання особами, які подали касаційні скарги, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, статтею 260, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами приватного акціонерного товариства «Бориспільське підприємство «Сортнасіннєовоч» та ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 07 жовтня 2021 року за заявою приватного акціонерного товариства «Бориспільське підприємство «Сортнасіннєовоч» про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства «Бориспільське підприємство «Сортнасіннєовоч», треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , товариство з обмеженою відповідальністю «Лавіа Компані», про стягнення майнової (матеріальної) шкоди внаслідок пошкодження автомобіля.

Копію ухвали та додані до скарг матеріали надіслати заявникам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара