Справа № 504/2527/19
Номер провадження 4-с/504/17/22
УХВАЛА

про залишення скарги без розгляду

12.01.2022смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Доброва П.В.,

при секретарі Данько Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 , подану в порядку ст.ст.447,448 ЦПК України про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження,-

встановив:

Скаржник ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною скаргою, в якій просила визнати незаконними дії головного державного виконавця Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Парапір Артема Дмитровича та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження №51523907 з примусового виконання виконавчого листа №504/1455/13к, виданого 26.02.2016 року Комінтернівським районним судом Одеської області.

Скаржник ОСОБА_1 до судового засідання не з`явилася, про час та місце слухання скарги повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Інші сторони виконавчого провадження та державний виконавець до судового засідання не з`явилися, про час розгляду скарги були повідомлені належним чином, проте, відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду скарги.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суддя, вивчивши скаргу та додані до неї матеріали, приходить до висновку про наявність підстав для залишення скарги без розгляду, виходячи з наступного.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Ч.1 ст.450 ЦПК України передбачено, що скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Згідно з ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до п.11 ч.3 ст.2 ЦПК України основною засадою (принципом) цивільного судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Суд розцінює безпідставні неявки скаржника, що сповіщена належним чином про час, дату і місце судового засідання як зловживання своїми процесуальними правами, що є недопустимим.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав і обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Ратифікуючи зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення ст.17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставити лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Враховуючи те, що розділом VI ЦПК України не передбачено залишення скарги без розгляду, а відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України передбачено право суду застосовувати закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Відповідно до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

За таких обставин, суд вважає можливим застосувати наслідки, передбачені п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України та залишити без розгляду скаргу ОСОБА_1 , подану в порядку ст.ст.447,448 ЦПК України про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження.

Керуючись ст.ст.2,44,247,257,447-450 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1 , подану в порядку ст.ст.447,448 ЦПК України про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її отримання.

Суддя Добров П. В.