КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 2/947/1064/22
УХВАЛА

17.01.2022 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Калініченко Л.В.

при секретарі - Матвієвої А.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Одесі в порядку загального позовного провадження заяву представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про поновлення пропущеного процесуального строку для подання відзиву на позовну заяву по цивільній справі за позовною заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Фонтан-16» до ОСОБА_1 , державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Мельник Тетяни Іванівни, про скасування рішення державного реєстратора та державної реєстрації,

В С Т А Н О В И В:

27.05.2021 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Фонтан-16» до ОСОБА_1 , державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Мельник Тетяни Іванівни, про скасування рішення державного реєстратора та державної реєстрації стосовно нежитлових приміщень №23, 24, загальною площею 184,3 кв.м., розташованих за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільну справу на підставі вказаного позову було розподілено судді Калініченко Л.В.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 08.06.2021 року прийнято вказану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено дату, час і місце проведення підготовчого судового засідання.

14.12.2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 який було скеровано засобами поштового зв`язку 13.12.2021 року, в якому представник просить суд поновити їй строк на вчинення процесуальної дії, з посиланням на те, що строк на подання відзиву нею було пропущено з поважних причин, а саме з підстав перебування у період з 01.10.2021 року по 28.10.2021 року на лікуванні, у зв`язку з захворюванням на COVID-19.

В підготовчому судовому засіданні 17.01.2022 року представником відповідача було підтримано вищевказане клопотання та заявлено про прийнято до розгляду відзиву на позовну заяву.

Представник позивача заперечував проти задоволення вказаного клопотання.

Заслухавши пояснення представників сторін по справі, оглянувши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 191 ЦПК України, у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Згідно частин 7, 8 ст. 178 ЦПК України, відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

В ухвалі судді від 08.06.2021 року, судом визначено відповідачеві п`ятнадцятиденний строк з дня отримання даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Роз`яснено, що у зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів відповідач зобов`язаний надіслати іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами у справі (ч. 8 ст. 178 ЦПК України).

15.09.2021 року до суду надійшла заява від представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ознайомлення з матеріалами справи, на підставі якої представник ознайомився зі справою 20.09.2021 року, що підтверджується заявою останньої наявної в матеріалах справи на а.с.37.

Отже, п`ятнадцятиденний термін визначений судом для подання відзиву на позовну заяву розпочався з наступного дня після ознайомлення з матеріалами справи 21.09.2021 року та закінчився 05.10.2021 року включно.

За наслідком викладеного, суд доходить до висновку, що скерований представником відповідача 13.12.2021 року відзив на позовну заяву, подано до суду з пропуском процесуального строку на вчинення відповідної процесуальної дії.

Статтею 120 ЦПК України встановлено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

У відповідності до ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Також статтею 222 ЦПК України також передбачено, що суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

Статтею 127 ЦПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу. Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою. Ухвалу про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Судом враховується, що встановлення строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених ЦПК України, певних процесуальних дій.

Вирішуючи питання про поважність причин пропуску строку на подання до суду заявлених доказів, суд враховує принцип верховенства права та судову практику Європейського Суду з прав людини, який у своїх рішеннях зазначає, що правило встановлення обмежень звернення до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватись з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи (справа "Ілхан проти Туреччини" (№ 22277/93 від 27.06.2000 року § 59).

Суд вважає, що представником відповідача жодним чином не обґрунтовано поважність пропуску строку подання доказів та відзиву на позовну заяву до суду.

Стосовно доводів про пропуск процесуальних строків через перебування представника відповідача на лікарняному, суд вважає недостатніми з огляду на наступне.

У відповідності до поданої до суду довідки ПП «Медичний центр «АрнікаА» від 18.11.2021 року, ОСОБА_2 перебувала на лікарняному у зв`язку з захворюванням у період з 01.10.2021 року по 01.11.2021 року.

Доказів на підтвердження перебування на лікарняному у період з 01.11.2021 року по 13.12.2021 року до суду не надано, як і доказів на підтвердження існування будь-яких інших поважних причин у вказаний строк, який двічі перевищує встановлений судом термін для подання відзиву на позовну заяву.

У ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Крім того, слід звернути увагу, що згідно ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання правами не допускається.

Разом з тим, як зазначає Європейський суд з прав людини, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Також Європейський суд з прав людини зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі «Жоффре де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року).

З практики Європейського суду з прав людини випливає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод не гарантує захист теоретичних та ілюзорних прав, а гарантує захист прав конкретних та ефективних (Рішення Суду у справі «Артіко проти Італії» (Artico c. Italie) від 13 травня 1980 року).

Отже, процесуальні вимоги визначені Законом є рівними для усіх учасників судового процесу, а відтак зазначене не свідчить про занадто формальне ставлення до передбачених законом вимог та в жодному разі не робить суд недоступним для заявника, оскільки в контексті п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений законом. Процесуальні дії судді чітко врегульовані нормами ЦПК, які повинні правильно розумітися сторонами і застосовуватися, починаючи з моменту пред`явлення позову до суду.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням того, що представником відповідача подано відзив на позовну заяву з пропуском встановленого процесуального строку на вчинення відповідних процесуальних дій, та необґрунтовано поважність пропуску такого строку, суд доходить до висновку про необґрунтованість заяви представника про поновлення процесуального строку для вчинення процесуальної дії, у зв`язку з чим відзив на позовну заяву, слід залишити без розгляду.

Керуючись ст. 43, 120-124, 126, 127, 174, 178, 222, 261, 352-354, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про поновлення пропущеного процесуального строку відмовити.

Відзив представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 від 14.12.2021 року за вх. №69399 в рамках цивільної справи №947/16290/21 залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали суду складено 18.01.2022 року.

Головуючий Калініченко Л. В.