22-ц/804/48/22
265/4703/21

Єдиний унікальний номер 265/4703/21
Номер провадження 22-ц/804/48/22
ПОСТАНОВА

І м е н е м У к р а ї н и

12 січня 2022 року Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Биліни Т.І.

суддів Лопатіної М.Ю, Пономарьової О.М.,

за участю секретаря Вороніної М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 25 серпня 2021 року, у складі суду Адамової Т.С., повний текст якої складено 25 серпня 2021 року, у справі за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст заяви

20 серпня 2021 року ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про забезпечення позову шляхом заборони нотаріусу вчиняти певні дії щодо видачі спадкоємцям свідоцтв про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

В мотивування заявлених вимог посилалася на те, що 30 червня 2021 року вона звернулася з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , третя особа: Лівобережний районний у місті Маріуполі ВДРАЦС Східного міжрегіонального МУ МЮ (м. Харків) про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина. На даний час дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обмежений у праві на спадкування у зв`язку з тим, що у свідоцтві про народження в графі «батько» зазначено іншу особу.

07 квітня 2021 року ОСОБА_2 зверталася до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя в порядку ст.315 ЦПК України із заявою про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису, необхідного для оформлення спадкових прав її неповнолітнього сина. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду від 22 червня 2021 року заява про встановлення факту залишена без розгляду.

У судовому засіданні, під час розгляду вказаної заяви, заінтересовані особи ОСОБА_1 та ОСОБА_4 заперечували проти встановлення факту батьківства ОСОБА_3 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Крім того, вони зазначили, що звернулися до приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Кудлаєва О.О. із заявами про прийняття спадщини, як наслідок, з 09 вересня 2021 року приватний нотаріус має видати свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 .

Враховуючи наведене позивач, просила забезпечити позов шляхом заборони приватному нотаріусу Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Кудлаєву О.О. вчиняти певні дії щодо видачі спадкоємцям свідоцтв про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 в рамках спадкової справи № 58/2021, бо невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 25 серпня 2021 року заяву ОСОБА_2 задоволено.

Заборонено приватному нотаріусу Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Кудлаєву О.О. видавати свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках спадкової справи № 58/2021.

Визначено, що дана ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження, та набирає законної сили з моменту її підписання суддею, відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України.

Копію ухвали направлено для виконання приватному нотаріусу Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Кудлаєву О.О., та для відома - сторонам.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що застосований захід забезпечення позову є достатнім і співмірним заявленим позовним вимогам, оскільки його невжиття може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , третя особа: Лівобережний районний у місті Маріуполі ВДРАЦС Східного міжрегіонального МУ МЮ (м. Харків) про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та доводи

Не погодившись з даною ухвалою суду ОСОБА_1 посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що між сторонами дійсно існує спір, оскільки позивачка ОСОБА_2 заявляє позовні вимоги про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису. Відповідачі заперечують проти позовних вимог. Разом з тим, наявність спору не є безумовною підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

ОСОБА_2 не обґрунтувала необхідність заявленого заходу забезпечення позову щодо заборони приватному нотаріусу видавати свідоцтво про право на спадщину, та не надала належних та допустимих доказів.

Відповідно до п.п.4,13 п.4 Глави 10 Розділу ІІ Наказу Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», за обґрунтованою письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулась до суду, та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом.

Належних та допустимих доказів звернення позивача з відповідною заявою до приватного нотаріуса Кудлаєва О.О. по спадковій справі №58/2021 не надано, а також відмови нотаріуса у прийнятті такої заяви суду надано не було.

Також, ОСОБА_2 не надала доказів щодо обраного нею заходу забезпечення позову про те, що може істотно ускладнити чи унеможливити виконання майбутнього рішення суду у разі задоволення її позовних вимог.

Оскільки чинним законодавством України прямо передбачений обов`язок нотаріуса зупинити нотаріальне провадження, тобто тимчасово припинити вчинення нотаріальних дій на невизначений строк, за умови надходження від заінтересованої особи відповідної заяви та надання доказів звернення до суду з позовом, тому відсутні підстави для забезпечення позову шляхом заборони приватному нотаріусу вчиняти дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину.

Доводи і заперечення інших учасників справи

ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , представник Лівобережного районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м. Харків) в суд апеляційної інстанції не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, підтвердженням чого є рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_1 надали суду заяву, в якій просили апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу скасувати, судове засідання провести у їх відсутність

Від представника Лівобережного районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м. Харків) надійшла заява про розгляд справи у його відсутність.

Зважаючи на положення ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

ОСОБА_2 скористалась правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу, в якому просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін, та зазначила, що у разі задоволення її позовних вимог щодо встановлення факту батьківства відносно малолітнього ОСОБА_6 , останній набуде юридичного статусу спадкоємця першої черги, який з огляду на норми ст.1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину.

Відтак, для захисту прав неповнолітньої дитини вона вимушена буде звертатись до суду додатково з позовними вимогами про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, а також оскаржувати ймовірні правочини щодо відчуження спадкового майна. Додаткове звернення до суду з позовом щодо поновлення порушених прав неповнолітнього на спадщину потягне за собою додаткові зусилля та матеріальні витрати.

Крім того, до складу спадкового майна входять транспортні засоби, що вважається рухомим майном, а тому є обґрунтовані підстави допускати, що на день ухвалення судового рішення по суті спору, певне майно може припинити своє фізичне існування. Застосований судом вид забезпечення позову у вигляді заборони вчиняти дії не призводить до завдання збитків відповідачам по справі, вони продовжують вільно користуватись всім майном, що входить до спадкової маси померлого.

ОСОБА_4 скористався правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати, та зазначив, що з урахуванням предмету позову, ОСОБА_2 не доведена наявність такої підстави для забезпечення позову як ускладнення виконання майбутнього рішення суду, оскільки позов має немайновий характер і стосується встановлення факту батьківства для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а не визнання за позивачем права власності на належне спадкодавцю майно.

Чинним законодавством України прямо передбачений обов`язок нотаріуса зупинити нотаріальне провадження, тобто тимчасово припинити вчинення нотаріальних дій на невизначений строк, за умови надходження від заінтересованої особи відповідної заяви та надання доказів звернення до суду з позовом. Доказів звернення ОСОБА_2 з відповідною заявою до приватного нотаріуса про перебування на розгляді Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя поданої нею позовної заяви та зупинення у зв`язку з цим вчинення нотаріальних дій по спадковій справі №58/2021, а також відмови нотаріуса у прийнятті такої заяви, не надано.

Враховуючи наявність спеціальної правової норми, яка імперативно визначає підставу обов`язкового зупинення нотаріусом вчинення нотаріальних дій на підставі письмової заяви позивача, як заінтересованої особи, то вважає, що ОСОБА_2 не довела того, що не вжиття судом обраного заходу забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання майбутнього рішення суду у разі задоволення позову, оскільки ОСОБА_2 не скористалась наданим їй правом особисто здійснити захист свого інтересу у зазначений вище спосіб.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 від 09 березня 2021 року, виданого Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Таким чином, передбачений законодавством шестимісячний строк для прийняття спадщини після його смерті спливає 08 вересня 2021 року, після чого нотаріус може видавати відповідні свідоцтва про право на спадщину.

З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 13.05.2021 року вбачається, що приватним нотаріусом Кудлаєвим О.О. відкрита спадкова справа після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З ухвали Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 22 червня 2021 року про залишення без розгляду заяви ОСОБА_2 про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису, вбачається, що між заявником ОСОБА_2 , діючою в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_5 , та спадкоємцями за законом ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , існує спір.

Предметом позову, з яким ОСОБА_2 звернулася до суду, є встановлення факту батьківства для оформлення спадкових прав неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після смерті ОСОБА_3 , на спадкове майно якого нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Кудлаєвим О.О. може бути видано свідоцтво про право на спадщину спадкоємцям за законом.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції, та застосовані норми права

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

У частинах першій, другій статті 149 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У частині першій статті 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, зокрема позов забезпечується: забороною вчиняти певні дії (пункт 2)

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно постанови Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 569/3313/19 метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Вживаючи заходи забезпечення позову шляхом заборони приватному нотаріусу Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Кудлаєву О.О. вчиняти дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на ім`я відповідачів щодо спадкового майна до набрання законної сили рішення по даній справі, суд першої інстанції оцінив обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів, врахував докази, надані позивачем на підтвердження своїх вимог, та пересвідчився, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги, ОСОБА_1 , що позивачка не повинна була звертатися до суду з питання забезпечення позову, бо чинним законодавством України прямо передбачений обов`язок нотаріуса зупинити нотаріальне провадження, тобто тимчасово припинити вчинення нотаріальних дій на невизначений строк, за умови надходження від заінтересованої особи відповідної заяви та надання доказів звернення до суду з позовом непереконливі.

Дійсно, відповідно положень п.3 глави 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МУЮ за № 296/5 від 22.02.2012 року, тотожного за змістом підпункту 4.13 пункту 4 глави 10 розділу ІІ вказаного Порядку, за обґрунтованою письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулася до суду, та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом.

Проте позивачка не зверталася до суду з вимогою про оспорювання права або факту, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа. Позивачка звернулася до суду з позовом, з метою захисту прав дитини, яка в разі задоволення позову, може стати спадкоємцем першої черги за законом і одночасно з відповідачами успадкувати частину спадкового майна.

Верховний Суд в постанові від 07 липня 2021 року у справі № 336/1357/16-ц зазначив, що дитина має право знати свого батька та можливість реалізувати спадкові права, а також беручи за основу римську максиму lurasanguinis nulloiure civilidirimi possunt (жодні встановлення цивільного права не можуть скасувати права, що випливають із кровної спорідненості), тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність задоволення заяви про забезпечення позову шляхом заборони приватному нотаріусу вчиняти дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках спадкової справи № 58/2021.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час перегляду ухвали Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 25 серпня 2021 року, а тому підстави для її скасування відсутні.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд. та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINAv. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСІІЛ, від 18 липня 2006 року).

З урахуванням наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновків, що суд першої інстанції вірно застосував норми процесуального закону.

Відповідно до положень ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Повний текст постанови виготовлено 17 січня 2022 року.

Керуючись ст.ст.374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 25 серпня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених ст.389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Головуючий: Т.І. Биліна

Судді: М.Ю. Лопатіна

О.М. Пономарьова