Справа № 646/7202/21
№ провадження 2/646/675/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.01.22 м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Янцовської Т.М.,

з участю секретаря Цмоканич У.Я.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в приміщенні Червонозаводського районного суду м. Харкова цивільну справу № 646/7202/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 в розмірі 4000 гривень, а також своє утриманні в сумі 2000 гривень, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 28.09.2020 р. За час шлюбу народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Наразі шлюбні відносини фактично припинені, і подружжя проживає окремо. Малолітня дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач за віком та станом здоров`я є працездатним, отже спроможним сплачувати аліменти у визначеному розмірі. Однак, свій обов`язок щодо утримання дитини батько належним чином не виконує, матеріальної допомоги на утримання сина у добровільному порядку у необхідному розмірі не надає. На утриманні у відповідача немає інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, відповідач працює, має можливість оплачувати аліменти. Позивачка не має свого доходу, окрім соціальних виплат на дитину. Щомісяця позивачка витрачає кошти також на власне утримання: харчування, одяг, сплату комунальних послуг, придбання засобів особистої гігієни, побутової хімії та інше.

У відповідності до ст. 178 ЦПК України 28.12.2021 р. відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому він визнає позовні вимоги частково в частині стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1050 гривень, в задоволенні вимог про стягнення аліментів на утримання дружини просить відмовити за необґрунтованістю, посилаючись на те, що він наразі не працює та є студентом першого курсу будівельного коледжу, а тому єдиним його джерелом доходу є стипендія у розмірі 954 гривні на місяць, в зв`язку з чим він не зможе сплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі. Кожного місяця він надає позивачці грошові кошти на утримання дитини у розмірі 2000 - 2500 гривень, перераховуючи ці кошти на банківський картковий рахунок позивачки. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може становити менше як 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2021 рік», прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень. Отже, мінімальний гарантований розмір аліментів для дітей віком до 6 років становить - 1 050 гривень. Вважає, що є всі підстави для стягнення з нього аліментів на утримання малолітнього сина саме у зазначеному розмірі. Проте, надавати допомогу на утримання матері дитини до досягнення дитиною трирічного віку, нажаль не має змоги, так як він є не працевлаштованим та не отримує іншого доходу, окрім стипендії.

У відповідності до ст. 179 ЦПК України 13.01.2022 р. позивачкою подано відповідь на відзив, в якому вона наполягає на задоволенні своїх позовних вимог, посилаючись на те, що аліменти в розмірі 4 000 грн. щомісячно є необхідним розміром аліментів для забезпечення рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Твердження відповідача, про те, що він надає грошові кошти в розмірі 2000 - 2500 грн щомісяця на утримання сина не відповідає дійсності. За час шлюбу відповідач регулярно працював неофіційно в сфері будівництва. Відповідач за віком та станом здоров`я є працездатним, отже спроможним сплачувати аліменти у вказаному розмірі. Відсутність офіційного працевлаштування відповідача не перешкоджає сплаті визначеної суми аліментів.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23.11.2021 року провадження по вищевказаній цивільній справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, перевіривши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 28.09.2020 р. виконавчим комітетом Соколівської сільської ради Зміївського району Харківської області, між сторонами зареєстрований шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів 28.09.2020 р. зроблено відповідний актовий запис № 03.

Сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ`янському районах у місті Харкові Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 06.01.2021 року.

З довідки № 202 від 24.12.2021 р., виданої Тво директора ОСОБА_5 . Харківського державного професійно-педагогічного коледжу імені В.І. Вернадського, відповідач ОСОБА_2 є студентом за освітньо-професійним ступенем «фаховий молодший бакалавр» з 01.09.2021 (наказ від 25.08.2021 № 136, група СТ-21) за кошти обласного бюджету, форма навчання - денна.

Відповідачем надано копії квитанцій від 01.08.2021, 22.08.2021, 05.09.2021, 19.09.2021, 26.09.2021, 24.10.2021, 31.10.2021, 14.11.2021, 22.11.2021, 28.11.2021, 06.12.2021, 14.12.2021 про сплату на користь позивачки ОСОБА_6 грошових коштів на загальну суму 7270 гривень.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частина перша статті 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з частиною другою статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2 100 грн., з 1 липня - 2 201 грн., з 1 грудня - 2 272 грн.

Визначаючи розмір аліментів на утримання малолітнього сина, суд враховує вік дитини, обов`язок кожного із батьків утримувати дитину, матеріальний та сімейний стан відповідача та позивачки, які проживають окремо, при цьому враховано, що відповідач не працює, є студентом денної форми навчання Харківського державного професійно-педагогічного коледжу імені В.І. Вернадського, отримує стипендію, інших доходів не має.

Але враховуючи те, що відповідач надавав матеріальну допомогу позивачці на утримання дитини в період з серпня 2021 р. по грудень 2021 р. понад встановлений прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років у 2021 році, що свідчить про можливість з боку відповідача надавати допомогу в розмірі понад 1050 гривень, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. Суд вважає, що визначений розмір аліментів з урахуванням обставин, визначених ст. 182 СК України, сприятиме забезпеченню гармонійного розвитку дитини, а отже належному забезпеченню її інтересів.

Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Згідно ч. ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Тлумачення частини другої статті 84 СК України свідчить, що для виникнення права на утримання потрібна сукупність таких умов: проживання з жінкою (чоловіком) дитини, яка не досягла трьох років та можливість другої сторони надавати матеріальну допомогу.

З урахуванням вищенаведених обставин справи, враховуючи, що позивачка як мати дитини віком до трьох років здійснює догляд за сином, у зв`язку з чим обмежена у способах заробітку і відповідно є такою, що потребує допомоги, але суд вважає, що відповідач надавати матеріальну допомогу матері дитини, батьком якої він є, можливості не має.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги та заперечення учасників сторін, та інших обставин, які мають значення для справи.

Частинами 6, 7 статті 81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Суд вважає необґрунтованими посилання позивачки на те, що відповідач працює у сфері будівництва, має доходи, оскільки такі твердження позивачки не підтверджені належними та допустимими доказами. Документів про обставини, що мають враховуватись судом при визначенні питання, чи має змогу відповідач надавати матеріальну допомогу позивачці, справа не містить.

Щодо вимоги позивачки про стягнення аліментів з наступною індексацію, суд приходить до наступного.

Так, під індексацією грошових доходів у законодавстві розуміється встановлений законами й іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг (ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.91 року у редакції Закону України N 491-IV від 06.02.2003 року). Індексація проводиться з метою підтримки купівельної спроможності населення України в умовах підвищення цін на дотримання встановлених Конституцією гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.

Індексації підлягають грошові доходи громадян, отримані ними в гривнях на території України, які не мають разового характеру: пенсії, стипендії, оплата праці (грошове забезпечення) та інші грошові доходи, які визначені в законі (ст. 2 Закону). Індексація доходів працюючого населення проводиться за основним місцем роботи (ст. 10 Закону). Індексація має проводитися автоматично, тобто без додаткового судового рішення. Такий порядок індексації передбачений у законодавстві на забезпечення інтересів одержувача аліментів для того, щоб йому не доводилося періодично подавати до суду вимоги про збільшення розміру аліментів у зв`язку з підвищенням цін.

Постановою Кабінету Міністрів України N 1078 від 17.07.2003 року затверджений Порядок проведення індексації грошових доходів населення. Відповідно до зазначеного Порядку виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадиться відповідні грошові виплати населенню: 1) підприємства, установи й організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів; 2) підприємства, установи й організації, які фінансуються або дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету (п. 6). Спори з питань індексації грошових доходів підлягають розгляду в судовому порядку (п. 13).

Таким чином, в разі виникнення після постановлення судового рішення щодо присудження аліментів у твердій грошовій сумі окремого спору щодо індексації аліментів позивач не позбавлений можливості звернутися до суду з самостійним позовом.

Враховуючи вищевикладене суд констатує, що обов`язок проведення індексації розміру аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, прямо передбачений законом, а саме, положеннями ст. 184 СК України, що зобов`язує державного виконавця проводити таку індексацію без додаткового судового рішення, а тому в задоволенні цієї вимоги необхідно відмовити.

Оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги позивачки про стягнення аліментів підлягають частковому задоволенню.

Як убачається з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Статтею 137 ЦПК України передбачено що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесення позивачкою витрат на професійну правничу допомогу надано договір про надання правової допомоги від 27.10.2021 року, укладений між ОСОБА_6 та адвокатом Сєришевою О.С., квитанції про сплату 5000 гривень.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу на один місяць.

Керуючись ст. ст. 75, 84, 141, 180-182 СК України, ст. ст. 12, 13, 19, 82, 259, 263-265 ЦПК України,

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Соколове, Зміївський район, Хаківської області, РНОКПП: НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1500 гривень щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.11.2021 року й до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані з професійною правничою допомогою, у розмірі 1250 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 372,15 гривень.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Харківського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 21.01.2022 р.

Відомості щодо учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ,

відповідач - ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Суддя: Т.М. Янцовська