Справа № 643/72/22
Провадження № 2/643/3053/22
УХВАЛА

12.01.2022 м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Новіченко Н.В. розглянувши

заяву ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал»

про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Московського районного суду м. Харкова з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» про визнання виконавчого напису № 381, вчиненого 18.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. таким, що не підлягає виконанню.

Розглянувши позовну заяву, суд зазначає наступне.

Статтею 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Аналогічні положення закріплені в частині 1 статті 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Територіальна підсудність - це компетенція із розгляду справ однорідними судами залежно від території, на яку поширюється їх юрисдикція.

Основними видами територіальної підсудності є, зокрема загальна, альтернативна та виключна.

Види підсудності передбачають в одних випадках пільги сторонам при виборі суду, в інших - створення найсприятливіших умов для вирішення справи, забезпечення незалежності та неупередженості суду, захист прав заінтересованих осіб.

Стаття 1 Цивільного процесуального кодексу України цей Кодекс визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 27 Цивільного процесуального кодексу України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

В даному випадку, місцезнаходженням відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» є: м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корпус 28.

Разом з тим, положеннями ч. 12 ст. 28 Цивільного процесуального кодексу України позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Отже, у даному випадку, право вибору між судами, яким згідно з правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві.

Посилаючись на вищевказану норму процесуального права позивача, звертаючись до Московського районного суду м. Харкова з позовною заявою про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню вказував на те, що місцем виконання виконавчого напису є АДРЕСА_1 (місце проживання позивача), що територіально відноситься до Московського району м. Харкова.

Проте, з даними аргументами заявника суд погодитись не може, виходячи з наступного.

Так, визначення змісту категорії місця виконання рішення наведене у статті 24 Закону України «Про виконавче провадження».

За правилами частин першої та другої наведеної статті виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника фізичної особи, за місцезнаходженням боржника юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Виходячи зі змісту статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» місцем виконання виконавчого документа є місце провадження виконавчих дій з його примусового виконання. Такі виконавчі дії провадяться за місцем проживання боржника, місцем його перебування, роботи або за місцем знаходженням його майна.

Отже, місце виконання та місце прийняття до виконання виконавчих документів уповноваженим виконавцем можуть не співпадати та є відмінними правовими категоріями.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 29.10.2020 у справі № 263/14171/19.

Отже, приватний виконавець має право вчиняти виконавчі дії на всій території України, при цьому, відповідно до положень ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», місцем виконання виконавчого документу є не місцезнаходження приватного виконавця, а місце проживання (перебування) боржника або місцезнаходження його майна.

Разом з тим, жодних доказів на підтвердження того, що місцем виконання виконавчого напису в розумінні ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» є Московський район м. Харкова позивачем суду надано не було.

Суд не може прийняти до уваги доводи позивача про те, що місцем виконання виконавчого напису є АДРЕСА_1 (місце проживання позивача), оскільки відповідно до доданої до позовної заяви копії паспорту позивач був знятий з реєстрації за вищевказаною адресою 19.09.2020 року. Будь-яких доказів на підтвердження того, що позивач проживає та/чи працює у Московському районі м. Харкова, або має на цій території своє майно позивачем до позовної заяви не надано.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що подана заявником позовна заява не підсудна Московському районному суду м. Харкова.

При цьому, судом встановлено, що 30.11.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Амельченко В.П. винесено постанову у виконавчому провадженні № 67468511 з примусового виконання спірного виконавчого напису, якою звернуто стягнення на доходи позивача, які вона отримує у Товаристві з обмеженою відповідальністю «АТБ-МАРКЕТ», місцезнаходженням якого відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців чи громадських формувань є місто Дніпро, проспект Олександра Поля, будинок 40, що і є відповідно до поданих до суду доказів місцем виконання оспорюваного виконавчого напису у розумінні ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», а тому суд вважає за необхідне передати позовну заяву ОСОБА_1 за підсудністю до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська, що відповідає приписам ч. 12 ст. 28 Цивільного процесуального кодексу України.

Разом з тим суд зазначає, що доказів на підтвердження того, що позивач працює та отримує заробітну плату у Московському районі м. Харкова, позивачем не надано та матеріали справи не містять.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 31 Цивільного процесуального кодексу України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно з частиною 3 статті 31 Цивільного процесуального кодексу України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Одночасно суд зазначає, що разом з позовною заявою позивачем було подано заяву про забезпечення позову.

Згідно з п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 152 Цивільного процесуального кодексу України заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

З урахуванням того, що подана ОСОБА_1 позовна заява не підсудна Московському районному суду м. Харкова, суд вважає за необхідне передати додану до неї заяву про забезпечення позову разом з позовною заявою за підсудністю до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська.

Керуючись статтями 27, 28, 31, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню разом з доданою до неї заявою про забезпечення позову передати за підсудністю до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська.

Відповідно до статті 261 Цивільного процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили після її підписання та може бути оскаржена протягом 15 днів шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду.

Суддя Н.В. Новіченко