УХВАЛА

про забезпечення позову

13.01.2022

м. Одеса

Справа № 522/23651/21

Провадження № 2/522/394/22

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Ярема Х.С. розглянула заяву Департаменту комунальної власності Одеської міської ради про забезпечення позову у справі за позовом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа Одеська міська рада, про визнання протиправним та скасування рішення, усунення перешкод у користуванні шляхом виселення.

ВСТАНОВИВ:

09.12.2021 до суду надійшла позовна заява Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа Одеська міська рада. Позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення (з відкриттям розділу) державного реєстратора комунального підприємства «Агенція державної реєстрації» Мельник Т.І. № 45326850 від 01.02.2019, на підставі якого проведено державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на житловий будинок літ. «А», що розташований за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 101),

- визнати протиправним та скасувати рішення (з відкриттям розділу) приватного нотаріуса Левчук О.С. № 48231588 від 14.08.2019, на підставі якого проведено державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 101),

- усунути перешкоди у користуванні шляхом виселення ОСОБА_2 з нежитлових приміщень підвалу № 501, загальною площею 58,2 кв.м, що розташовані за адресою АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 25928372), на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради.

Ухвалою від 13.01.2022 відкрито провадження у справі.

Разом з позовною заявою позивач подав заяву про забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту на кв. АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 101),

- заборонити ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам здійснювати дії щодо відчуження, користування, розпорядження кв. АДРЕСА_2 , реєструвати повідомлення про початок виконання підготовчих або будівельних робіт та про готовність об`єкта до експлуатації та заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації (в тому числі Міністерству юстиції України та його структурним підрозділам та територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, районним у містах Києві державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»), вчиняти будь-які дії , в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, відкриття та/або закриття розділів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо об`єкту нерухомого майна за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 101.

Позивач зазначає, що територіальній громаді м. Одеси в особі Одеської міської ради на підставі свідоцтва про право власності від 10.12.2008 належать нежитлові приміщення підвалу № 501, загальною площею 58,2 кв.а., розташовані за адресою АДРЕСА_3 . Проте позивачем виявлено, що нежитлові приміщення підвалу № 501 реконструйовано у об`єкт житлової нерухомості квартира АДРЕСА_4 . Власником квартири є ОСОБА_2 , на підставі договору дарування від 14.08.2019, укладеним з ОСОБА_1 . У свою чергу ОСОБА_1 набув право власності на приміщення № 501 на підставі технічного паспорту від 03.01.2019. Позивач вважає, що реєстрація права власності здійснена незаконно, без дозвільних документів, приміщення підвалу № 501 незаконно увійшли до складу квартири АДРЕСА_4 . Просить накласти арешт на квартиру, так як у разі відчуження квартири відповідачем утруднить виконання рішення суду.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову суд виходить з наступних мотивів.

Відповідно до положень ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо не вжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням, серед іншого наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

При цьому, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Предметом спору квартира АДРЕСА_5 до якої увійшло підвальне приміщення АДРЕСА_6 . Між сторонами спір має місце, оскільки позивач вважає себе власником підвалих приміщень, що увійшли до складу квартири.

Отже, суд приходить до переконання, що в даному випадку існують небезпідставні ризики, що відповідач може розпорядитись нерухомим майном. Будь-яке відчуження майна призведе до більшої шкоди та явно утруднить процес повернення підвального приміщення, у разі задоволення позову.

Оскільки предметом спору є поновлення права власності міської ради на спірне підвальне приміщення, застосування заходу забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру до якої увійшло підвальне приміщення, є саме тим заходом, який унеможливить ускладнення чи не виконання рішення суду, у разі задоволення позову, та забезпечить можливість ефективного захисту прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, у разі визнання судом прав та інтересів позивача дійсно порушеними.

При цьому, запропоновані позивачем заходи забезпечення позову є адекватними та співмірними з предметом позову та не призводять до протиправного обмеження прав відповідача щодо даної квартири. Тобто, в даному разі такі заходи є необхідними.

У той же час, застосування судом заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо об`єкту на який накладено арешт не є необхідним, так як накладення арешту виключає можливість вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо цього майна під час дії арешту.

Керуючись ст. 149, 150, 152-154, 157 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Департаменту комунальної власності Одеської міської ради про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 101).

В задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню.

Ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Х.С. Ярема