Провадження № 2/263/496/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

13 січня 2022 року м. Маріуполь Донецької області

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Федоренко Т.І., за участю секретаря Ясир А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Маріуполі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 . Після його смерті залишилась спадщина у вигляді 1/3 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Також 1/3 частка вказаної квартири належала його братові ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та яку успадкувала відповідач. У встановлений шестимісячний строк він не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки проживав в іншій країні та не мав можливості приїхати, крім того він не знав своїх прав, відсутністю коштів, а також у зв`язку з похованням близької людини в нього на теперішній час постійно підвищений тиск та погане самопочуття. 23.03.2021 року він отримав посвідку на постійне проживання та 18.08.2021 року отримав дублікат свідоцтва про народження. 18.08.2021 він звернувся до нотаріальної контори за роз`ясненням порядку отримання спадщини після смерті батька, де йому було повідомлено, що він пропустив строк на подачу заяви про прийняття спадщини, крім цього у нього з батьком по різному записані прізвища, а саме у батька заначено ОСОБА_3 , а у дублікаті свідоцтва про народження зазначено ОСОБА_3 . У зв`язку з чим, він вимушений звернутись до суду.

Ухвалою суду від 08.10.2021 року було відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 25.11.2021 року було закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. Також було витребувано копію спадкової справи після смерті ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 13.01.2022 року постановлено провести заочний розгляд справи.

Позивач до судового засідання не з`явився, у позовній заяві зазначив про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач до судового засідання не з`явився з невідомих суду підстав, повідомлявся у встановленому законом порядку.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За вимогами ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідне для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Зі змісту статті 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло від 04.09.1995 року квартира за адресою: АДРЕСА_1 належала на праві сумісної власності ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 .

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 05.12.1996 року ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що було зроблено актовий запис про смерть 2480.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 10.02.2021 року (виданого повторно) ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 30.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 18.08.2021 року (виданого повторно) ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_7 .

З посвідки на постійне проживання № НОМЕР_4 від 22.03.2021 року вбачається, що вона видана на ім`я ОСОБА_1 .

Згідно з відповіддю на запит суду Першої маріупольської державної нотаріальної контори спадкова спарва до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 нотаріусами України не заводилась.

З відповіді відділу аналітичного забезпечення Департаменту адмістративних послуг № 100-99.02-04434 від 08.12.2021 року вбачається, що інформація щодо реєстрації місця проживання осіб за адресою: АДРЕСА_1 відсутня та згідно відповіді на запит суду вказаного відділу за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрована відповідач ОСОБА_2 .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Судом встановлено, що родинні відносини між заявником ОСОБА_1 та його батьком ОСОБА_3 , 1941 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , прослідковуються на підставі наданих суду документів - свідоцтва про народження , свідоцтвом про право власності, де ім`я та по батькові батька позивача збігаються та однаково зазначено прізвище, однак у свідоцтві про смерть прізвище батька вказане, як ОСОБА_3 .

З урахуванням вищенаведеного, можливо зробити висновок, що був зроблений різний переклад прізвища заявника та його батька з російської мови на українську мову, що в подальшому призвело до породження певних юридичних наслідків для заявника.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують про наявність достатніх правових підстав вважати, що факт родинних відносин між заявником та його батьком ОСОБА_3 , доведеним, встановлення факту родиних відносин для позивача необхідний для витрішення питання про прийняття спадщини, тому позовні вимогив цій частині підлягають задоволенню.

Що стосується вимоги щодо визначення додаткового строку для прийняття спадщини суд приходить до наступного.

Відповідно до свідоцтва про смерть спадкодавець ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , такми чином спащина відкралася саме у 1996 році.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила ЦК України (1963 року), у тому числі щодо прийняття спадщини, спадкоємців за заповітом і за законом. Тому суд приходить до всиновку, що позивачем було невірно обрано спосіб захисту порушеного права та до зазначених правовдносин слід застосоувати вимоги ЦК УССР 1963 року

Стаття 529 ЦК УРСР 1963 року визначає, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Приписами ст. 561 ЦК УРСР 1963 року було встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. При спадкоємстві як за законом, так і за заповітом свідоцтво може бути видане і раніше закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, якщо в державній нотаріальній конторі є дані про те, що, крім осіб, що заявили про видачу свідоцтва, інших спадкоємців немає. Свідоцтво про право на спадщину в усіх випадках видається не раніше як через шість місяців з дня відкриття спадщини.

Статтею 549 ЦК УРСР 1963 року, який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини.

Частиною 1 ст.550 ЦК УРСР 1963 року строк для прийняття спадщини, встановлений ст.549 цього кодексу, може бути подовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку й без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину.

Цей строк може бути подовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. Якщо в указаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд із цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про подовження пропущеного строку.

Установивши, що спадщина після смерті ОСОБА_3 відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 суд вважає, що позивачем не надано доказів поважності пропуску строку для прийняття спадщини, тому відсутні підстави для продовження такого строку, а вимоги позивача щодо визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають.

На підставі ст.ст.12-13, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для прийняття спадщини- задовольнити частково.

Встановити факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У задоволенні решти вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення повинно бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Т.І.Федоренко