Справа №519/60/22
У Х В А Л А

про забезпечення позову

20.01.2022 року м. Южне

Суддя Южного міського суду Одеської області Лемець С.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі №519/60/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , обслуговуючого кооперативу «Будинок 10» про визнання договору недійсним, визнання права власності та стягнення моральної шкоди

Встановив:

Позивач звернулася до Южного міського суду Одеської області з вищевказаною позовною заявою.

Одночасно з подачею позову позивач звернулася до суду з заявою про забезпечення позову, згідно якої просить вжити заходи забезпечення позову, а саме: накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

За правилами ч. 1 ст. 153 ЦПК України суд проводить розгляд заяви про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Дослідивши заяву про забезпечення позову з додатками, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. При цьому забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його тощо.

Зазначена правова норма прямо визначає як форму і порядок звернення до суду із клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову, так і підстави для його забезпечення.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Як роз`яснено в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 № 9, єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Підстави для застосування зустрічного забезпечення судом не встановлені.

Вищевказана квартира є предметом спору між сторонами.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи предмет даного позову, беручи до уваги існування спору між сторонами та ризику відчуження нерухомого майнв, суддя прийшов до висновку, що заяву про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України

Постановив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Обов`язок пред`явлення цієї ухвали до виконання в частині забезпечення позову покласти на позивача ОСОБА_1 , або його представника (адвоката) за довіреністю (ордером).

Учасник справи може подати до суду вмотивоване клопотання про скасування засобу забезпечення позову.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення її повного тексту, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Суддя Южного міського суду Сергій ЛЕМЕЦЬ