Справа № 419/1641/21
Провадження № 2/419/51/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2022 року Новоайдарський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді - Іванової О. М.,

при секретарі Московченко О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Новоайдар Луганської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Новоайдарської об`єднаної територіальної громади в особі Новоайдарської селищної ради про визнання права на земельну частку (пай), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до Новоайдарського районного суду Луганської області з позовною заявою до Новоайдарської об`єднаної територіальної громади в особі Новоайдарської селищної ради про визнання права на земельну частку (пай).

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що ОСОБА_2 у 1995 р. був членом КСП «Україна» с. Дмитрівка Новоайдарського району Луганської області, який в подальшому реорганізовано в колективне сільськогосподарське підприємство «Україна». Як член КСП «Україна», ОСОБА_2 мав право на отримання сертифікату на право на земельну частку (пай), проте сертифікат він не отримав.

З метою отримання сертифікату на право на земельну частку (пай), ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до Щастинської РДА, проте у видачі сертифікату йому було відмовлено, у зв`язку з відсутністю відповідних бланків.

За даними Відділу у Новоайдарському районі Головного управління Держгеокадастру у Луганській області відповідно розрахунку розміру земельної частки (паю) та її вартості по КСП «Україна» Новоайдарського району Луганської області, затвердженого розпорядженням голови Новоайдарської РДА від 07.08.2003 р. №191, розмір земельної частки (паю) складає 12,06 умовних кадастрових гектарів, загальною вартістю 29626,33 грн в цінах на 01.07.1995 р., з них сільськогосподарських угідь:

-рілля -7,69 ум.кад.га, вартістю 24096,81 грн;

-сіножаті (деградована рілля) 0,87 ум.кад.га, вартістю 1778,67;

-сіножаті 0,51 ум.кад.га, вартістю 764,93 грн;

- пасовища 2,99 ум.кад.га, вартістю 2985,92 грн.

На підставі вищенаведеного, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Новоайдарської об`єднаної територіальної громади в особі Новоайдарської селищної ради про визнання права власності на земельну частку (пай).

Ухвалою судді Новоайдарського районного суду Луганської області від 30.07.2021 р. провадження у справі відкрито, призначено підготовче судове засідання, відповідачу визначено строк для подання відзиву.

Ухвалою Новоайдарського районного суду Луганської області від 29.09.2021 р. справу призначено до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

Представник позивача ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його та позивача відсутності, надав до суду змінену позовну заяву, в якій просив суд визнати за ОСОБА_2 право на земельну частку (пай), просив суд задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача Новоайдарської селищної ради у судове засідання не з`явився, надав до суду заперечення на позовну заяву, в яких посилається на те, що позивач при зверненні до суду пропустив встановлений законом строк позовної давності, у зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог просив відмовити, справу просив розглядати за його відсутності.

Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_2 у 1995 р. був членом КСП «Україна» с. Дмитрівка Новоайдарського району Луганської області, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.9). Як член КСП «Україна», ОСОБА_2 мав право на отримання сертифікату на право на земельну частку (пай), проте сертифікат він не отримав.

З інформації Головного управління Держгеокадастру у Луганській області Відділу у Новоайдарському районі вбачається, що ОСОБА_2 числиться в списку під №68 громадян-членів колективного сільськогосподарського підприєства «Україна» до Державного акту на право колективної власності на землю серія І-ЛГ №000051, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №2 від 10.04.1995 р. на підставі рішення Новоайдарської районної ради від 30.03.1995 р. №4/7 (а.с.10).

За даними Відділу у Новоайдарському районі Головного управління Держгеокадастру у Луганській області відповідно розрахунку розміру земельної частки (паю) та її вартості по КСП «Україна» Новоайдарського району Луганської області, затвердженого розпорядженням голови Новоайдарської РДА від 07.08.2003 р. №191, розмір земельної частки (паю) складає 12,06 умовних кадастрових гектарів, загальною вартістю 29626,33 грн в цінах на 01.07.1995 р., з них сільськогосподарських угідь:

-рілля -7,69 ум.кад.га, вартістю 24096,81 грн;

-сіножаті (деградована рілля) 0,87 ум.кад.га, вартістю 1778,67;

-сіножаті 0,51 ум.кад.га, вартістю 764,93 грн;

-пасовища 2,99 ум.кад.га, вартістю 2985,92 грн (а.с.13).

При зверненні ОСОБА_1 з адвокатським запитом до Щастинської РДА Луганської області щодо видачі сертифікату на земельну частку (пай) по колишньому КСП «Україна», йому було повідомлено, що відповідно до інформації, наданої Головним управлінням Держгеокадастру у Луганській області, можливість щодо видачі бланків сертифікатів на право на земельну частку (пай) відсутня (а.с.23).

Надані суду докази суперечностей не містять та оцінюються судом як достовірні.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. ст. 55, 124 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

У 1995 році в КСП «Україна» проводилося розпаювання відповідно до Указу Президента України від 10.11.1994 року «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва». Відповідно до положень цього Указу (абз. 3. п. 2), кожному члену підприємства, кооперативу, товариства видається сертифікат на право члену кооперативу, товариства видається сертифікат на право приватної власності на земельну частку (пай) із зазначенням у ньому розміру частки (паю) в умовних кадастрових гектарах, а також вартісному виразі.

Відповідно до пункту 1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Згідно з пунктом 5 цього Указу, видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією.

Відповідно до п. 2 Указу Президента України від 08.08.1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу; сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу; товариства відповідно до списку, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю.

Згідно ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Згідно абз. 4 ч. 2 ст. 2 Закону документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

За правилами Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" моментом виникнення права на земельну частку (пай) є момент виникнення відповідного права колективної власності на земельну ділянку та існує незалежно від його посвідчення сертифікатом.

Заперечення предстаника позивача проти задоволення позовних вимог, з посиланням на пропуск позивачем встановленого законом строку позовної давності, суд не приймає до уваги, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 дізнався про порушення свого права 06.07.2021 р., коли отримав відмову Щастинської РДА у видачі сертифікату на право на земельну частку (пай) (а.с.23), тобто перебіг позовної давності слід рахувати саме з 06.07.2021 р.

Таким чином, судовим розглядом встановлено, що факти, викладені представником позивача в позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, підтверджені письмовими доказами, сумніву у їх достовірності суд не має, визнання права на земельну частку (пай) не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, у зв`язку з чим, позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання за ОСОБА_2 права на земельну частку (пай) в судовому порядку.

Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні.

На підставі викладеного, Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 19, 81, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Новоайдарської об`єднаної територіальної громади в особі Новоайдарської селищної ради про визнання права на земельну частку (пай) - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідн. № НОМЕР_1 , право на земельну частку (пай) члена КСП «Україна» с. Дмитрівка Новоайдарського району Луганської області, розміром 12.06 умовних кадастрових гектарів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Луганського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: О. М. Іванова