Справа №489/128/22
Провадження №2-з/489/6/22
УХВАЛА

про забезпечення позову

12 січня 2022 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі судді Рум`янцевої Н.О., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про застосування заходів забезпечення позову до подачі позовної заяви до Комунального некомерційного підприємства «Миколаївський обласний центр лікування інфекційних хвороб» Миколаївської обласної ради, Миколаївської обласної ради про визнання незаконним та скасування наказів про звільнення та поновлення на роботі

В С Т А Н О В И В:

11 січня 2022 року представник заявниці ОСОБА_1 адвокат Тимошин В.В. звернувся до суду з заявою про застосування заходів забезпечення позову шляхом заборони Миколаївській обласній раді оголошувати конкурс на заміщення посади директора Комунального некомерційного підприємства «Миколаївський обласний центр лікування інфекційних хвороб» Миколаївської обласної ради; заборони Миколаївській обласній раді вчиняти будь-які дії, спрямовані на проведення конкурсу на заміщення посади директора Комунального некомерційного підприємства «Миколаївський обласний центр лікування інфекційних хвороб» Миколаївської обласної ради; заборони Миколаївській обласній раді проводити конкурс на заміщення посади директора Комунального некомерційного підприємства «Миколаївський обласний центр лікування інфекційних хвороб» Миколаївської обласної ради. Посилаючись на те, що предметом позову є оспорювання правомірності дострокового розірвання трудового договору з позивачем та звільнення ОСОБА_1 з посади, такі заходи забезпечення позову як заборона Миколаївської міської ради оголошувати конкурс, вчиняти будь-які дії, спрямовані на проведення конкурсу на заміщення посади директора КНП «Миколаївський обласний центр лікування інфекційних хвороб» МОР та є спів мірними заявленим вимогам; не зумовлюють фактичного вирішення спору по суті; є адекватним та ефективним способом забезпечення позову. Незастосування заходів забезпечення позову за наявності для цього підстав, саме по собі може потягти неможливість або ускладненість при виконанні судового рішення, що являлось би порушенням права на справедливий судовий розгляд та ефективний засіб юридичного захисту за змістом ст. ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки виконання рішення суду є невід`ємною частиною судового розгляду.

Від представника Миколаївської обласної ради надійшло клопотання щодо заяви про забезпечення позову, відповідно до якого просить відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову. Зазначає, що у випадку задоволення позову про поновлення на роботі ОСОБА_1 за результатами розгляду відповідної позовної заяви чинним законодавством передбачено механізм поновлення її на роботі навіть за умови призначення іншої особи директором КНП «Миколаївський обласний центр лікування інфекційних хвороб» МОР. Чинним законодавством визначено механізм поновлення на роботі заявниці у випадку задоволення відповідної позовної заяви навіть у випадку призначення на посаду директора підприємства іншої особи, тому твердження заявниці щодо неможливості та ускладненості судового рішення про поновлення на роботі без вжиття заходів забезпечення позову є хибним. Застосування заходів позову, які просить заявниця, можуть мати тяжкі наслідки для сфери охорони здоров`я на території області, здебільшого в період карантину встановленого на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 (зі змінами) та призвести до блокування протягом тривалого часу роботи вказаного підприємства, що в свою чергу може призвести до тяжких наслідків у вигляді ненадання чи надання не в повному обсязі медичної допомоги населенню в результаті поширення на території України гострої респіраторної хвороби Covid-19.

Суд, дослідивши заяву та додані до неї матеріали, дійшов до наступного.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 цієї статті визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленим цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Згідно ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Відповідно до ч.1-2ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Предметом позову, у разі його подання, є оспорювання правомірності дострокового розірвання трудового договору з позивачем та звільнення ОСОБА_1 з посади директора Комунального некомерційного підприємства «Миколаївський обласний центр лікування інфекційних хвороб» Миколаївської обласної ради та поновлення на зазначеній посаді.

У якості забезпечення майбутнього позову, заявник вважає необхідним зупинити дії направлені на заміщення спірної вакантної посади.

З огляду на приписи ст. 150 ЦПК України, предмет майбутнього позову та його підстави, суд вважає, що заходи забезпечення позову заявлені позивачем є співмірними з заявленими вимогами, обґрунтованими та позивачем доведено необхідність їх застосування, оскільки у разі задоволення майбутнього позову та поновлення позивачки на посаді, не застосування вказаних заходів значно ускладнить виконання судового рішення.

Твердження представника Миколаївської обласної ради про те, що застосування заходів позову, які просить заявниця, можуть мати тяжкі наслідки для сфери охорони здоров`я на території області, здебільшого в період карантину встановленого на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 (зі змінами) та призвести до блокування протягом тривалого часу роботи вказаного підприємства, судом не береться до уваги, оскільки на даний час встановлено, що згідно розпорядження голови Миколаївської обласної ради Кіма В. від 30.12.2021 № 382-рк призначено виконувачем обов`язків директора Комунального некомерційного підприємства «Миколаївський обласний центр лікування інфекційних хвороб» Миколаївської обласної ради з 31 грудня 2021 року по 28 лютого 2022 року Ярославу Студзинську.

Суд вважає, що заява про забезпечення позову в достатній мірі обґрунтована необхідністю забезпечення позову, позивачем викладено свої доводи щодо можливості настання несприятливих наслідків у разі незабезпечення позову, а зазначені позивачем підстави та вид забезпечення позову є взаємопов`язаними з пред`явленими вимогами, а обраний позивачем вид забезпечення позову не порушує прав і охоронюваних законом інтересів відповідача, а відтак заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 150 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про застосування заходів забезпечення позову до подачі позовної заяви до Комунального некомерційного підприємства «Миколаївський обласний центр лікування інфекційних хвороб» Миколаївської обласної ради, Миколаївської обласної ради про визнання незаконним та скасування наказів про звільнення та поновлення на роботі задовольнити.

Заборонити Миколаївській обласній раді оголошувати конкурс на заміщення посади директора Комунального некомерційного підприємства «Миколаївський обласний центр лікування інфекційних хвороб» Миколаївської обласної ради.

Заборонити Миколаївській обласній раді вчиняти будь-які дії, спрямовані на проведення конкурсу на заміщення посади директора Комунального некомерційного підприємства «Миколаївський обласний центр лікування інфекційних хвороб» Миколаївської обласної ради.

Заборонити Миколаївській обласній раді проводити конкурс на заміщення посади директора Комунального некомерційного підприємства «Миколаївський обласний центр лікування інфекційних хвороб» Миколаївської обласної ради.

Роз`яснити заявнику положення ч. 4 ст. 152 ЦПК України, у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Копію ухвали направити до Миколаївської обласної ради - для виконання, сторонам для відома.

Ухвала підлягає негайному виконанню, оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або за веб-адресою Судової влади України: https://court.gov.ua/fair/.

Суддя Н.О. Рум`янцева

Повний текст судового рішення складено «12» січня 2022 року.