Справа № 342/1147/21
Провадження № 2/342/102/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2022 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Федів Л.М.,

з участю: секретаря судового засідання Матієк І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , жителька АДРЕСА_1 , звернулася до суду з позовом до Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області (місцезнаходження: вул. Шевченка, 77 м. Городенка Коломийського району Івано-Франківської області) та просить ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_2 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що Випискою з інвентаризаційних матеріалів №9633 від 11.03.2021 року доводиться, що за архівними даними ОКП «Коломийське МБТІ» право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по АДРЕСА_2 , не було зареєстровано. Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно підтверджується відсутність реєстрації права власності на житлове господарство по АДРЕСА_2 . Для будівництва та обслуговування житлового будинку була виділена земельна ділянка площею 0,08 га, що доводиться довідкою Чортовецького старостинського округу №796 від 22.09.2021. У відповідності до технічного паспорта, виготовленого 11.03.2021 ОКП «Коломийське МБТІ» житлове господарство складається з житлового будинку, позначеного на схемі в технічному паспорті літерою «А», та господарських будівель і споруд. За результатами проведення технічного обстеження житлового будинку встановлено його відповідність вимогам надійності та можливість безпечної експлуатації. Згідно виписки з погосподарських книг с.Чортовець житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_2 , 1951 року побудови, обліковувалося як колгоспний двір, головою двору був ОСОБА_2 . Після смерті ОСОБА_2 , що мала місце ІНФОРМАЦІЯ_1 , головою домогосподарства була його дружина ОСОБА_3 . Голова колгоспного двору ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 від 21.01.2021 року, актовий запис №3. Із свідоцтва про народження позивача серії НОМЕР_2 , виданого 18.07.1960 Обертинським райбюро ЗАГС Станіславської області вбачається, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис № 18, її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Після реєстрації шлюбу 4 жовтня 1957 року з ОСОБА_5 , прізвище дружини було змінено з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 », що підтверджується копією свідоцтва про одруження виданого 31.12.1958 Обертинським райбюро ЗАГС Станіславської області та копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 4 від 09.12.2020. Отже, позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 . З метою реалізації своїх спадкових прав позивач звернулася до приватного нотаріуса Городенківського РНО Стефурак Н.Я., де була заведена спадкова справа № 180/2021. Однак, нотаріус відмовила ОСОБА_1 у видачі документів на спадщину на житлове господарство через відсутність правовстановлюючого документу на нього у спадкодавця, що стверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.09.2021. У погосподарських книгах с.Чортовець житлове господарство по АДРЕСА_2 обліковувалося як колгоспний двір. З довідки Чортовецького старостинського округу №794 від 22.09.2021 вбачається, що станом на 15.04.1991 у житловому господарстві в АДРЕСА_2 проживала лише ОСОБА_3 . Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері ОСОБА_3 . На підставі рішення Городенківського районного суду від 09.07.2021, яке набрало законної сили 09.08.2021, позивачу визначено додатковий строк для прийняття спадщини за законом та приватним нотаріусом Стефурак Н.Я. заведено спадкову справу. Після смерті ОСОБА_3 , позивач фактично вступила в управління спадщиною - користується спадковим майном на власний розсуд, обробляє земельну ділянку, виготовила технічну документацію за власні кошти, тобто своїми діями фактично прийняла спадщину, однак оформити свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі не може через відсутність правовстановлюючого документу на житлове господарство у спадкодавця.

Учасники справи в судове засідання 13.01.2022 не з`явилися.

Позивач ОСОБА_1 разом із позовною заявою подала до суду заяву, в якій просила судове засідання проводити без її участі, позов підтримує.

Відповідач Городенківська міська рада до суду подала заяву, в якій просить розглядати справу без участі їх представника за наявними в матеріалах справи документами.

Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Ч.3 ст.211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, дійшов наступного.

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (пункт 1 частини другої цієї статті).

Згідно статті 328 ЦК України - право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 41 Конституцією України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно архівних даних ОКП «Коломийське МБТІ» право власності на житловий будинок та господарські будівлі по АДРЕСА_2 станом на 31.12.2012 не зареєстровано, що стверджується копією виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» Вих. № 9633 від 11.03.2021.

Із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 276384615 від 23.09.2021 слідує, що відомості про право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження на житловий будинок АДРЕСА_2 , відсутні.

Житловий будинок 1951 року побудови, який належав забудовнику ОСОБА_3 , 1916 р.н. знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що стверджується довідкою № 705, виданою 27.08.2021 р. Чортовецьким старостинським округом № 25 Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області.

Згідно виписки з по господарських книг Чортовецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, в житловому будинку в с.Чортовець Городенківського району Івано-Франківської області були записані:

-за 1950-1952 роки, за 1953-1955 роки: ОСОБА_2 , голова домогосподарства; ОСОБА_3 , дружина; ОСОБА_1 , дочка; ОСОБА_9 , син; ОСОБА_10 , дочка; ОСОБА_11 , син;

-за 1955-1957 роки: ОСОБА_2 , голова домогосподарства; ОСОБА_3 , дружина; ОСОБА_1 , дочка; ОСОБА_9 , син; ОСОБА_10 , дочка; ОСОБА_11 , син; ОСОБА_12 , син; ОСОБА_5 , зять;

-за 1958-1960 роки: ОСОБА_2 , голова домогосподарства; ОСОБА_3 , дружина; ОСОБА_1 , дочка вибула; ОСОБА_9 , син; ОСОБА_10 , дочка; ОСОБА_11 , син; ОСОБА_12 , син; ОСОБА_5 , зять вибув; ОСОБА_13 , син помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

-за 1961-1963 роки: ОСОБА_2 , голова домогосподарства; ОСОБА_3 , дружина; ОСОБА_9 , син; ОСОБА_10 , дочка; ОСОБА_11 , син; ОСОБА_12 , син;

-за 1967-1969 роки, за 1971-1973 роки: ОСОБА_2 , голова домогосподарства, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_3 , дружина; ОСОБА_9 , син вибув в ОСОБА_14 ; ОСОБА_10 , дочка, вибула в Одесу; ОСОБА_11 , син, вибув у Калуш; ОСОБА_12 , син;

-за 1974-1976 роки: ОСОБА_3 , голова домогосподарства; ОСОБА_9 , син вибув в м. Київ; ОСОБА_11 , син вибув в м. Київ; ОСОБА_12 , син, вибув в Івано-Франківськ;

-за 1977-1982 роки, 1983-1985 роки; 1986-1990 роки; 1991-1995 роки, за 1996-2000 роки: ОСОБА_3 , голова домогосподарства, з травня по березень 1997 р. вибувала в м. Київ;

-за 2001-2005 роки: ОСОБА_3 , голова домогосподарства, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

-за 2006-2010 роки, за 2011-2015 роки, за 2016-2021 роки - домогосподарство по АДРЕСА_2 , закрите.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 розміщений на земельній ділянці площею 0,08 га, що стверджується довідкою № 796, виданою 22.09.2021 Чортовецьким старостинським округом № 25 Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно із частиною четвертою статті 3 зазначеного Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Тобто, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (03 серпня 2004 року) нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, як офіційного визнання державою такого права, а не підставою його виникнення.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Крім того, згідно з частинами першою та другою статті 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

До 05 серпня 1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення», яка втратила чинність 30 грудня 2004 року, було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва, при цьому введення приватнихжитлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності, збудованих до 05 серпня 1992 року, не передбачалося.

Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації (лист Міністерства юстиції України від 23 лютого 2016 року № 8.4-35//18/1).

У частині третій статті 12, частині першій статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Згідно з частинами першою, другою статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Частиною другою статті 89 ЦПК України встановлено, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_2 встановлено, що житловий будинок споруджено в 1951 році, господарські будівлі та споруди - в 1947 та 1951 роках.

Згідно Звіту житлового будинку з надвірними спорудами, складеного ЕТВО "Придністров`я" на підставі договору № 70 від 15.03.2021, ринкова вартість житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_2 станом на 16.03.2021 становить - 49050 грн.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

У зв`язку із набранням чинності Закону України «Про власність», з 15 квітня 1991 року колгоспні двори припинили своє існування, а правовідносини щодо майна колгоспного двору змінилися, оскільки належне на праві сумісної власності майно колгоспного двору трансформувалося у спільну часткову власність колишніх членів колгоспного двору.

За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Отже, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом - Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69.

Цими Вказівками передбачено, що визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі, відомостей щодо членів та майна колгоспного двору було покладено на сільські ради. Суспільна група господарства визначалась сільською радою залежно від роду занять голови господарства (сім`ї).

Колгоспні двори, виникнення та існування яких пов`язувалося зі спільним вкладом у створення даного майна членами колгоспного двору, належали до спільної сумісної власності членів колгоспного двору.

Згідно ксерокопій витягів з погосподарських книг за 1950-1953 роки, виданих Чортовецьким старостинським округом Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області, суспільна група господарства - колгоспник, голова господарства - ОСОБА_2 , член колгоспу ім. Молотова; ОСОБА_3 , дружина; ОСОБА_1 , дочка; ОСОБА_9 , син; ОСОБА_10 , дочка; ОСОБА_11 , син.

ОСОБА_2 , 1913 року народження та ОСОБА_3 , 1916 року народження були подружжям, одружилися 22 листопада 1936 року, про що 22.11.1936 складено відповідний запис за № 46, що доводиться копією свідоцтва про одруження (повторне) серії НОМЕР_3 , виданого 17.01.1973.

Копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_4 , виданого 05.04.1972 стверджується, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Чортовець Городенківського району Івано-Франківської області, про що в книзі записів актів громадянського стану про смерть зроблено запис за № 13.

Повідомленням Івано-Франківського обласного державного нотаріального архіву доводиться, що за відомостями архівного фонду Городенківської районної державної нотаріальної контори спадкова справа після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , не заводилася.

Згідно записів № 549 в по господарських книгах за 1991-1995 роки у домогосподарстві за адресою: АДРЕСА_2 станом на 15.04.1991 була зареєстрована ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , голова колгоспного двору, що стверджується довідкою № 794, виданою 22.09.2021 р.Чортовецьким старостинським округом Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області.

Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_2 належав ОСОБА_3 як голові колишнього колгоспного двору.

За заповітом, посвідченим 08.11.2004 секретарем виконкому Чортовецької сільської ради, зареєстрованим в реєстрі за № 66, ОСОБА_3 , жителька АДРЕСА_2 на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження, яким все своє майно, де б воно не знаходилося із чого б воно не складалося - житловий будинок з господарськими спорудами, земельну ділянку (пай), грошові заощадження, і взагалі, все те, що на день смерті буде належати їй і на що вона за законом матиме право заповіла ОСОБА_17 .

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Чортовець Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 3 від 21 січня 2005 року, що доводиться копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 21.01.2005 Чортовецькою сільською радою. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядуваннязаяви про прийняття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис №3 від 21.01.2005, на час смерті була зареєстрована одна за адресою: АДРЕСА_2 , що стверджується довідкою № 795, виданою 22.09.2021 Чортовецьким старостинським округом Городенківської міської ради Івано-Франківської області.

Встановлено, що спадкоємцем за заповітом ОСОБА_3 є ОСОБА_17 , який не прийняв спадщину після її смерті.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого 08.09.2014 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, ОСОБА_17 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , актовий запис № 1378.

З копії свідоцтва про народження позивача серії НОМЕР_6 , виданого 18.07.1960 Обертинським райбюро ЗАГС Станіславської області вбачається, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис № 18, її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Після реєстрації шлюбу 4 жовтня 1957 року з ОСОБА_5 , прізвище дружини було змінено з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 », актовий запис № 36, що підтверджується копією свідоцтва про одруження виданого 31.12.1958 Обертинським райбюро ЗАГС Станіславської області та копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 4 від 09.12.2020.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом спадкодавця ОСОБА_3 .

Частиною 4 статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 09 липня 2021 року по справі № 342/131/21 (Провадження № 2/342/300/2021), яке 09.08.2021 набрало законної сили, визначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , додатковий строк - три місяці з часу набрання рішенням законної сили для подання в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Із копії спадкової справи № 180/2021, наданої суду Приватним нотаріусом Коломийського РНО Стефурак Н.Я. вбачається, що за заявою ОСОБА_1 заведена спадкова справа після смерті ОСОБА_3 (номер спадкової справи у Спадковому реєстрі № 68236747).

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст.1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

ОСОБА_1 приватним нотаріусом Коломийського РНО Стефурак Н.Я. 27.09.2021 видано свідоцтво про право на спадщину за законом, що зареєстроване в реєстрі за № 1629, на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності спілки селян «Нива» с. Чортовець Городенківського району Івано-Франківської області в розмірі 77,52 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, що належала померлій ОСОБА_3 .

До складу спадщини ОСОБА_3 входить також житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_2 .

Постановою приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Стефурак Н.Я. від 22.09.2021позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок АДРЕСА_2 . Причиною відмови нотаріуса є те, що правовстановлюючий документ на будинок відсутній, а подані ОСОБА_1 документи не підтверджують права власності померлої ОСОБА_3 на зазначений житловий будинок.

Відповідно до положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном.

Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права в установленому законодавством України порядку.

Для набуття права власності в установленому законом порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав, зокрема, в нотаріальному порядку.

Позивач ОСОБА_1 , як спадкоємець першої черги за законом після смерті матері ОСОБА_3 , фактично стала власником вищезгаданого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, користується ними. Однак, через відсутність правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності спадкодавця на спадковий житловий будинок, позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, - визначено ч.3 ст. 1296 ЦК України.

Таким чином суд, належно оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог є достовірними, і сумніву не викликають, також не встановлено неправомірності набуття позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , визнання права власності не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, у зв`язку з чим, позовні вимоги підлягають повному задоволенню.

При винесенні рішення судом враховується те, що відповідно до вимог Постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» № 807-ІХ від 17.07.2020 територія колишнього Городенківського району Івано-Франківської області на даний час відноситься до Коломийського району Івано-Франківської області.

На підставі ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 325, 328, 392, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1261, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України, керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Місце проживання позивача ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_7 .

Місцезнаходження відповідачаГороденківської міської ради Івано-Франківської області - вул. Шевченка, 77 м. Городенка Івано-Франківської області.

Судове рішення складене 13.01.2022.

Суддя: Федів Л. М.