Номер провадження 22-ц/804/239/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2022 року Донецький апеляційний суд у складі:

судді-доповідача Мальованого Ю.М.,

суддів: Канурної О.Д., Космачевської Т.В.,

розглянувши в приміщенні Донецького апеляційного суду у м. Бахмут Донецької області в письмовому провадженні цивільну справу № 243/13043/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 29 вересня 2021 року (суддя першої інстанції Кравченко О.Ю.), -

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» (далі - ТОВ «Глобал Спліт») звернулося до суду із зазначеним вище позовом, який обґрунтовувало тим, що 20 лютого 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Банк Розвитку» (далі ПАТ «ВБР») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № IKAPNAВG.232370.001, за умовами якого відповідачу було надано кредит у розмірі 58 529 грн. 08 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення не пізніше 19 лютого 2019 року.

Крім того, 20 лютого 2014 року між ПАТ «ВБР» та ОСОБА_1 був укладений договір застави рухомого майна № ZX019500.232370.002 відповідно до п. 35.4 якого, в забезпечення заставодавцем зобов`язань за кредитним договором останній надав в заставу автомобіль марки ЗАЗ TF698R CПГ, 2014 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 реєстраційний номер НОМЕР_2 .

06 березня 2019 року між ПАТ «ВБР» та ТОВ «Глобал Спліт» укладено договір № 146 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до умов якого до Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» перейшли права вимоги за кредитним договором, а також всі інші пов`язані з ним права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, в тому числі звернення стягнення.

В порушення умов кредитного договору ОСОБА_1 зобов`язання за кредитним договором не виконує, у зв`язку із чим станом на час подання позовної заяви має заборгованість в сумі 92 226 грн. 99 коп., з яких: заборгованість по тілу кредиту 54 838 грн. 93 коп., заборгованість по відсоткам 37 388 грн. 06 коп.

Просив стягнути з відповідача суму зазначеної заборгованості за кредитним договором та витрати по сплаті судового збору.

Заочним рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 20 листопада 2019 року позов задоволено.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 30 листопада 2020 року за заявою відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення скасовано заочне рішення від 20 листопада 2019 року та призначено справу до розгляду у спрощеному позовному провадженні.

03 грудня 2020 року цивільну справу за позовом ТОВ «Глобал Спдіт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом передано на розгляд до Краматорського міського суду Донецької області за підсудністю.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 29 вересня 2021 року задоволені позовні вимоги ТОВ «Глобал Спліт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Глобал Спліт» заборгованість за кредитним договором № IKAPNAВG.232370.001 від 20 лютого 2014 року в сумі 92 226 грн. 99 коп., яка складається з наступного: сума заборгованості за кредитом 54 838 грн. 93 коп., сума заборгованості по відсоткам за користування кредитом 37 388 грн. 06 коп.

Вирішено питання про стягнення з відповідача витрат по сплаті судового збору.

Задовольняючи позов у повному обсязі, суд першої інстанції виходив із доведеності та обґрунтованості позовних вимог ТОВ «Глобал Спліт». Дійшов висновку, що відповідач ОСОБА_1 була ознайомлена у письмовій формі про мету кредитування, тип відсоткової ставки, сукупну вартість кредиту, строк на який одержано кредит, тощо. При підписанні кредитного договору ОСОБА_1 погодилася з усіма умовами даного правочину і прийняла на себе зобов`язання щодо його виконання. Вказаний договір є чинним, у встановленому законом порядку не був визнаний недійсним. Позивач належними та допустимими доказами довів наявність договірних відносин із відповідачкою та передачу їй грошових коштів на умовах погоджених з останньою, та наявність заборгованості за договором у розмірі 92 226 грн. 99 коп. Відповідачка, на яку покладається обов`язок довести належне виконання своїх зобов`язань, не надала доказів на те, що кредитні кошти повернуті позикодавцю або у спростування суми боргу.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення Краматорського міського суду Донецької області від 29 вересня 2021 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовної заяви ТОВ «Глобал Спліт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачем ТОВ «Глобал Спліт» не надано до суду оригіналу Кредитного договору від 23 вересня 2011 року та прибутково-видаткових касових документів, що підтверджують надання їй ПАТ «ВБР» кредитних коштів. Факт відсутності оригіналу кредитного договору унеможливив проведення графологічної експертизи, про проведення якою вона заявляла клопотання, оскільки підпис на договорі здійснено від її імені іншою особою.

У протоколі електронного аукціону № UA-ЕА-2018-12-2-000001-b від 12 лютого 2019 року, на який посилається позивач та який розміщено на офіційному сайті dgf.prozorro.sale, зазначено номер лоту F37GL33813. Згідно відомостей зазначених у файлі лоту F37GL33813 до електронного аукціону залишок заборгованості по кредиту № IKAPNAВG.232370.001від 20 лютого 2014 року на дату формування ліквідаційної маси 01 травня 2016 року (тіло+%+комісії) складав 64 171 грн. 42 коп. При цьому оціночна вартість кредиту станом на 01 квітня 2016 року складала суму 21 697 грн. 78 коп. На думку скаржника зазначене свідчить, що суд неправомірно стягнув суму боргу у розмірі 92 226 грн. 99 коп.

Крім того, звертає увагу суду, що до теперішнього часу триває антитерористична операція та посилається на те, що згідно вимог Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цьому законі особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Позивачем ТОВ «Глобал Спліт» на апеляційну скаргу відповідача надано письмовий відзив, в якому позивач вважає рішення суду першої інстанції обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам матеріального та процесуального права, винесене з повним та всебічним вивченням фактичних обставин справи.

Відсутність оригіналу кредитного договору обумовлена обставинами непереборної сили, а саме знаходженням його на непідконтрольній території у м. Донецьку.

Факт придбання відповідачкою транспортного засобу за кошти, отримані за вказаним кредитним договором нею не заперечується. Звертає увагу, що заборгованість повністю розрахована спеціалістом з урахуванням умов кредитного договору.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 13 ст. 7 ЦПК України, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Згідно з пунктом 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статей 13 і 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним(ст. 1055 ЦК України).

Згідно із ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Судом встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що 20 лютого 2014 року ПАТ «ВБР» та відповідач ОСОБА_1 уклали кредитний договір № IKAPNAВG.232370.001 на придбання автомобіля марки ЗАЗ ТF 698К СПГ 2014 р., відповідно до якого банк надав позичальнику кредит в сумі 58 529 грн. 08 коп. з процентною ставкою 18,99 процентів річних, комісією за надання кредитних ресурсів в розмірі 0% від суми кредиту по договору, зі встановленим терміном користування кредитом до 19 лютого 2019 року (а.с.4-8).

Одночасно між ПАТ «ВБР» та ОСОБА_1 20 лютого 2014 року укладено договір застави рухомого майна ZXA019500.232370.002, відповідно до якого забезпечується виконання зобов`язань відповідачем за кредитним договором № IKAPNAВG.232370.001 від 20 лютого 2014 року, з наданням у заставу автомобіля марки ЗАЗ ТF 698К СПГ 2014 р., номер шасі (кузов, рама) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 . Згідно п. 29 договору застави строк дії договору застави передбачений до повного виконання сторонами зобов`язань за кредитним договором та всіх додаткових угодах до нього (а.с.9-12).

Під час розгляду справи судом першої інстанції встановлено, що факт придбання відповідачкою транспортного засобу за кошти, отримані за вказаним кредитним договором, нею не заперечується.

Згідно довідки ТОВ «Глобал Спліт» про стан кредитної заборгованості від 23 жовтня 2019 року, заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі становить 92 226 грн. 99 коп., що складається з: суми заборгованості по тілу кредиту 54 838 грн. 93 коп., суми заборгованості по відсоткам у розмірі 37 388 грн. 06 коп. (а.с. 3).

06 березня 2019 року між ПАТ «ВВР» та ТОВ «Глобал Спліт» було укладено договір № 146 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, відповідно до умов якого сторони узгодили, що за цим договором в порядку та на умовах, визначених цим договором, банк відступає шляхом продажу новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги банку до позичальників, заставодавців та поручителів, зазначених у додатку № 1 до цього договору, надалі за текстом боржники, включаючи права вимоги до правонаступників боржника, спадкоємців боржника, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржника, або які зобов`язані виконати обов`язки боржників, за кредитними договорами, договорами поруки, договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку № 1 до цього договору. Новий кредитор сплачує банку за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим договором (а.с. 16-17).

Згідно витягу з додатку № 1 до договору про відступлення прав вимоги, з якого вбачається, що до нового кредитора, який є позивачем у справі, перейшло право вимоги, зокрема, за кредитним договором № IKAPNAВG.232370.001, укладеним 20 лютого 2014 року з ОСОБА_1 , а також за договором застави ZXA019500.232370.002 від 20 лютого 2014 року, предметом якого є рухоме майно автомобіль ЗАЗ ТF 698К, реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер шасі (кузова, рама) НОМЕР_1 , заставна вартість якого складає 63 600 грн. Загальний залишок заборгованості на дату укладення договору 06 березня 2019 року складає 92 226 грн. 99 коп., яка складається з: залишку по тілу кредиту в сумі 54 838 грн. 93 коп., залишку по відсотках в сумі 37 388 грн. 06 коп. (а.с.18).

Суд дійшов обґрунтованого висновку, що вказані докази підтверджують виникнення у позивача права вимоги до відповідача та навів переконливі мотиви вказаному висновку, які спростовують доводи апеляційної скарги відповідача в цій частині.

Згідно довідки про стан кредитної заборгованості від 23 жовтня 2019 року визначено заборгованість за Кредитним договором № IKAPNAВG.232370.001 від 20 лютого 2014 року у розмірі 92 226 грн. 99 коп., що кореспондується з сумою заборгованості, визначеною у додатку № 1 до договору № 146 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, укладеного між ПАТ «ВБР» та ТОВ «Глобал Спліт», та яку просить стягнути позивач з відповідача.

Відповідач розмір заборгованості по кредиту у вказаному розмірі не спростувала, доказів про погашення кредиту після 06 березня 2019 року суду не надала, твердження відповідача є голослівними та нічим не підтверджені.

Апеляційний суд вважає, що з урахуванням встановлених у справі обставин, вимог законодавства та наданих доказів суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом на користь позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Отже, припис абзацу 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Таким чином, між ПАТ «ВБР» та ОСОБА_1 20 лютого 2014 року укладено кредитний договір, за яким банк виконав свої зобов`язання та передав кредитні кошти позичальнику, який у свою чергу не виконав у повному обсязі своїх зобов`язань та не повернув їх та проценти за користування кредитними коштами.

Відповідно до матеріалів справи відповідач зареєстрована у м. Горлівка Донецької області.

Згідно розпорядження Кабінету Міністрів України № 1275-р від 02 грудня 2015 року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» м. Горлівка Донецької області включене до цього переліку.

У відповідності до положень Закону України від 02 вересня 2014 року №1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» позивач мав право нараховувати пеню в період до 14 квітня 2014 року.

Відтак, доводи апеляційної скарги про неврахування судом першої інстанції вимог Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення АТО» є безпідставними та не мають правового значення, оскільки пеня за кредитним договором позивачем не нараховувалася і до стягнення не заявлялася.

Крім того відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

Частиною 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У ч. 1 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною 1 ст. 84 ЦПК України передбачено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Способами забезпечення судом доказів є, зокрема, призначення експертизи.

За змістом положень ст. ст. 102, 103 ЦПК України суд призначає експертизу для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Спростовуючи позовні вимоги ТОВ «Глобал Спліт» відповідач, окрім іншого, під час розгляду справи судом першої інстанції та в апеляційні скарзі зазначала, що позовна заява не містить розрахунку заборгованості за кредитним договором та на ксерокопії кредитного договору підпис від її імені виконаний іншою невідомою їй особою.

Натомість, згідно пояснень представника відповідача ОСОБА_2 наданих у судовому засіданні 29 вересня 2021 року під час розгляду справи судом першої інстанції, що підтверджується записом судового засідання, відповідачем не спростовувався факт укладення кредитного договору між нею на ПАТ «ВБР», на отримані кошти нею був придбаний автомобіль, на який накладено обтяження.

Оскаржуючи розмір заборгованості за кредитним договором, власного розрахунку відповідач не надала. Не визнаючи розмір заборгованості перед ТОВ «Глобал Спліт», не надала належних доказів щодо виконання нею зобов`язань по сплаті кредитної заборгованості перед попереднім позикодавцем ПАТ «ВБР».

Нормами цивільно-процесуального закону визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, розрахунків, з яких суд виходив при вирішенні спору. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення у справі неможливо.

Водночас встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, суд першої інстанції перевірив доводи сторін щодо розміру заборгованості та надав належну правову оцінку встановленим обставинам справи.

Тому апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про недослідження наявних у справі доказів, оскільки вони зводяться до незгоди зі встановленими обставинами справи.

Отже, суд першої інстанції, з висновками якого погоджується апеляційний суд, розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і давши їм належну оцінку, встановивши, що позивачем доведено належними та допустимими доказами наявність права вимоги у нього до відповідача, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором у повному обсязі.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі норм матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, тому підстави для його скасування відсутні.

При цьому суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; від 06 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява №63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58) (Рішення): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги відповідача без задоволення, а рішення суду без змін, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 368, 374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 29 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку, як така що ухвалена у малозначній справі, не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 20 січня 2022 року.

Суддя доповідач: Ю.М. Мальований

Судді: О.Д. Канурна

Т.В. Космачевська