Справа № 473/4312/21
"20" січня 2022 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі: головуючої судді Ротар М.М., при секретарі Лукіянчиній Т.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу
в листопаді 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якій вказала, що 09.07.2015 року у Олександрівській селищній раді Вознесенського району Миколаївської області було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем, актовий запис №6. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сім`ї є те, що сторони виявилися різними людьми зі своєрідними характерами, через що між ними постійно виникали сварки та непорозуміння, відсутні почуття поваги та любові, відсутні нормальні відносини. В зв`язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем.
Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду від 23.11.2021 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі, справу призначено до судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, від неї надійшла заява, в якій вона просить слухати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, причини неявки суду невідомі, судом належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.
Відповідно до п.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.
За таких обставин суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Позивач проти розгляду справи в порядку заочного провадження не заперечував.
Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких причин.
Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України.
Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України).
Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.
В судовому засіданні було встановлено, що 09.07.2015 року у Олександрівській селищній раді Вознесенського району Миколаївської області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (свідоцтво про шлюб НОМЕР_1 видане 09 липня 2015 року). Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження Серії НОМЕР_2 видане 10 липня 2017 року).
Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач байдуже ставиться до питання збереження сім`ї, про свідчить його неявка в судове засідання.
За такого, враховуючи характер відносин, що склалися між сторонами, відсутність взаєморозуміння між ними, суд вважає, що збереження шлюбу є неможливим.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 263, 264, 265, 273, 280,281,289, ЦПК України, суд
позов задовольнити повністю.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстровано 09.07.2015 року у Олександрівській селищній раді Вознесенського району Миколаївської області, актовий запис №6 - розірвати.
Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня отримання його копії.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Суддя: М.М. Ротар