Ухвала

21 січня 2022 року

місто Київ

справа № 729/660/20

провадження № 61-1193ск22

Верховний Суд у складі судді Першої судової палати Касаційного цивільного суду Погрібного С. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 22 липня 2021 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 14 грудня 2021 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Новобасанської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області про визнання недійсними та скасування рішення сесії Веприцької сільської ради Бобровицького району Чернігівської області, державних актів на право власності на земельні ділянки та припинення права власності на земельні ділянки, знесення самочинно збудованого майна,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 18 січня 2022 року із застосуванням засобів поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 22 липня 2021 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 14 грудня 2021 року в частині відмови у задоволенні позову про визнання недійсним та скасування рішення Веприцької сільської ради Бобровицького району Чернігівської області від 29 червня 2004 року про надання у приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки для ведення селянського господарства за адресою: АДРЕСА_1 ; визнання недійсним та скасування державного акта про право власності на земельну ділянку, площею 0, 4647 га, кадастровий номер :01:000:0192; зобов`язання ОСОБА_3 знести самочинно збудовану прибудову до житлового будинку.

У касаційній скарзі зазначено, що рішення в частині відмови у позові щодо припинення права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку є необґрунтованим.

Тож ОСОБА_1 оскаржує рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині вирішення трьох позовних вимог немайнового характеру та однієї вимоги майнового характеру.

Касаційну скаргу подано без виконання вимог процесуального закону, чинного на момент звернення зі скаргою.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

І. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Заявник визначила як підстави касаційного оскарження наведених судових рішень:

- (1) неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права;

- (2) те, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному рішенні застосував норму права без урахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 04 квітня 2018 року у справі № 2-6977/11, від 10 жовтня 2018 року у справі № 520/17520/14-ц, щодо підстав знесення самочинного будівництва;

- (3) недослідження судами першої та апеляційної інстанцій письмових доказів на підтвердження того, що самочинне будівництво відповідача чинить перешкоди позивачу у користуванні належного їй майна.

Також у касаційній скарзі наведено посилання на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, проте ОСОБА_1 не зазначає, щодо якої саме норми права відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Верховний Суд констатує, що наведені заявником 2 та 3 підстави стосуються лише вимог щодо зобов`язання відповідача знести самовільне будівництво, втім зміст касаційної скарги не містить підстав касаційного оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанцій щодо вимог про визнання недійсним та скасування рішення сільської ради в частині надання у приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки, визнання недійсним та скасування державного акта про право власності на земельну ділянку, площею 0, 4647 га, та припинення права власності на земельну ділянку.

Тож заявнику потрібно подати виправлену касаційну скаргу, в якій зазначити обґрунтовані підстави подання касаційної скарги, відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України.

ІІ. Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

За змістом оскаржуваних рішень ОСОБА_1 у липні 2020 року звернулася до суду із зазначеним позовом.

Верховний Суд наголосив, зміст касаційної скарги свідчить про те, що заявник оскаржує рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині вирішення трьох позовних вимог немайнового характеру та однієї вимоги майнового характеру, яка визначається із вартості майна.

До касаційної скарги додано докази на підтвердження сплати судового збору у розмірі 3 363, 20 грн, Верховний Суд визначив, що заявником сплачено судовий збір не повністю.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено на 2020 рік прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2020 року - 2 102 грн.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру встановлюються у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0, 4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Сума судового збору за подання позовної заяви за вимогами немайнового характеру, з якою звернулася у 2020 році фізична особа у цій справі, становить 0, 4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (840, 80 грн).

За правилом частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Отже, за подання позову щодо вимог немайнового характеру підлягав сплаті судовий збір у розмірі 2 522, 40 грн (840, 80 х 3), відповідно за подання касаційної скарги в частині цих вимог підлягає сплаті судовий збір - 5 044, 80 грн.

Оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанції не містять відомостей про вартісну грошову оцінку земельної ділянки, право власності на яку заявник просить припинити, відповідно до частини першої статті 176 ЦПК України заявник має самостійно визначити вартість спірного майна, здійснити доплату судового збору відповідно до ставок, визначених Законом України «Про судовий збір» та розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначеного законом на календарний рік, у якому подано позов фізичною особою з урахуванням визначеного Верховним Судом розміру судового збору за вимоги немайнового характеру.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026007, ККДБ: 22030102, «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України

«Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору потрібно суду надати документ, що підтверджує його сплату або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з частиною другою статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Суд роз`яснює, що якщо позивач (тут - заявник) не усуне недоліки позовної заяви (касаційної скарги) у строк, встановлений судом, заява (скарга) вважається неподаною і повертається позивачеві (заявникові) (частина третя статті 185 ЦПК України).

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 22 липня 2021 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 14 грудня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Новобасанської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області про визнання недійсними та скасування рішення сесії Веприцької сільської ради Бобровицького району Чернігівської області, державних актів на право власності на земельні ділянки та припинення права власності на земельні ділянки, знесення самочинно збудованого майна, залишити без руху.

Надати для усунення зазначених недоліків строк тривалістю в десять дніввід моменту отримання копії цієї ухвали суду.

У разі невиконання у встановлений строк цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Погрібний