№ 202/1042/21
провадження 2/175/31/22
УХВАЛА

18 січня 2022 року смт. Слобожанське

Суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Васюченко О.Г., ознайомившись з матеріалами цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Дніпровський районний відділ ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про звільнення майна з-під арешту, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла цивільна справа 202/1042/21 (провадження 2/175/396/21) за вищевказаною позовною заявою. Дана справа надійшла за підсудністю з Індустріального районного суду м. Дніпропетровська.

Справу було розподілено на суддю Бойка О.М., що підтверджується протоколом автоматичного розподілу справ між суддями.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 червня 2021 року задоволено самовідвід судді Бойка О.М.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 20 липня 2021 року справу передано на розгляд судді Васюченко О.Г.

21 липня 2021 року суддя постановляє ухвалу, якою відмовляє позивачу ОСОБА_1 в відкритті провадження.

04 серпня 2021 року за допомогою системи «Електронний суд» позивач подає апеляційну скаргу на ухвалу судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21 липня 2021 року.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 07 грудня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено та скасовано ухвалу від 21 липня 2021 року та справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Проте, у зв`язку з тим, що головуючий суддя раніше вже висловив свою неупереджену думку постановивши ухвалу про відмову у відкритті провадження, вважаю за необхідне заявити самовідвід по даній цивільній справі з наступних підставі.

Згідно ч. 1 ст. 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37, 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Статтею 40 ЦПК України, передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

З метою недопущення виникнення будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді даної цивільної справи, суддя приходить до висновку, що не повинний приймати рішення у справі, так щоб у кожного спостерігача не виникали б сумніви в неупередженості судді та суду в цілому, що є певним принципом поведінки судді при ухваленні судового рішення, які передбаченні Бангалорськими принципами поведінки суддів, які схвалено Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року №2006/23 та з метою уникнення в майбутньому звинувачень зі сторони всіх учасників процесу в упередженості при розгляді даної справи, а також з метою уникнення конфліктності ситуації, заява про самовідвід судді підлягає задоволенню.

Згідно з вимогами п.1 ст.6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», ратифікованої Україною 17.07.1997 р., яка підлягає застосуванню відповідно до ст.9 Конституції України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру, або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Рішеннями Європейського Суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у справі «Білуга проти України» та Рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії» де зазначається, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

З урахуванням вказаного, з метою недопущення виникнення сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді, для гарантії неупередженого та об`єктивного здійснення правосуддя, з метою уникнення в майбутньому звинувачень зі сторони учасників процесу в упередженості при розгляді даної справи, а також з метою уникнення конфліктності ситуації заява про самовідвід підлягає задоволенню.

Враховуючи, що самовідвід заявлено до початку судового розгляду по суті, самовідвід є вмотивованим з обґрунтуванням підстав та з метою попередження можливості скасування рішення з мотивів необ`єктивності та упередженості головуючого, керуючись п.5 ч.1 ст. 36, ст.ст. 39, 40 ЦПК України, статтею 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалено Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року №2006/23, суд -

УХВАЛИВ:

Задовольнити самовідвід головуючого судді Васюченка Олександра Григоровича.

Передати дану справу для повторного розподілу між суддями Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 14 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя О.Г. Васюченко