Дата документу 17.01.2022 Справа № 336/5778/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/5778/20 Головуючий у 1 інстанції
№ провадження 22-ц/807/407/22 Щаслива О.В.
Доповідач: Бєлка В.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький Апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Кухаря С.В.

Онищенка Е.А.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника Концерну «Міські теплові мережі» - Рясної Анастасії Сергіївни на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Концерну «Міські теплові мережі» про захист прав споживачів,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Концерну «Міські теплові мережі» про захист прав споживачів, посилаючись на те, що він є власником та проживає в квартирі АДРЕСА_1 , загальної площею 48,2 кв.м.

Зазначає, що його квартира обліковується як споживач гарячої води за особовим рахунком № НОМЕР_1 , постачальником (виконавцем) якої є Концерн «МТМ».

Вказує, що він не користується послугами гарячої води, оскільки в житлі наявний бойлер, тому з лютого 2019 року він не повідомляв постачальнику теплої води показники спожитої гарячої води, адже вони не змінювались.

Отримавши квитанцію про оплату послуг із постачання гарячої води, він дізнався, що з лютого 2019 року відповідач змінив умови розрахунку оплати за гарячу воду та почав використовувати розмір встановленої норми, що обчислюється 0,140 літрів гарячої води на добу на одну особу та становить 4,34 куба води на одну особу в місяць. І так як в квартирі позивача зареєстровано п`ять осіб, споживання гарячої води за даними квитанцій становило 21,7 куба на місяць.

З діалогу з уповноваженими представниками відповідача він дізнався, що таке нарахування зумовлене тим, що він не надав документів на підтвердження проходження приладом обліку гарячої води своєчасної повірки, тому лічильник було знято з абонентського обліку, а нарахування оплати за спожиту гарячу воду відбувалось на підставі встановлених норм споживання для п`яти осіб.

Разом з тим, 21 серпня 2020 року було проведено метрологічну повірку приладу обліку, за результатами якої втручання в роботу лічильника не відбувалося, метрологічна пломба присутня, корпус цілий.

Вважає дії відповідача такими, що не ґрунтуються на законі, оскільки постачання гарячої води не відбувалось постійно, були періоди, коли її на тривалий час відключали; він та члени його родини не втручались в роботу приладу обліку, підтвердженням чого є висновок експерта; відповідач не повідомляв його про необхідність здійснення повірки власними силами.

Між тим у відповідності до положень Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», постанови Кабінету Міністрів України №474 від 08.07.2015 року, якою затверджено «Порядок подання засобів вимірювальної техніки на періодичну повірку», контролювати установлені міжповіркові інтервали, проводити періодичну повірку квартирних засобів обліку повинен виконавець послуг, яким у спірних правовідносинах є саме концерн «Міські теплові мережі». Нездійснення ж виконавцем послуг вказаних повірок не є підставою для неврахування показників приладу обліку, які не слід враховувати лише у випадках несправності засобів обліку, що не підлягають усуненню.

Посилаючись на зазначені обставини просив суд зобов`язати відповідача здійснити перерахунок нарахованої оплати послуг гарячої води за період 2019-2020 роки за показаннями вузла розподільного обліку квартири АДРЕСА_1 , починаючись з лютого 2019 року, судові витрати покласти на відповідача.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25 серпня 2021 року позов задоволено.

Зобов`язано концерн «Міські теплові мережі» здійснити перерахунок вартості спожитої гарячої води за період з лютого 2019 року по серпень 2020 року за показаннями розподільного приладу обліку в квартирі АДРЕСА_1 .

У апеляційній скарзі представник Концерну «Міські теплові мережі» - Рясна А.С. зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Апеляційну скаргу мотивує тим, що суд не в повному обсязі дослідив обставини справи та надані по ній докази. Не враховано, що у відповідача відсутній обов`язок щодо проведення періодичної повірки засобу вимірювальної техніки, взятої на абонентський облік, за власний рахунок. Залишилось поза увагою, що відповідачем проводилась активна інформаційна компанія щодо своєчасної повірки квартирних лічильників гарячої води, оскільки лічильник є власністю споживача, який несе повну відповідальність за утримання та його експлуатацію. Оскільки позивачем були пропущені усі надані терміни для проведення державної повірки квартирного лічильника гарячої води, тому у відповідача відсутні підстави для проведення перерахунку за послуги з постачання гарячої води. Акцентує, що публічні договори на виконання ЗУ від 09.11.2017 «Про житлово-комунальні послуги» починають діяти лише з нового опалювального сезону 2021-2022рр., до якого не входить спірний період, за попередній період позивачем договір з Теплопостачальною організацією не укладався, а тому посилання на умови проекту договору вважає неправомірними. Просить скасувати рішення суду та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовної заяви в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1, ч. 2 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу представником позивача адвокатом Єлисеєвим С.С., судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та ухвалено обґрунтоване рішення. Вважає, що доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон їх регулює.

Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 ,споживає гарячу воду на підставі договору, тому він є споживачем в сенсі Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Виконавцем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води в розумінні Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є концерн «Міські теплові мережі».

Житло позивача обладнане водонагрівачем та приладом обліку гарячої води.

Відносини, що виникають в процесі провадження метрологічної діяльності, внормовані Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність».

Зокрема, статтею 17 вказаного Закону встановлено, що відповідальність за своєчасність проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонту (у тому числі демонтажу, транспортування та монтажу) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення комерційних розрахунків за спожиті теплову енергію і воду) покладається на суб`єктів господарювання, що здійснюють обслуговування відповідних засобів вимірювальної техніки.

Порядок подання таких засобів на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, а також порядок оплати за періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) встановлюються Кабінетом Міністрів України (ст. 17 Закону України «Про метрологію і метрологічну діяльність»).

Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630 затверджено «Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», за змістом яких періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку проводяться за рахунок виконавця (п. 9 «Порядку…»).

Виконавець не пізніше ніж за місяць до настання строку проведення періодичної повірки засобу вимірювальної техніки або протягом трьох робочих днів з дня отримання відомостей про необхідність його ремонту інформує про це споживача шляхом надсилання повідомлення за формою згідно з додатком 1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення або в інший спосіб, що підтверджуватиме отримання його споживачем, як слідує з пункту 6 «Порядку подання засобів вимірювальної техніки на періодичну повірку, обслуговування та ремонт», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 474 від 08.07.2015 року.

З наведених положень спеціальних нормативних актів, що регулюють надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, а також процедуру подання приладів обліку на періодичну повірку, випливає, що періодична повірка засобів вимірювальної техніки має здійснюватися за рахунок виконавця зазначених послуг.

Правова позиція про те, що обов`язок здійснювати своєчасну повірку засобу обліку води, встановленого у квартирі споживача, його обслуговування і ремонт, у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж після повірки, покладений на виконавця послуг із водопостачання, викладена в постановах Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 27.03.2019 року (справа № 229/1539/17), від 13.06.2019 року (справа № 749/1119/16-ц), від 19.06.2019 року (справа № 205/5348/16-ц), Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 27.02.2020 року (справа № 815/3916/16), і суд не може не врахувати її при розв`язанні аналогічних правовідносин.

І хоча статтею 17 Закону «Про метрологію та метрологічну діяльність», на необхідність застосування якої посилається представник відповідача, визначено, що періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування і монтаж) вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання теплової енергії та води в квартирах (приміщеннях) будинку, здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку, проте у відповідності до цієї ж статті повірка здійснюється за рахунок власників таких вузлів обліку лише тоді, коли інше не встановлено договором.

Договір між сторонами є публічним договором, умови якого встановлюються однаковими для всіх споживачів.

З 1 жовтня 2020 року на офіційних сайтах Запорізької міської ради і концерну «Міські теплові мережі» опубліковані договори з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, які є договорами приєднання і положеннями яких належить керуватися при вирішенні спірних правовідносин.

Яв випливає із змісту вказаного договору, споживач має право, зокрема, на періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку (п.п. 10 пункту 16).

Означене право позивача кореспондується з таким обов`язком виконавця послуг, як обов`язок контролювати установлені міжповіркові інтервали, проводити періодичну повірку квартирних засобів обліку води і теплової енергії, забезпечувати їх обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) (п. п. 3 пункту 19).

Виконавцем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води в розумінні Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є концерн «Міські теплові мережі».

З урахуванням викладеного колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що твердження позову про обов`язок відповідача проводити періодичну повірку квартирних засобів обліку води і теплової енергії, забезпечувати їх обслуговування та ремонт є доведеним та підтвердженим матеріалами справи. Тому є всі підстави для застосування обраного позивачем способу захисту права та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок вартості спожитої гарячої води за період з лютого 2019 року по серпень 2020 року за показаннями розподільного приладу обліку в квартирі АДРЕСА_1 .

Зазначений висновок також підтверджується висновком метрологічної повірки приладу обліку гарячої води від 21.08.2020 року, з якого випливає, що втручання в сантехнічне обладнання не здійснювалось, метрологічні пломби, корпус лічильника не порушені, що свідчить про об`єктивність показань приладу обліку, які необхідно врахувати при здійсненні перерахунку.

Нездійснення ж своєчасної повірки приладу обліку гарячої води не з вини споживача не може мати зворотнім боком покладення на нього невиправданих витрат за послугу, що не була ним отримана належним чином.

Висновок про те, що непроведення виконавцем періодичної повірки засобу обліку води не є підставою для неврахування його показників, оскільки забезпечення проведення повірки є обов`язком виконавця послуг і невиконання ним такого обов`язку не повинно мати негативних наслідків для споживача, викладений в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 27.02.2020 року в справі № 815/3916/16, і його використовує суд на користь задоволення позовних вимог.

Докази та обставини, на які посилається скаржник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Концерну «Міські теплові мережі» - Рясної Анастасії Сергіївни залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25 серпня 2021 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справ, зазначений строк обчисляються з дня складання повного тексту постанови.

Повна постанова складена 17 січня 2022 року.

Головуючий: В.Ю. Бєлка

Судді: С.В. Кухар

Е.А. Онищенко