Справа № 569/4909/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2022 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючої судді - Панас О.В.

при секретарі судового засідання - Алексейчук Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості ,-

в с т а н о в и в:

22.03.2018 р. Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернулося до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Просили стягнути з ОСОБА_1 на їх користь заборгованість за договором кредиту в сумі 176670,93 грн.

В обгрунтування позову покликалися на те, що 27.03.2013 р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір № б/н. Відповідно до договору відповідач отримав кредит в сумі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою»,затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.

Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою».

Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, -позичальник зобов`язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, - у разі невиконання зобов`язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов`язання з повернення Кредиту ( у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку.

В порушення умов договору відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору та допустив заборгованість перед банком , яка станом на 31.12.2017 р. становить 176670,93 грн., та складається з наступного: заборгованість за кредитом 7246,34 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 156646,90 грн.; заборгованість за пенею та комісією 3888,60 грн.; а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф ( фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 8389,09 грн.

Представник позивача в судове засідання не з`явився. Згідно поданого до суду клопотання просили розглядати справу за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, не заперечують проти ухвалення заочного рішення по справі.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Представник відповідача адвокат Жилінська Т.П., будучи повідомленою про час і місце судового засідання під розписку в приміщенні Рівненського міського суду, в судове засідання не з`явилася. З заявою про розгляд справи в її відсутність не зверталася, причину неявки суду не повідомила, письмового відзиву на позов суду не подала.

Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За наведених обставин, згідно положень ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі матеріалів .

Дослідивши письмові докази по справі та оцінивши їх в сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 27.03.2013 р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір № б/н шляхом підписання останнім анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг на відкриття рахунку, отримавши платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер для авторизації.

При укладенні цього договору сторони керувалися положенням частини першої статті 634 Цивільного кодексу України відповідно до якого договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно пункту 2.1.1.2.1. Умов та правил надання банківських послуг (далі Умови), що визначають умови укладеного сторонами договору, Банк видає Клієнту картку, її вид визначається в Пам`ятці Клієнта/Довідці про умови кредитування і Заяві, підписанням якого Клієнт та Банк укладають Договір про надання банківських послуг. Датою укладення Договору є дата отримання картки, вказана в Заяві.

Зі змісту анкети-заяви, поданої відповідачем про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг вбачається, що відповідачу було видано картку 25.06.2010р.

Отже відповідач, подавши відповідну заяву, підтвердив свою згоду на те, що ця заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають укладений між ним та позивачем договір про надання банківських послуг.

З дослідженого у судовому засіданні розрахунку заборгованості за договором б/н від 25.06.2010 р. вбачається, що після укладення договору останній користувався кредитними коштами, отриманими ним за договором.

Отже, позивач належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, укладеним з відповідачем.

Згідно з пунктом 1.1.7.12 Умов договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін.

На час розгляду справи суду не надано жодних доказів, які б свідчили про інформування однією зі сторін зазначеного вище договору іншу сторону про його припинення, відповідно цей договір з моменту його укладення автоматично лонгувався на кожні наступні 12 місяців після укладення.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно пункту 2.1.1.5.5 Умов позичальник зобов`язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Відповідно до пункту 2.1.1.5.6 Умов клієнт зобов`язаний у разі невиконання зобов`язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов`язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту) та оплатити Винагороду Банку.

Пунктом 2.1.1.7.6 Умов передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Згідно частини другої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

З наданого суду позивачем та оглянутого в судовому засіданні розрахунку заборгованості до договору № б/н від 27.03.2013 року вбачається, що за відповідачем рахується заборгованість яка станом на 31.12.2017 року становить 176670,93 грн. та складається з наступного: заборгованість за кредитом 7246,34 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 156646,90 грн.; заборгованість за пенею та комісією 3888,60 грн.; а також штрафи: штраф ( фіксована частина ) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 8389,09 грн.

Оглянутою судом випискою із особового рахунку ОСОБА_1 про рух коштів за договором б/н за період з 01.03.2013 р. по 19.10.20218.04.2020 р., підтверджується що після укладення договору відповідач користувався кредитними коштами, отриманими ним за договором. Відповідачем не надано, а судом не встановлено належних та допустимих доказів на спростування даного факту.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналізуючи зміст позовних вимог, суд погоджується з розміром вказаної у ньому заборгованості за тілом кредиту, що становить 7246,34 грн., а відтак підлягає до стягнення з відповідача заборгованість за тілом кредиту на вказану суму.

Згідно з наданим банком розрахунком, станом на 31.12.2017 року, заборгованість по процентам за користування кредитом становить 156646,90 грн.

У заяві позичальника від 27.03.2013 року процентна ставка не зазначена.

Розрахунок заборгованості, наданий позивачем, не містить даних про вид договору, реквізитів розрахункових рахунків чи виду та номеру платіжної картки, на якому (якій) виникла заборгованість. Крім того, розрахунок не містить підпису відповідальних осіб та не скріплений печаткою банку, а відтак не може бути належним та допустимим доказом зазначеного розміру процентів на суму156646,90 грн.

Розрахунок заборгованості, доданий до позовної заяви, не може підтверджувати існування боргу так як він не є первинним обліковим бухгалтерським документом, не відповідає Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»та відповідно не може підтверджувати існування тих чи інших операцій.

Крім того, підписана ОСОБА_1 заява та документи не визначають реальну процентну ставку та абсолютне подорожчання кредиту відповідно до «Правил розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит», затверджених Постановою Правління НБУ від 08.06.2017 № 49, також не визначені детальний перелік складових загальної вартості кредиту, вартість всіх супровідних послуг банку, загальна вартість кредиту та реальна річна процентна ставка.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що підстав для стягнення з відповідача на користь позивача в якості заборгованості по відсотках за користування кредитом в розмірі 156646,90 грн. немає, відповідно в цій частині позов до задоволення не підлягає.

Окрім того, згідно розрахунку, до заборгованості включено пеню в розмірі 3888,60 грн. та штрафи: штраф ( фіксована частина ) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 8389,09 грн., вирішуючи питання щодо стягнення яких, суд виходить з наступного.

Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те ж правопорушення.

У той же час, згідно з п. 2.1.7.6 Договору єдиним видом відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань позичальником є штраф в розмірі 500 гривень + 5% від суми позову. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те ж порушення, строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, - свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності. Виходячи з вищенаведених доводів, суд, визначаючи розмір заборгованості відповідача за кредитним договором, не бере до уваги розрахунок заборгованості, наданий позивачем в частині нарахування суми боргу за пенею та штрафами, як такий, що не відповідає встановленим судом умовам кредитного договору.

Таким чином, сукупністю достовірно наведених доказів підтверджується, що позовна заява підлягає до задоволення частково шляхом стягнення з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 27.03.2013 р. в сумі 7246,34 грн. (тіло кредиту). У задоволенні решти вимог слід відмовити.

Оскільки позов підлягає задоволенню частково, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 108 грн. 70 коп. (2650,06 грн. х 7246,34 грн. /176670,93 грн.).

На підставі наведеного ст.ст. 526, 527,530 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 223, 263-268, 273,354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд ,

в и р і ш и в:

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "ПРИВАТБАНК"- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "ПРИВАТБАНК" Код , заборгованість за кредитним договором б/н від 27.03.2013 року в сумі 7246 (сім тисяч двісті сорок шість) грн. 34 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "ПРИВАТБАНК" судові витрати у розмірі 108 ( сто вісім ) грн. 70 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ПАТ КБ "Приватбанк", місцезнаходження: 01001, м.Київ, вул. Грушевського, 1 Д, код ЄДРПОУ 14360570.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце проживання : АДРЕСА_1 , паспорт серії № НОМЕР_1 виданий 04.05.2012 р. Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 . Повний текст рішення виготовлено - 14.01.2022 р.

Суддя: О.В.Панас