Справа № 234/166/22
Провадження № 2/234/1215/22
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

17 січня 2022 року м. Краматорськ

Суддя Краматорського міського суду Донецької області Чернобай А.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Донецького національного медичного університету, ОСОБА_2 , третя особа Міністерство охорони здоров`я України про визнання дій неправомірними, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

До Краматорського міського суду Донецької області надійшла позовна заяваОСОБА_1 до Донецького національного медичного університету, ОСОБА_2 , третя особа Міністерство охорони здоров`я України про визнання дій неправомірними, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ст. 3 Закону України від 08.07.2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, справляється судовий збір.

Порядок сплати судового збору визначено ст. 6 Закону України від 08 липня 2011 року №3674-VІ "Про судовий збір". На підтвердження сплати судового збору надається документ, що підтверджує його сплату.

Позивачем документ про сплату судового збору до позовної заяви не додано. В позовній заяві позивач посилається на те, що від сплати судового збору він звільнений на підставі п. 1 частини 1 ст. 5 Закону України від 08.07.2011 року № 3674-VI "Про судовий збір".

Зазначене твердження позивача є помилковим.

Відповідно до п. 1 частини 1 ст. 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VІ "Про судовий збір" (у редакції Закону України від 22.05.2015 року № 484-VIII) від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Законом України від 22.05.2015 року № 484-VIII з пункту 1 частини 1 ст. 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VІ "Про судовий збір" виключено слова "за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин".

Таким чином, позивач не звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви за вимогами про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою (винагородою, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу), а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час вимушеного прогулу не входить до структури заробітної плати, а є спеціальним видом відповідальності роботодавця за порушення трудових прав працівника.

Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 03 лютого 2020 року справа № 522/3473/19, провадження № 61-1811ск20.

Крім того, як зазначив Верховний Суд України в постанові від 30.11.2016 року у справі № 6-1121цс16 щодо неоднакового застосування судом касаційної інстанції пункту 1 частини 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", стягнення заробітної плати, про що зазначається в п. 1 частини 1 ст. 5 Закону України від 08.07.2011 року № 3674-VI "Про судовий збір", не є тотожнім стягненню середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до частини 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Тобто, у справах про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу позивачі від сплати судового збору не звільняються.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Позивачем заявлено декілька вимог, а саме: визнання дій відповідача неправомірними, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Вимоги про скасування наказу є похідними та мають немайновий характер, проте, вимога щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є самостійною, має майновий характер та має бути оплачена судовим збором.

Згідно п/п 1, 2 п. 1 частини 2, частини 1 ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VІ "Про судовий збір" за подання до суду фізичною особою заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Відповідно до частини 2, ст. 6 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VІ "Про судовий збір" у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Відповідно до ст. 7 Закону України № 1928-IX від 02.12.2021 року "Про Державний бюджет України на 2022 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2022 року встановлено у розмірі 2481 гривні.

Тобто, позивачу необхідно сплатити судовий збір за позовну вимогу про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 992,40 грн., та за вимогу про визнання дій неправомірними в сумі 992,40 грн., а всього в сумі 1984,80 грн.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

При таких обставинах суд вважає, що позовна заява повинна залишитись без руху для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до Донецького національного медичного університету, ОСОБА_2 , третя особа Міністерство охорони здоров`я України про визнання дій неправомірними, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Надати позивачу строк 10 днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків, а саме:

-надати до позовної заяви документи, що підтверджують сплату судового збору в сумі 1984,80 грн., або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Роз`яснити позивачу, що в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Учасник справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://court.gov.ua/fair/sud0528/.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя