Справа № 2-672/10
У Х В А Л А

Іменем України

12 січня 2022 року м.Київ

Деснянський районний суд міста Києва

під головуванням судді Бабко В.В.

за участю секретаря судового засідання Івченка В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: Каховський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Одеса), заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" на дії державного виконавця,-

В С Т А Н О В И В:

Скаржник ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 24.11.2021 призначено скаргу до розгляду.

В обґрунтування заявленої скарги ОСОБА_1 посилається на те, що Деснянським районним судом м. Києва 30 листопада 2010 року у справі № 2-672/10 видано виконавчий лист про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» 37753, 60 дол. США (станом на 28 вересня 2019 року еквівалентних 298 763,12грн) кредитної заборгованості (тіло кредиту, проценти за користування кредитом та пені за прострочення виконання зобов`язання). Постановою державного виконавця Каховського міськрайонного управління юстиції Херсонської області серії АЕ № 629510 від 27 січня 2011 року, у рамках виконавчого провадження № 24003120, накладено арешт та заборону відчуження всього нерухомого майна, яке належить ОСОБА_1 з внесенням інформації про обтяження до електронного реєстру про державну реєстрацію обтяжень: №10758290 від 27 січня 2011 року. За повідомленням Каховського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) виконавчий лист повернуто стягувачу 11 жовтня 2012 року з підстав, передбачених п. 7 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Протягом 2020 - 2021 років ОСОБА_1 , звертався із заявами на ім`я начальника Каховського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) з проханням зняти арешт з майна боржника у зв`язку із закінченням виконавчого провадження та його знищення за спливом строків зберігання. Крім того, у березні 2020 року ОСОБА_1 звертався з позовом до суду про зняття арешту з майна. Рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 10 лютого 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Каховського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Одеса) відмовлено. У вересні 2021 року ОСОБА_1 у черговий раз звернувся із заявою до начальника Каховського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) про зняття арешту з майна. Листом № 146-32/25914 від 04 жовтня 2021 року начальник Каховського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зняття арешту з майна. Скаржник вважає, що не вирішення начальником Каховського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) питання про зняття арешту з майна (не винесення постанови про зняття арешту з майна) у завершеному та знищеному за спливом строків зберігання виконавчому провадженні є протиправним і таким, що суперечить вимогам законодавства. У зв`язку з викладеним скаржник просить суд визнати дії начальника Каховського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Одеса) щодо відмови про скасування постанови державного виконавця Каховського міськрайонного управління юстиції Херсонської області серії АЕ № 629510 від 27 січня 2011 року неправомірними; зобов`язати начальника Каховського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) усунути порушення, скасувати постанову державного виконавця Каховського міськрайонного управління юстиції Херсонської області серії АЕ № 629510 від 27 січня 2011 року; скасувати арешт майна, накладений постановою державного виконавця Каховського міськрайонного управління юстиції Херсонської області серії АЕ № 629510 від 27 січня 2011 року, у рамках виконавчого провадження № 24003120; реєстраційний номер обтяження № 10758290 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна; виключити відомості про боржника ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , з Єдиного реєстру боржників.

Скаржник ОСОБА_1 в судові засідання не з`явився, 10.01.2022 до суду надійшла заява про розгляд скарги за відсутності скаржника, відповідно до заяви зазначив, що підтримує скаргу, посилаючись на докази які містяться в матеріалах справи, просив задовольнити скаргу в повному обсязі.

Представник Каховського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) в судові засідання не з`являвся, про день, час та місце судових засідань повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення судових повісток.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" в судові засідання свого представника не направив, причини неявки суду не повідомили.

За таких обставин відповідно до положень ч. 2 ст. 450 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути скаргу у відсутності скаржника, представника боржника, державного виконавця.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Стаття 447 ЦПК України регламентує, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно із ч. 1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно із ст. 3 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Закон України «Про виконавче провадження» є спеціальним законом, що регулює виконання рішень судів, інших органів (посадових осіб).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Стаття 2 Закону України «Про виконавче провадження» регламентує, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно із положення статті 50 частин 2, 3 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент накладення арешту на майно), у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх пред`явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження", у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Ч. 2 ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Згідно із п 3.17 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який (яка) його видав(ла), державний виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, а також наслідки завершення відповідного виконавчого провадження (зняття арешту тощо).

Відповідно до частин третьою-п`ятою статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Судом установлено, що 30 листопада 2010 року у справі № 2-672/10 видано виконавчий лист про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» 37753,60дол. США кредитної заборгованості (тіло кредиту, проценти за користування кредитом та пені за прострочення виконання зобов`язання).

Постановою державного виконавця Каховського міськрайонного управління юстиції Херсонської області серії АЕ № 629510 від 27 січня 2011 року, у рамках виконавчого провадження № 24003120, накладено арешт та заборону відчуження всього нерухомого майна, яке належить ОСОБА_1 з внесенням інформації про обтяження до електронного реєстру про державну реєстрацію обтяжень: № 10758290 від 27 січня 2011 року.

11 жовтня 2012 року Каховським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) виконавчий лист повернуто стягувачу на підставі п. 7 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній станом на 2012 рік).

Судом установлено, що з 2020 - 2021 рік ОСОБА_1 , звертався із заявами до начальника Каховського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) з проханням зняти арешт з майна боржника у зв`язку із закінченням виконавчого провадження та його знищення за спливом строків зберігання.

Однак, заяви ОСОБА_1 до начальника Каховського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) з проханням зняти арешт з майна боржника проігноровані, що стало підставою звернення до суду з позовом про звільнення майна з-під арешту, однак Рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 10 лютого 2021 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Каховського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Одеса) відмовлено, з підстав не належного звернення до суду.

У вересні 2021 року ОСОБА_1 у черговий раз звернувся із заявою до начальника Каховського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) про зняття арешту з майна.

04 жовтня 2021 року начальник Каховського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зняття арешту з майна.

З листа начальника Каховського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) вбачається, що виконавче провадження було завершено, ще у 2012 році, через три роки відповідно до Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, у зв`язку із закінченням строку його зберігання, виконавче провадження знищено.

Отже, на сьогодні майно ОСОБА_1 перебуває під забороною відчуження (арештом) на підставі постанови державного виконавця Каховського міськрайонного управління юстиції Херсонської області серії АЕ № 629510 від 27 січня 2011 року, що підтверджується даними з Державного реєстру речових прав на нерухоме, що порушує право особи на розпорядження своїм власним майно у визначений законом спосіб.

Стаття 41 Конституції України, регламентує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Отже, судом беззаперечно установлено, що дане виконавче провадження було завершено відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та виконавчий документ було повернуто стягувачу без виконання з правом повторного провадження. Завершення даного типу не дає підстав для звільнення майна з-під арешту. Надати детальну інформацію відносно виконавчих проваджень та надати копію постанови про відкриття виконавчого провадження являється неможливим у зв`язку з тим, що матеріали виконавчого провадження знищено за закінченням терміну зберігання, переданих на зберігання становить 3 роки. До того ж суду не надано будь-яких підтверджень звернень до Каховського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Одеса) із заявами про відновлення знищеного виконавчого провадження або про заміну стягувача у виконавчому провадженні.

У постанові Верховного Суду від 27.03.2020 у справі № 817/928/17 визначено, що не зняття відповідачем арешту з майна боржника у виконавчому провадженні при поверненні виконавчого документа стягувачу є протиправною бездіяльністю органу державної виконавчої служби і порушене право позивача підлягає захисту шляхом зобов`язання відповідача зняти арешт з нерухомого майна позивача. Суд бере до уваги, що особа є стороною виконавчого провадження, а тому має право звернутись із скаргою на дії, бездіяльність або рішення виконавця в рамках даного виконавчого провадження. Під час здійснення даного виконавчого провадження на майно особи як боржника було накладено арешт, який не був скасований після завершення виконавчого провадження та повернення виконавчих документів стягувачу без виконання. Факт обтяження власності особи є втручанням у вільне володіння майном, яке захищено Конституцією України та Протоколом №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, і може бути здійснено лише на підставі Закону.

Відсутність відкритого виконавчого провадження та знищення матеріалів виконавчого провадження за терміном зберігання свідчить про відсутність правових підстав для продовження дії арешту майна боржника, а тому на думку суду, є підставою для задоволення скарги.

Право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідками (Постанова ВП ВС від 06.04.2021, справа № 910/10011/19).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на суд, захищене ст. 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін ( "Горнсбі проти Греції" (Hornsby V. Greece), від 19.03.1997, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-11). Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці без неналежних затримок (у справі "Фуклев проти України", заява N 71186/01). На державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці ( "Чіжов проти України" п. 40).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що дії начальника Каховського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) не відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження», Конституції України та Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до статей 452 ЦПК України, слід стягнути з Каховського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) на користь держави судовий збір в розмірі 908грн.

Керуючись Конституцією України, Протоколом №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Законом України «Про виконавче провадження», статтями 247, 258-260, 447-453 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , суб`єкти оскарження: Каховський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса), заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" на дії державного виконавця - задовольнити.

Визнати дії начальника Каховського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) щодо відмови про скасування постанови державного виконавця Каховського міськрайонного управління юстиції Херсонської області серії АЕ № 629510 від 27 січня 2011 року неправомірними.

Зобов`язати начальника Каховського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) усунути порушення, шляхом скасування арешту майна, накладений Постановою державного виконавця Каховського міськрайонного управління юстиції Херсонської області серії АЕ № 629510 від 27 січня 2011 року, у рамках виконавчого провадження №24003120; реєстраційний номер обтяження №10758290 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна; виключити відомості про боржника ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , з Єдиного реєстру боржників.

Стягнути з Каховського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) на користь держави судовий збір в розмірі 908грн.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 12.01.2022.

Суддя В.В. Бабко