Справа № 587/2645/21
18 січня 2022 року Сумський районний суд Сумської області в складі: головуючого судді Гончаренко Л.М., за участю секретаря судового засідання Макошенець С.І., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Нижньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області, третя особа: Сумська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на житловий будинок та завершення приватизації на земельні ділянки в порядку спадкування,
Заявлені вимоги мотивує тим, що після смерті батька позивачів ОСОБА_3 відкрилася спадщина на все належне йому майно, серед якого житловий будинок та земельні ділянки, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Позивачі у встановленому законом порядку прийняли спадщину, отримавши свідоцтва про право на спадщину за законом, ОСОБА_2 на 1/3 частку, ОСОБА_1 на 2/3 частки. Проте при зверненні до нотаріуса щодо видачі на ім`я ОСОБА_2 на 1/3 частку та на ім`я ОСОБА_1 на 2/3 частки свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок та земельні ділянки, надані для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,06 га та ведення особистого селянського господарства площею 0,1900 га, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , їм було відмовлено з підстав відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно, у зв`язку з чим позивачі вимушені звернутись до суду.
У судове засідання позивачі та їх представник не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.
Від Нижньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, проти позову не заперечують.
Від третьої особи Сумської райдержнотконтори надійшла заява про розгляд справи без їх участі.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивачів ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 15) та після його смерті відкрилася спадщина.
Як вбачається з копії спадкової справи після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 (а.с. 48-68) спадкоємцями за законом є його діти ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які в установленому законом порядку прийняли спадщину та оформили частину спадкового майна, отримавши відповідні свідоцтва про право на спадщину за законом.
Проте, постановами державного нотаріуса Сумської районної державної нотаріальної контори Блошенко В.І. від 09.04.2021, 07.10.2021 та 01.12.2021 року відмовлено у видачі на ім`я ОСОБА_2 на 1/3 частку та на ім`я ОСОБА_1 на 2/3 частки свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок та земельні ділянки, надані для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,06 га та ведення особистого селянського господарства площею 0,1900 га, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті їх батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , з підстав відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с. 33,34,35).
У роз`ясненнях, наданих у п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.
Відповідно до частини 1 статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із частиною 1 статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ч. 1 ст. 1218 ЦК України).
Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що застосовується, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкт нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.
Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини (пункт «г» частини першої статті 81 Земельного кодексу України).
У Перехідних положеннях Земельного Кодексу України визначено, у разі коли спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно до ст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено у завершені процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.
Зазначене також висловлене у правовій позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», а також у п.3.5 вказано, що правильною є практика судів, які у випадку незавершення процедури приватизації земельної ділянки, яку розпочав за життя спадкодавець та не встиг закінчити, визнають за спадкоємцем таке право.
З матеріалів справи вбачається, що на підставі рішення виконавчого комітету Червоненської сільської ради від 8.10.1993 року №20 (а.с. 23,24-25) ОСОБА_3 була передана у приватну власність земельна ділянка загальною площею 0, 25 га, в т.ч. для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарчих будівель 0,06 га, для ведення особистого підсобного господарства 0,19 га. Дана земельна ділянка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Державний акт замовлявся, складався, не отриманий у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 (а.с. 26).
Відповідно до виписки з погосподарської книги №10-11 Нижньосироватської сільської ради за 1992-1995 роки житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , рахується за ОСОБА_3 (а.с. 22).
Відповідно технічного паспорту садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с. 16-18) рік побудови житлового будинку 1986.
Згідно ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.
Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56.
Вказаним нормативним актом передбачалася державна реєстрація (інвентаризація) будинків і домоволодінь у межах міст та селищ, в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Проте, виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Тобто записи у погосподарських книгах визнавались раніше і визнаються на даний час в якості актів органів (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.
Таким чином, до позивачів, як спадкоємців за законом, переходять усі права та обов`язки, що належали їх батьку ОСОБА_3 на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, в тому числі право власності на житловий будинок та право на завершення приватизації земельних ділянок та одержання правовстановлюючих документів на них.
А тому, суд вважає, що наявні всі підстави для задоволення позову.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 328, 377, 1216-1218, 1220, 1268 ЦК України, ст.ст. 10, 81, 200, 206, 247, 259, 265, 273, 354-355 ЦПК України, ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», суд
Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Л.М. Гончаренко