Ухвала

21 січня 2022 року

м. Київ

справа № 754/648/21

провадження № 61-17915ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Черняк Ю. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 20 жовтня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційного Банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2021 року Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, у розмірі 14 864,87 грн.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 06 травня 2021 року позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь

АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 14 864,87 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись із указаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 20 жовтня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 06 травня 2021 року визнано неподаною та повернуто на підставі частини третьої статті

185 ЦПК України.

01 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного суду від 20 жовтня

2021 року.

Ухвалою Верховного Суду від 22 листопада 2021 року указану касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків, а саме для надання документу на підтвердження сплати судового збору у встановлених законом порядку і розмірі, уточнення вимог касаційної скарги щодо судового рішення, яке оскаржується, з урахуванням повноважень суду касаційної інстанції, передбачених статтею 409 ЦПК України, надання копій касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, а також роз`яснено про наслідки невиконання ухвали суду.

Ухвалу Верховного Суду від 22 листопада 2021 року було направлено

ОСОБА_1 на указану в касаційній скарзі адресу.

На виконання вимог ухвали суду касаційної інстанції заявником надано уточнену редакцію касаційної скарги.

Так, в ухвалі Верховного Суду від 22 листопада 2021 року указувалось, що касаційна скарга не відповідає вимогам пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України, оскільки до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

У тексті уточненої редакції касаційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що суд може звільнити її від сплати судового збору на підставі підпункту «в» пункту 2 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір».

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до частин першої, третьої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно з частинами першою, другою статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

На підтвердження статусу одинокої матері ОСОБА_1 надала копії свідоцтв про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також копію свідоцтва про розірвання шлюбу із ОСОБА_1 .

Проте, документів на підтвердження того, що ОСОБА_1 не бере участі у вихованні та утриманні дітей, ОСОБА_1 не надано. Зазначене позбавляє суд касаційної інстанції визнати ОСОБА_1 «одинокою матір?ю» та відповідно звільнити її від сплати судового збору за подання касаційної скарги на підставі підпункту «в» пункту 2 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір».

Крім того, уточнена редакція касаційної скарги не відповідає вимогам, визначеним пунктами 4 і 6 частини другою статті 392 ЦПК України, де зазначено про те, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено: рішення (ухвала), що оскаржується; клопотання особи, яка подає скаргу.

У прохальній частині заявник ставить питання про визнання нечинними судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій та закриття провадження у цій справі, що не відповідає вимогам статті 409 ЦПК України.

Крім того, ОСОБА_1 оскаржує дії старшого державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального-Міжрегіонального управління Міністерства юстиції, які не були предметом розгляду в судах першої та апеляційної інстанцій.

Аналіз надісланих заявником матеріалів свідчить про неповне виконання вимог ухвали суду касаційної інстанції від 22 листопада 2021 року, що перешкоджає вирішити питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 20 жовтня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційного Банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. В. Черняк