Номер провадження: 22-ц/813/3937/21
Головуючий у першій інстанції Науменко А.В
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
18.01.2022 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого Сегеди С.М.,
суддів: Гірняк Л.А.,
Комлевої О.С.,
за участю секретаря Хухрова С.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відсутність учасників справи питання про прийняття додаткової постанови у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Виробниче об`єднання «Стальканат-Сілур» про визнання незаконним та скасування наказу про припинення трудового договору, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22 жовтня 2020 року,
25.10.2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Виробниче об`єднання «Стальканат-Сілур» (далі ПрАТ «ВО «Стальканат-Сілур») про визнання незаконним і скасування наказу про припинення трудового договору, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, згідно останнього розрахунку, в сумі у сумі 313 069 грн. станом на 22.12.2021 року, а також моральної шкоди в сумі 5 000 грн. (т.1, а.с. 39-40).
В обґрунтування своїх позовних вимог їх заявник посилався на те, що 03 жовтня 2019 року під час надання до відділу кадрів ПрАТ «ВО «Стальканат-Сілур» довідки про проходження військової служби дізнався про те, що 12 вересня 2019 його було звільнено з посади помічника машиніста з навивання канатів першого розряду ПрАТ «ВО «Стальканат-Сілур». Позивач не погоджується з підставами та самим фактом звільнення, у зв`язку з чим просив визнати незаконним та скасувати наказ ПрАТ «ВО «Стальканат-Сілур» від 12.09.2019 № 1386-к/тр про звільнення ОСОБА_1 з посади помічника машиніста з навивання канатів першого розряду на підставі п. 7 ст. 40 КЗпП України; поновити ОСОБА_1 на посаді помічника машиніста з навивання канатів першого розряду в ПрАТ «ВО «Стальканат-Сілур»; стягнути з ПрАТ «ВО «Стальканат-Сілур» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період із 13 вересня 2019 року по день ухвалення рішення у справі та стягнути з ПрАТ «ВО «Стальканат-Сілур» на користь ОСОБА_1 суму моральної шкоди у розмірі - 5 000 грн.
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 22 жовтня 2020 року у задоволенні позовних вимог було відмовлено (т.1, а.с. 201-205).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставив питання про скасування вищевказаного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22 жовтня 2020 року, та постановлення нового, яким задовольнити його позов у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права (т.1, а.с.207-211).

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, відзив на неї (т.1, а.с. 241-243), колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги, та 22 грудня 2021 року прийняла постанову, якою рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22 жовтня 2020 рокускасувала та прийняла постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнила.

Постановою Одеського апеляційного суду визнано незаконним та скасовано наказ ПрАТ «ВО «Стальканат-Сілур» від 12.09.2019 № 1386-к/тр про звільнення ОСОБА_1 з посади помічника машиніста з навивання канатів першого розряду на підставі пункту 7 статті 40 КЗпП України;

поновлено ОСОБА_1 на посаді помічника машиніста з навивання канатів першого розряду ПрАТ «ВО «Стальканат-Сілур»;

стягнуто з ПрАТ «ВО «Стальканат-Сілур» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період із 13 вересня 2019 року по 22 грудня 2022 року у сумі 313 069,05 грн.;

стягнуто з ПрАТ «ВО «Стальканат-Сілур» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 1000 грн.

Разом з тим, при виготовленні повного тексту судового рішення було з`ясовано, що судом апеляційної інстанції при виготовленні і оголошенні вступної та резолютивної частини постанови суду не було вирішено питання про розподілення між сторонами судових витрат.

У відповідності до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За змістом ч.4 ст. 270 ЦПК України суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання, однак лише у разі необхідності.

У зв`язку з цим, колегія суддів з власної ініціативи вирішила прийняти додаткову постанову на підставі наявних у справі доказів та вирішити питання про розподіл між сторонами судових витрат, без участі учасників справи, та без виклику їх до суду апеляційної інстанції, оскільки в цьому не вбачається необхідності.

При цьому, колегія суддів виходить із того, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання недійсним наказу про його звільнення, поновлення його на роботі і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, задоволені у повному обсязі.

З цих підстав та у відповідності до ст. 141 ЦПК України колегія суддів вважає за необхідне стягнути з ПрАТ «ВО «Стальканат-Сілур» на користь держави судовий збір за розгляд справи у суді першої інстанції у розмірі 3130,69 грн. та в суді апеляційної інстанції у розмірі 4696,03 грн., за реквізитами Одеського апеляційного суду, враховуючи також, що позивач і заявник апеляційної скарги ОСОБА_1 у відповідності до п.1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 270, 141, 381, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Прийняти у справі додаткову постанову до вступної та резолютивної частин постанови Одеського апеляційного суду від 22.12.2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Виробниче об`єднання «Стальканат-Сілур» про визнання незаконним та скасування наказу про припинення трудового договору, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22 жовтня 2020 року, якою:

стягнути з Приватного акціонерного товариства «Виробниче об`єднання «Стальканат-Сілур»,, на користь держави судовий збір за розгляд справи у суді першої інстанції у розмірі 3130,69 грн. (три тисячі сто тридцять гривень 69 копійок);

стягнути з Приватного акціонерного товариства «Виробниче об`єднання «Стальканат-Сілур»,, на користь держави судовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 4696,03 грн. (чотири тисячі шістсот дев`яносто шість гривень 03 копійки), за наступними реквізитами Одеського апеляційного суду:

Отримувач коштів - УК у м.Одесі/Малиновськ. р-н/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38016923

Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача (МФО) - 899998

Рахунок отримувача - UA0015007

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Призначення платежу - *;101;

Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня її складання.

Додаткова постанова складена після відзиву судді Сегеди С.М. із відпустки - 18 січня 2022 року.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

Л.А. Гірняк

О.С. Комлева