ЗОЛОЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 622/812/21 р.
13.01.2022 смт Золочів
Золочівський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Квітки О.О.,
за участю секретаря Попової В.М.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, у відкритому судовому засіданні в смт Золочів, у відсутність сторін, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
29 липня 2021 року до Золочівського районного суду Харківської області надійшла позовна заява АТ КБ «Приватбанк», в якій позивач в особі свого представника за довіреністю просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 126434,08 грн. за кредитним договором №DN81AR03110049, укладеного між сторонами у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань, крім цього просив стягнути з відповідача сплачений судовий збір у розмірі 2270 грн.
На підтвердження позовних вимог позивач зазначив, що 03.09.2007 між АТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_1 був укладений договір № DN81AR03110049 . Згідно із договором АТ КБ Приват Банк зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 102229,83 на термін до 02.09.2014, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією а також іншими витратами відповідно до умов договору, а тому зобов`язання за вказаним договором не виконане. 17.03.2014 позовні вимоги АТ Приват Банк задоволено, стягнуто з відповідача заборгованість в розмірі 182253,79 грн, нараховану станом на 13.03.2013. Винесення рішення не свідчить про припинення договірних правовідносин, оскільки договір діє до повного виконання сторонами зобов`язання та не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання. Внаслідок чого станом на 13.07.2021 утворилася заборгованість у розмірі 126434,08 грн.
Ухвалою судді від 01.12.2021 справу прийнято до розгляду та провадження по справі відкрито.
У судове засідання представник позивача не з`явився. У поданій до суду позовній заяві надав згоду у разі неявки відповідача на заочний розгляд справи та слухання справи за відсутності представника позивача.
Відповідно до п. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач, належним чином повідомлений за місцем реєстрації про дату, час та місце судових засідань, про що свідчать наявні у матеріалах справи поштові повідомлення про вручення судової повістки та про неможливість вручення повістки за місцем реєстрації через відсутність адресату, у судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, у зв`язку з чим суд вважав за можливе ухвалити за згодою позивача заочне рішення у справі. Будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило, правом на подання відзиву не скористався.
Ухвалою суду від 13.01.2022 постановлено здійснити розгляд справи у заочному порядку відповідно до вимог ч.1 ст.280 та ч.1 ст.281 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою у судове засідання усіх учасників справи фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.
Враховуючи відсутність відзиву з боку відповідача на позов, суд встановлює наступні обставини справи на підставі наданих позивачем суду доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.
Так, судом встановлено, що 03.09.2007 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (надалі ПАТ «ПриватБанк») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №DN81AR03110049.
Відповідно до п. 1.1, 1.2. Договору банк зобов`язується надати позичальнику кредит шляхом видачі готівки через касу або шляхом перерахування на рахунок, вказаний у договорі. Кредит надається в обмін на зобов`язання позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків, винагороди в обумовлені у заяві строки. Позичальник доручає банку проводити погашення заборгованості по даному кредитному договору у строк передбачений Договором за рахунок грошових коштів, розміщених на рахунку позичальника, що відповідає платіжній картці.
Відповідно до п.п. 2.2.1-2.2.4 кредитного договору позичальник зобов`язується використати кредит на передбачені договором цілі, сплачувати відсотки, сплатити винагороду, погашення кредиту здійснювати в порядку, сумах і строки, передбачені п. 2.3.3. та 7.1 договору. ПАТ КБ "ПриватБанк", в свою чергу, зобов`язується надати відповідачу кредитні кошти відповідно до п.7.1 договору.
Відповідно до п.4.1 кредитного договору при порушенні Позичальником зобов`язань із погашення Кредиту, Позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,15% від суми простроченогї заборгованості по кредиту за кожний день прострочки, але не менше 1 грн.
Рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 17.03.2014 позовні вимоги ПАТ КБ Приват Банк до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто заборгованість в розмірі 182253,79 грн. нараховану станом на 13.03.2013. Рішення набрало законної сили 27.03.2014.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з наданим банком розрахунком заборгованості за вказаним договором за період прострочення грошового зобов`язання з 24.04.2013 по 13.07.2021, відповідач має заборгованість у розмірі 126434,08 грн, яка складається з наступного: 112324,57 грн - індекс інфляції за прострочення виконання зобов`язань, 14109,51 грн - 3% річних від простроченої суми.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Згідно з положенням ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за ч. 2 ст. 625 ЦК України є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до ст. 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Подібні висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 висловлено правову позицію про те, що припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосовано лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Як наслідок, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, оскільки в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 також викладена правова позиція, відповідно до якої, оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма ч. 2 ст. 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1 ст. 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Позивач скористався правом звернення з вимогою про дострокове повернення кредиту, звернувшись у 2014 з позовною заяво про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , вимоги якого задоволено рішення набрало законної сили.

З ухваленням судового рішення про задоволення вимог кредитора, припиняються правовідносини сторін, що ґрунтуються на кредитному договорі, зокрема, сплата чергових платежів, нарахування відсотків, разом із тим виникає грошове зобов`язання із повернення кредитних коштів в повному обсязі та нарахованих на цей час відсотків, невиконання якого тягне відповідальність, встановлену ст. 625 ЦК України.

Вказане узгоджується з правовими висновками, викладеними Верховним Судом в постанові від 14.02.2018 по справі № 564/2199/15-ц.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем заявлено вимоги про стягнення коштів саме на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Розрахунок індексу інфляції за прострочення виконання зобов`язання та 3% річних від простроченої суми міститься в матеріалах справи та є обґрунтованим.

Враховуючи, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припинилося зі зверненням до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, та з цього часу інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання, а також аналізуючи викладені вище обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги АТ КБ «Приват Банк» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно із платіжного доручення № ZZ429B1JDY від 19.07.2021 при пред`явленні позову до суду були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270,00 гривень.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений ним за подання позовної заяви до суду судовий збір у розмірі 2270,00 гривень.

На підставі ст.ст. 525 - 527, 530, 549, 625, 1049-1050, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 4-5, 7, 10, 12-13, 77-81, 95, 133, 141-142, 206, 235, 258, 259, 263- 265, 272, 273, 280-283, 352, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимог акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» заборгованість за кредитним договором № DN81AR03110049 від 03.09.2007 року в розмірі 126434 (сто двадцять шість тисяч чотириста тридцять чотири) грн 08 к. та судового збору в розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 к.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2ст. 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

В порядку п.4. ч.5 ст.265 ЦПК України зазначаються наступні реквізити сторін та інших учасників справи:

позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (код ЄДРПОУ - 14360570, адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1 Д, адреса для листування: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, рахунок № НОМЕР_1 , МФО №305299);

відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ).

Суддя О. О.Квітка