Справа № 489/7607/21
Провадження №2-з/489/1/22
УХВАЛА

про забезпечення позову

11 січня 2022 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі: судді Рум`янцевої Н.О., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів

ВСТАНОВИВ:

18 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

10 січня 2022 року представниця позивача звернулася до суду з заявою про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим провадженням № 67024056 від 04 жовтня 2021 року, до вирішення цивільної справи по суті. Посилаючись на те, що у позивача на утриманні перебуває важкохвора мати, яка після операційного втручання, потребуватиме стороннього догляду. Вважає, що розмір аліментів на дитину, встановлений судовим наказом, призводить до скрутного матеріального становища, відсутність в повній мірі надавати хворій матері допомогу на лікування. Невжиття заходів забезпечення може порушити права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, ускладнити виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, в подальшому уникнути виникнення спірної ситуації щодо стягнення безпідставно отриманих грошових коштів у вигляді аліментних платежів в регресному порядку.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Відповідно до частини 1 статті 149 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Виходячи із специфіки вказаного виду забезпечення позову, підставою для його застосування є оскарження боржником виконавчого документа.

Отже, зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа застосовується судами, як захід забезпечення позову, при розгляді справ щодо оскарження виконавчих написів та про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, або коли порушено питання про перегляд рішення, на підставі якого виданий цей виконавчий документ.

Наразі, позивач звернувся до суду в порядку ст. 192 СК України з позовом про зменшення розміру аліментів, стягнутих з нього на підставі судового наказу. Тобто, предмет даного позову за своєю суттю вимог не є оскарженням судового наказу, як виконавчого документа про стягнення аліментів, а вказує на виниклі спірні правовідносини між сторонами в сфері сімейного права, пов`язаних з вирішенням міри участі одного із батьків в утриманні дитини.

Отже, твердження представниці позивача про те, що запропонований нею вид заходу забезпечення позову є співмірним предмету позовних вимог є помилковим, суперечить змісту та меті їх застосування, що полягає в захисті інтересів учасника процесу, а не в позбавленні (порушенні) прав інших осіб.

Суд зауважує, що зупинення стягнення аліментів на підставі судового наказу призведе до зупинення виконання цього судового рішення, яке є обов`язковим до виконання в силу положень ст. 18 ЦПК України, що є неприпустимим та порушенням принципу права особи на судовий захист. Як роз`яснено в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Крім того, представниця позивача у заяві про забезпечення позову не навела тих обставин, які б свідчили, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення виконання за судовим наказом про стягнення аліментів, які є періодичними платежами, що стягуються на утримання неповнолітньої дитини, утруднить або може призвести до неможливості виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Також, на відміну від стягнення аліментів, які стягуються з моменту пред`явлення позовної заяви, у разі задоволення позову про зменшення розміру аліментів, вказане зменшення починається з дня набрання судового рішення законної сили, тому забезпечення позову призведе до неправомірного позбавлення дитини аліментів на її утримання.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів представниці позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог заяви про забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд дійшов висновку, що відсутня реальна загроза невиконання судового рішення у випадку прийняття його на користь позивача, тому заявлені вимоги про забезпечення позову задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 4, 149-153, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - відмовити.

Копію ухвали направити сторонам у справі для відома.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або за веб-адресою Судової влади України: https://court.gov.ua/fair/.

Суддя Н.О. Рум`янцева

Повний текст судового рішення складено «11» січня 2022 року.