ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1565/22 Справа № 215/520/20 Суддя у 1-й інстанції - Ступак С. В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2022 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Бондар Я.М.,

суддів: Барильської А.П., Зубакової В.П.

сторони:

позивач Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа»

відповідач- ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 травня 2020 року, ухваленого суддею Ступаком С.В. у м.Кривому Розі Дніпропетровської області, (відомості про дату складення повного тексту судового рішення відсутні),-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року. позивач Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» (далі КПТМ «Криворіжтепломережа») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті за послугу з централізованого опалення.

В обґрунтування позову зазначив, що відповідачу щомісячно, відповідно до тарифів на вказані послуги здійснювалося постачання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 , але відповідач в повному обсязі оплату за отримані послуги не здійснювала, в результаті чого виникла заборгованість за період з 01.01.2002 року по 01.10.2019 року за послугу з постачання теплової енергії в розмірі 27365,20 грн. Вказану заборгованість позивач просив стягнути на свою користь з відповідача та сплачений судовий збір.

Рішенням Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 травня 2020 року позовні вимоги Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послугу з централізованого опалення задоволені.

Стягнуто з боржника ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства теплових мереж Криворіжтепломережа» заборгованість по оплаті за послуги з централізованого опалення за період з 01.01.2002 року по 01.10.2019 року в розмірі 27365,20 грн. (двадцять сім тисяч триста шістдесят п`ять гривень двадцять копійок).

Стягнуто з боржника ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства теплових мереж Криворіжтепломережа» судовий збір у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.

Відповідач ОСОБА_1 , будучи незгодною з ухваленим судовим рішенням подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні обставинам справи, просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове, яким відмовити позивачеві у задоволенні позовних вимог.

При цьому, скаржник зазначає, що 01 листопада 2008 року між нею та ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 , який був посвідчений нотаріусом Другої криворізької державної нотаріальної контори Тімошиною О.В., копія додана до апеляційної скарги. Вказує, що їй не відомо з яких причин новий власник квартири ОСОБА_2 не зареєструвала за собою право власності на цю квартиру, вона ж вчинила усі дії при відчуженні житла, а саме: передала квартиру покупцю, підписала договір купівлі продажу, отримала грошові кошти. Відповідач зазначає, що лише факт реєстрації за нею права власності на квартирі в реєстрі не наділяє її статусом споживача послуг проданої квартири, для цього має існувати факт користування квартирою та житлово-комунальними послугами. Також, скаржник зазначає, що у п.19 цього договору зазначено, що заборгованість по сплаті комунальних платежів, газопостачання та теплової енергії бере на себе покупець, тобто ОСОБА_2 .

Окрім того, відповідач вказує на те, що під час подачі доказів суду першої інстанції, вона випадково подала суду інші документи, а саме копію договору дарування 13/100 частини секції між нею та ОСОБА_3 , тому просить поновити їй строк подачі доказу Договору купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Відзив на апеляційну скаргу відповідача не подано.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч.13 ст.7, ч.2 ст.369 ЦПК України, оскільки ціна позову менша розміру ста мінімальних заробітних плат.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Відповідача підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач по справі ОСОБА_1 , є власником квартири за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджено Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 181425279 від 18.09.2019 року. (а.с.9)

У квартирі за адресою АДРЕСА_1 , відкрито особовий рахунок за № НОМЕР_1 . (а.с.6)

Відповідачем до матеріалів справи долучено копії Договору дарування 13/100 частини секції від 17 червня 2010 року та Договору дарування частки секції від 03 вересня 2010 року. Відповідно до п. 1.1 Договору дарування 13/100 частин секції від 17 червня 2010 року який укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , ОСОБА_1 (дарувальник) передала майно, а саме: 13/100 частини секції у власність ОСОБА_4 (обдарованого) безоплатно, відповідно до п. 1.2 вказаного договору, 13/100 частини секції, яка відчужується, а саме: кімната АДРЕСА_2 . (а.с.37-38)

Відповідно до п. 1 Договору дарування частки секції від 03 вересня 2010 року який укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , ОСОБА_1 (дарувальник) передала майно, а саме: 18/100 частини секції у власність ОСОБА_5 (обдарованого), що становить кімната під номером два, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . (а.с.36)

З долучених до матеріалів справи договорів вбачається, що вони стосується майна, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , проте позивач звернувся до суду з вказаним позовом щодо стягнення заборгованості за отримання послуги централізованого опалення надані відповідачу за адресою: АДРЕСА_1 , доказів того, що вказане майно не належить відповідачу суду не надано.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі виходив з того, що між позивачем та відповідачем виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по централізованому опаленню та гарячому водопостачанню, та оскільки відповідач у вказаний у позові період накопичення заборгованості ніяких заяв про припинення теплопостачання до підприємства позивача не надавала та не зверталась, тому відповідач є такою, що фактично споживала надані послуги, тому повинна сплатити виниклу заборгованість в розмірі 27365,20 грн.

Проте, колегія суддів не може повністю погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступні обставини.

Згідно ч.3 ст.367 ЦПК України, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Колегія суддів вважає, що наданий позивачем до апеляційної скарги Договір купівлі-продажу квартири від 1 листопада 2008 року, який скаржник просила взяти до уваги під час апеляційного перегляду справи як доказ та поновити їй строк для подачі цього доказу з підстав того, що подані нею до суду першої інстанції інші докази (договір дарування на 13/10 частин секції від 17.06.2010 та договір дарування частки секції від 03.09.2010 на а.с.36-38) були помилково надані суду замість цього договору купівлі-продажу квартири, можливо прийняти до розгляду судом апеляційної інстанції як доказ, який Відповідач не подала у встановлений законом строк з причин, що не залежали від неї.

Так, з наданого Відповідачем Договору купівлі продажу квартири від 01 листопада 2008 року, який був посвідчений нотаріусом Другої криворізької державної нотаріальної контори Тімошиною О.В, вбачається, що Відповідач продала ОСОБА_2 належну їй квартиру за адресою: АДРЕСА_1 і з цього моменту, у відповідності з нормами ч.3 ст.334 ЦК України, новим власником квартири стала покупець ОСОБА_2 , не зважаючи на те, що остання в подальшому не здійснила державну реєстрацію свого права власності на квартиру, оскільки квартира була придбана до 01 січня 2013 року коли державна реєстрація речових прав на нерухоме майно ще не здійснювалась.

Окрім того, у п.19 цього договору зазначено, що заборгованість по сплаті комунальних платежів, газопостачання та теплової енергії бере на себе покупець, тобто ОСОБА_2 (а.с.53).

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною другою статті 48 ЦПК України визначено, що позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Саме позивач визначає у позові відповідачів, до яких пред`явлено вимоги.

Згідно статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.

11 листопада 2022 року до суду апеляційної інстанції від Позивача по справі надійшло клопотання про заміну неналежного відповідача, в якому КПТМ «Криворіжтепломережа» просив замінити неналежного відповідача ОСОБА_1 на належного відповідача ОСОБА_2 , посилаючись на те, що Позивач з апеляційної скарги дізнався про те, що власником квартири за якою виникла заборгованість є саме ОСОБА_2 , тому він не міг заявити таке клопотання в суді першої інстанції під час судового розгляду.

Заявлене Позивачем клопотання на стадії апеляційного розгляду справи не може бути задоволено з підстав, встановлених в ст.51 ЦПК України, з огляду на те, що судом першої інстанції вже ухвалено судове рішення, яким заборгованість стягнута з неналежного Відповідача.

Таким чином, апеляційним переглядом встановлено, що позов подано до неналежного відповідача, що є безумовною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Позивач не позбавленний права на звернення до суду з вимогами про стягнення заборгованості за надані комунальні послуги до належного відповідача.

Згідно ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За викладених вище обставин, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, заявлених до ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Витрати пов`язані з розглядом справи у разі відмови у позові покладаються на позивача (п.2 ч.1 ст.141 ЦПК України.

Згідно ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, відповідно здійснюється розподіл судових витрат.

Відповідачем при подачі апеляційної скарги було сплачено судовий збір в розмірі 3153 грн. (а.с.54), відповідно стягненню з Позивача на користь Відповідача підлягає сплачений останньою судовий збір.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381-383 ЦПК України Дніпровський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 травня 2020 рокускасувати, ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відмовити Комунальному підприємству теплових мереж «Криворіжтепломережа» в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послугу з централізованого опалення.

Стягнути з Комунального підприємства теплових мереж Криворіжтепломережа» (), місцезнаходження за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, провулок Дежньова, будинок 9 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 судові витрати зі сплати судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 3153 грн. (три тисячі сто п`ятдесят три гривні).,

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 13 січня2022 року.

Головуючий:

Судді: