Єдиний унікальний номер 933/767/21
Номер провадження 22-ц/804/430/22
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2022 року

м. Бахмут

справа № 933/767/21

провадження № 22-ц/804/430/21

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого - Тимченко О.О.,

суддів: Мірути О.А., Хейло Я.В.,

учасники справи:

заявник ОСОБА_1 ,

заінтересована особа Олександрівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків),

заінтересована особа Органи опіки та піклування Олександрівської селищної ради Краматорського району Донецької області

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні Донецького апеляційного суду в м. Бахмут цивільну справу № 933/767/21 за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин та встановлення опіки над недієздатною особою, заінтересовані особи Олександрівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Орган опіки та піклування Олександрівської селищної ради Краматорського району Донецької області,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 ,

на ухвалу Олександрівського районного суду Донецької області від 22 листопада 2021 року про повернення заяви (суддя Попович І.А.), постановлену в приміщенні Олександрівського районного суду Донецької області,

В С Т А Н О В И В:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ

В жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Олександрівського районного суду Донецької області з заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту родинних відносин та встановлення опіки над недієздатною особою. В обґрунтування заяви посилалася на те, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з дитинства страждає на тяжке психічне захворювання. Рішенням Червоногвардійського районного суду м. Макіївки Донецької області від 11 вересня 2006 року у справі № 2-о-105/06 ОСОБА_3 визнано недієздатним. Краматорський міський суд Донецької області рішенням від 09 січня 2007 року у справі № 2-о27/07р. установив над недієздатним ОСОБА_3 опіку та призначив опікуном його бабцю по лінії матері ОСОБА_4 , 1938 року народження. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла, про що Краматорським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) було складено відповідний актовий запис за № 542. На теперішній час недієздатний ОСОБА_3 проживає за адресою АДРЕСА_1 в родині громадянки ОСОБА_1 , яка є троюрідною сестрою ОСОБА_3 . Окрім неї у недієздатного ОСОБА_3 відсутні інші родичі чи близькі йому люди, які б мали намір чи змогу опікатися ним. Саме тому вона від дня смерті попереднього опікуна дотепер фактично опікається своїм недієздатним братом, який з огляду на наявне у нього тяжке психічне захворювання потребує сторонньої допомоги та нагляду, і має намір встановити опіку юридично. Крім того, з огляду на той факт, що заявниця з об`єктивних причин не має можливості підтвердити документально ступінь своїх родинних відносин зі своїм недієздатним братом, а чинне законодавство, яким врегульовані питання встановлення над недієздатною особою віддає пріоритет при вирішенні цього питання особам, які перебувають в сімейних чи родинних відносинах з підопічним, вона також має намір встановити факт своїх родинних відносин з недієздатним ОСОБА_3 .

Просила встановити факт того, що ОСОБА_1 є троюрідною сестрою (за лінією матері) ОСОБА_3 та призначити її опікуном над недієздатним ОСОБА_3

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою Олександрівського районного суду Донецької області від 22 листопада 2021 року заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин та встановлення опіки над недієздатною особою, визнано неподаною і повернуто заявниці.

Оскаржувана ухвала мотивована тим, що заявницею не виконано вимоги ухвали судді від 01 листопада 2021 року. Зокрема, в заяві не зазначено доказів, що підтверджують звернення ОСОБА_1 до органів опіки та піклування Олександрівської селищної ради та Краматорської РДА з заявами про внесення на розгляд суду подання про встановлення опіки над недієздатним.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

В апеляційній скарзі, поданій до апеляційного суду, ОСОБА_1 посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване судове рішення без достатнього з`ясування та дослідження всіх обставин справи, не розглядаючи справу по суті, внаслідок чого зробив висновки, які не відповідають обставинам справи.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно із частиною 2 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зокрема щодо повернення заяви заявникові, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

В жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Олександрівського районного суду Донецької області з заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту родинних відносин та встановлення опіки над недієздатною особою.

В обґрунтування заяви посилалася на те, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з дитинства страждає на тяжке психічне захворювання. Рішенням Червоногвардійського районного суду м. Макіївки Донецької області від 11 вересня 2006 року у справі № 2-о-105/06 ОСОБА_3 визнано недієздатним. Краматорський міський суд Донецької області рішенням від 09 січня 2007 року у справі № 2-о27/07р. установив над недієздатним ОСОБА_3 опіку та призначив опікуном його бабцю по лінії матері ОСОБА_4 , 1938 року народження. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла, про що Краматорським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) було складено відповідний актовий запис за № 542. На теперішній час недієздатний ОСОБА_3 проживає за адресою АДРЕСА_1 в родині громадянки ОСОБА_1 , яка є троюрідною сестрою ОСОБА_3 . Окрім неї у недієздатного ОСОБА_3 відсутні інші родичі чи близькі йому люди, які б мали намір чи змогу опікатися ним. Саме тому вона від дня смерті попереднього опікуна дотепер фактично опікається своїм недієздатним братом, який з огляду на наявне у нього тяжке психічне захворювання потребує сторонньої допомоги та нагляду, і має намір встановити опіку юридично. Крім того, з огляду на той факт, що заявниця з об`єктивних причин не має можливості підтвердити документально ступінь своїх родинних відносин зі своїм недієздатним братом, а чинне законодавство, яким врегульовані питання встановлення над недієздатною особою віддає пріоритет при вирішенні цього питання особам, які перебувають в сімейних чи родинних відносинах з підопічним, вона також має намір встановити факт своїх родинних відносин з недієздатним ОСОБА_3 .

Ухвалою Олександрівського районного суду Донецької області від 01 листопада 2021 року заяву ОСОБА_1 залишено без руху, оскільки в заяві не зазначено доказів, що підтверджують звернення заявниці з 20 лютого 2021 року до органів опіки та піклування Олександрівської селищної ради та Краматорської РДА з заявами про внесення на розгляд суду подання про встановлення опіки над недієздатним.

Суду першої інстанції було надано листа про звернення до Органу опіки і піклування Олександрівської селищної ради від 08.11.2021 року.

Встановлено, що звернення заявниці до Органу опіки і піклування Олександрівської селищної ради відбулось вже після постановлення суддею першої інстанції ухвали про залишення заяви без руху, в той же ден, коли представником заявника отримана ухвала судді.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Згідно із статтею 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , підлягає задоволенню.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону, ухвала суду першої інстанції не відповідає.

Повертаючи заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин та встановлення опіки над недієздатною особою, суд першої інстанції виходив з того, що заявницею не виконано вимоги ухвали судді від 01 листопада 2021 року. Зокрема, в заяві не зазначено доказів, що підтверджують звернення ОСОБА_1 до органів опіки та піклування Олександрівської селищної ради та Краматорської РДА з заявами про внесення на розгляд суду подання про встановлення опіки над недієздатним.

Проте, суд першої інстанції дійшов такого висновку із недотриманням норм процесуального права.

Відповідно до статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набула чинності для України з 11 вересня 1997 року, Високі Договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією права і свободи, визначенні в розділі І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

У справі «Bellet у. France» Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Відповідно до статей 1, 3 ЦК України, статей 2,4,5,12,13,19 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

При цьому, в порядку цивільного судочинства, виходячи із його загальних засад про неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність, перш за все регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Кожна особа, а у випадках, встановлених законом, органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно із статтею 294 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

В основу порядку розгляду справ окремого провадження закладені загальні правила позовного провадження. Оскільки справи окремого провадження мають суттєву специфіку, то провадження у цих справах становлять певний синтез загальних правил цивільного судочинства, правил, які властиві окремому провадженню в цілому, а також правил, які властиві виключно певній категорії таких справ. Тобто специфіка провадження у кожній категорії справ окремо регулюється шляхом встановлення до загального порядку розгляду справ окремих процесуальних винятків та доповнень.

Пред`явлення позову (заяви) це процесуальна дія, яка має здійснюватися у порядку, передбаченому ЦПК України.

Стаття 318 ЦПК України передбачає зміст заяви про встановлення юридичного факту, а саме у ній повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

В пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року №5 роз`яснено, що вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту. Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. І лише у разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

Крім того, у пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року №2 роз`яснено, що подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред`явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Суд першої інстанції не звернув уваги на положення частини 2 статті 89 ЦПК України, відповідно до яких жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Також, апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до частини 2 статті 294 ЦПК України з метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази.

Відповідно до частини 2 статті 80, частини 1 статті 264 ЦПК України питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання вже безпосередньо під час ухвалення рішення у справі.

З огляду на вищезазначене, апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що ненадання до заяви доказів на підтвердження факту звернення ОСОБА_1 до органів опіки і піклування Олександрівської селищної ради та Краматорської РДА, є підставою для повернення заяви про встановлення факту родинних відносин та встановлення опіки над недієздатною особою.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Згідно із статтею 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Колегія суддів вважає, що ухвала про повернення заяви заявниці постановлена з порушенням норм процесуального права та є такою, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, а тому підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

З огляду на те, що апеляційний суд доходить висновку про скасування ухвали суду першої інстанції з направленням справи для продовження розгляду, то розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом відповідної апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами, передбаченими процесуальним законом.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 379, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , задовольнити.

Ухвалу Олександрівського районного суду Донецької області від 22 листопада 2021 року про повернення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин та встановлення опіки над недієздатною особою, скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий О.О.Тимченко

Судді О.А. Мірута

Я.В. Хейло