Єдиний унікальний номер 722/894/21
Номер провадження 2/722/18/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2022 року Сокирянський районний суд Чернівецької області

в складі:

головуючого судді Унгуряна С.В.

секретаря судових засідань Ткач Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Сокиряни в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області про визнання права на завершення приватизації земельних ділянок в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_2 , звернулася з позовом до Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області про визнання права на завершення приватизації земельних ділянок в порядку спадкування за заповітом.

Обґрунтовуючи позов, вказувала на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 , який проживав в АДРЕСА_1 .

Після його смерті відкрилась спадщина, яка складалась з житлового будинку, господарських будівель та споруд, які розташовані в АДРЕСА_1 .

Крім вказаного нерухомого майна залишились земельні ділянки, загальною площею 0,50 га., з яких 0,25 га. - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,25 га. - для ведення особистого підсобного господарства, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , передані ОСОБА_3 за рішенням виконавчого комітету Гвіздовецької сільської ради народних депутатів №6 від 06.04.1994 року безоплатно у приватну власність.

Як спадкоємець за заповітом, спадщину вона прийняла у визначений законом строк та 18.07.2017 року у приватного нотаріуса Сокирянського районного нотаріального округу Чернівецької області Твердушкіна Р.Д. отримала на своє ім`я свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що розташовані в АДРЕСА_1 . При цьому, питання спадкування нею вищевказаних земельних ділянок залишилося невирішеним.

З метою отримання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), вона як спадкоємець за заповітом після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 звернулася до Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області із відповідною заявою, на що листом від 09.04.2021 року за №191 Сокирянською міською радою Дністровського району Чернівецької області їй в цьому було відмовлено, оскільки її батьком, ОСОБА_3 при житті не виконано рішення виконавчого комітету Гвіздовецької сільської ради народних депутатів №6 від 06.04.1994 року про передачу йому безоплатно у приватну власність земельних ділянок та у відповідності до п.3 Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 року «Про приватизацію земельної ділянки» не отримано Державного акту на право приватної власності.

Проте, за життя її батьком було розпочато процедуру приватизації земельних ділянок загальною площею 0,50 га., з яких 0,25 га. - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,25 га. - для ведення особистого підсобного господарства, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , проте по причині його смерті приватизацію ним завершено не було.

Таким чином, оформлення спадщини на земельні ділянки в нотаріальному порядку не можливе.

Просила визнати за нею право на завершення приватизації та отримання на її ім`я правовстановлюючого документа та проведення державної реєстрації права власності на земельні ділянки, загальною площею 0,50 га, з яких 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,25 га для ведення особистого підсобного господарства, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 не з`явилися, однак в поданій через канцелярію суду 01.12.2021 року письмовій заяві представник позивача просив проводити розгляд справи за відсутності позивача та її представника, заявлені позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак секретар Сокирянської міської ради Степаненко Л.І. подала до суду заяву про визнання позову з проханням розглянути справу за відсутності представника Сокирянської міської ради.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Підстав, передбачених ч.4 ст.223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи не встановлено, у зв`язку з чим судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст.82 ч.1 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Судом встановлено, щоІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Новодністровськ Чернівецької області помер батько позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_3 , про що Виконавчим комітетом Гвіздовецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області 20.06.2015 року видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на все належне йому майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ; дві земельні ділянки, які відповідно до рішення виконавчого комітету Гвіздовецької сільської ради народних депутатів №6 від 06.04.1994 року «Про передачу у приватну власність земельних ділянок громадян» передано у приватну власність ОСОБА_3 , в розмірі 0,50 га, для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства.

Проте, спадкодавець ОСОБА_3 не встиг завершити процедуру приватизації земельних ділянок, а саме зареєструвати право власності на земельні ділянки на своє ім`я.

Як вбачається з спадкової справи №148/2015, ОСОБА_1 як спадкоємець за заповітом, посвідченим Гвіздовецькою сільською радою Сокирянського району 01.08.2003 року за реєстровим №77, своєю заявою від 31.07.2015 року прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 , оформила свої спадкові права на житловий будинок з господарськими будівлями, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10.10.2017 року. Інші особи, які мають право на обов`язкову частку у спадковому майні ОСОБА_4 відсутні.

Відповідно до частини другої статті 14 Конституції України право власності на землю гарантується, це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону.

Спір у справі виник внаслідок того, що рішення виконавчого комітету Гвіздовецької сільської ради народних депутатів №6 від 06.04.1994 року вважаться не виконаним, оскільки згідно з п.3 Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 року «Про приватизацію земельної ділянки», передбачалася видача Державного акту на право приватної власності на землю.

Відповідно до положень статті 1216 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до змісту ч.ч.1,5 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття.

Згідно пункту «г» частини першої статті 81 Земельного кодексу України (надалі ЗК України) громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено пунктом 1 частини третьої статті 152 ЗК України.

У відповідності до ст.182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено частиною першою статті 1225 ЦК України.

Відповідно до статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України.

На підставі абз. 2 п. 1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Аналіз наведеної норми свідчить, що у разі, якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку, а якщо приватизація земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України не завершена й право на її завершення.

Верховний Суд в Постанові від 21 березня 2018 року по справі № 623/633/17, провадження №61-6243 св.18 зазначив наступне. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

На підставі абзацу 2 пункту 1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року №139- V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абзац 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509-V1). Якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку.

Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації громадянами (частина третя статті 116 Земельного Кодексу України).»

Згідно п.7 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки.

Згідно з ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

З огляду на вищевказані норми, суд приходить до висновку про необхідність визнання за позивачкою права на завершення приватизації вищевказаної земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом після смерті її батька ОСОБА_3 .

Відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки понесені нею судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн.

Керуючись ст.ст.1216, 1218, 1223, 1225, 1261, 1268, 1269 ЦК України, ст.ст.81, 125, 152, 182 абз.2 п.1 Розділу Х «Перехідних положень» ЗК України, ст.ст.4, 7, 12, 13, 80, 82, 141, 206, 247, 258-259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_2 , (РНОКПП НОМЕР_2 ) в порядку спадкування за заповітом право на завершення приватизації, отримання на своє ім`я правовстановлюючих документів та здійснення державної реєстрації права власності на земельні ділянки для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, загальною площею 0,50 га, які відповідно до рішення виконавчого комітету Гвіздовецької сільської ради народних депутатів №6 від 06.04.1994 року передані безоплатно у приватну власність ОСОБА_3 , який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Новодністровськ Чернівецької області.

Стягнути з Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області (юридична адреса: м.Сокиряни, вул.Шевченка,3 Чернівецької області, Код ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_2 , (РНОКПП НОМЕР_2 ), понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 908 (дев?ятсот вісім) грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Сокирянський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В.Унгурян

Повне судове рішення складено 21.01.2022 року