Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/626/21
Провадження № 2/499/18/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18 січня 2022 року смт. Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді Погорєлова І.В., за участю секретаря судового засідання Дібрової О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Іванівка Березівського району Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно та зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права в порядку спадкування

ВСТАНОВИВ:

17.08.2021 року представник позивача по первісному позову звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, відповідно до якої просив суд визнати за ОСОБА_1 1/2 частину прав засновника Селянського (фермерського) господарства «Діоніс» після смерті його батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також, 22.09.2021 року до суду надійшла зустрічна позовна заява представника позивача по зустрічній позовній заяві, відповідно до якої просив суд визнати за ОСОБА_2 1/2 частину прав засновника Селянського (фермерського) господарства «Діоніс» після смерті його батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги позивачів як по первісному позову так і по зустрічній позовній заяві є спільними, та в обґрунтування позовів вони посилалися на ту обставину, що позивачі (по первісному позову та зустрічній позовній заяві) є рідними дітьми померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Рішенням Іванівського районного суду Одеської області від 12.08.2020 року було задоволено заяву ОСОБА_2 та встановлено факт прийняття нею спадщини після смерті ОСОБА_3 .

Відповідно до копії заповіту, померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 заповідав належні йому земельні ділянки позивачам (по первісному позову та зустрічній позовній заяві) в рівних частках.

Відповідно до правовстановлюючих документів, померлий ОСОБА_3 був засновником СФГ «Діоніс» та його керівником. Після його смерті утриманням майна померлого, в тому числі керівництвом СФГ «Діоніс» займаються позивачі (по первісному позову та зустрічній позовній заяві), всі оригінали документів знаходяться у них.

В той же час, листом №269/01-16 від 10.06.2016 року державним нотаріусом Тростянецької державної нотаріальної контори було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину, також даним нотаріусом було відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину, представник позивача по зустрічній позовній заяві вказав, що копія даного листа буде надана під час підготовчого судового засідання.

На підставі вищевказаного, просили первісний та зустрічні позови задовольнити.

Представник позивача та позивач по первісному позову у судове засідання не з`явилися, однак в матеріалах справи наявна заява представника позивача по первісному позову про слухання справи у їх відсутність, просили первісний та зустрічний позов задовольнити.

Представник позивача та позивач по зустрічній позовній заяві у судове засідання не з`явилися, однак надали до суду заяву про слухання справи у їх відсутність, на задоволені зустрічної позовної заяви наполягали.

Оскільки в судове засідання не з`явилися всі особи, які беруть участь у справі, суд у відповідності зіст. 247 ЦПК України, розглядає справу без фіксування судового засідання технічними засобами.

Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

З матеріалів справи вбачається, що спадкоємцями ОСОБА_3 є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження, та копією свідоцтва про шлюб ОСОБА_2 .

При зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна, а при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково окрім зазначеного перевіряє наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.

Предметом спору у цій справі є визнання права власності в порядку спадкування за законом на права засновника СФГ «Діоніс»,

Як роз`яснено у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину, в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.

Відповідно до ст. 49 Закону України "Про нотаріат" на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду в позовному провадженні.

Дана позиція викладена також у листі Вищого спеціалізованого суду України від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування».

Таким чином, позивач вправі звернутися до суду з вимогами про визнання права власності на спадкове майно лише після отримання відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.

Так, судом було витребувано від Тростянецької державної нотаріальної контори Вінницької області копію спадкової справи на померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , у відповідь на ухвалу суду до суду найшла відповідь нотаріуса, відповідно до якої спадкова справа на померлого ОСОБА_3 не заводилася, до нотаріуса дійсно надійшли заяви про видачу свідоцтв на ім`я позивачів на 1/2 прав засновника СФГ «Діоніс» кожному, однак не було подано необхідних документів для видачі такого свідоцтва, постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії не виносилася.

Згідно з вимогами ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту.

Враховуючи те, що позивачами (по первісному позову та зустрічній позовній заяві) не надано суду жодних доказів відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, обраний позивачами спосіб захисту у вигляді визнання права власності на спадкове майно не підлягає застосуванню до цих правовідносин.

При цьому долучений до матеріалів справи лист №269/01-16 від 10.06.2016 року виданий державним нотаріусом Тростянецької державної нотаріальної контори щодо відмови ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину предмету даного позову не стосується, оскільки у даному листі йдеться мова про видачу свідоцтв про право на спадщину на земельні ділянки.

Відповідно до ст. 382 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що аргументи, якими позивачі (по первісному позову та зустрічній позовній заяві) мотивували свої позовні вимоги, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, а тому у задоволенні таких слід відмовити.

За ст. 141 ЦПК України судові витрати слід залишити за позивачами (по первісному позову та зустрічній позовній заяві).

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 82,89,141, 142, 259,263-265,268 ЦПК України, ст.ст. 1223, 1251, 1261, 1268 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрована АДРЕСА_2 ) про визнання права власності на спадкове майно - відмовити.

У задоволені зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права в порядку спадкування - відмовити.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення.

Якщо апеляційну скаргу не було подано, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ч.4, 5 ст.268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення . Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Таким чином оскільки судове засідання було призначено на 12.01.2022 року, а повний текст рішення складено 18.01.2022 року, то датою складання повного тексту судового рішення є 18.01.2022 року.

СуддяІ. В. Погорєлов