Провадження № 2/243/228/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2022 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя Фалін І.Ю.

за участю секретаря судового засідання Олещенко Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 13 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області в порядку загального провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , за участю представника позивача, адвоката Шевченка Сергія Анатолійовича, до ОСОБА_2 , про поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

11.10.2021 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , за участю представника позивача, адвоката Шевченка Сергія Анатолійовича, до ОСОБА_2 , про поділ спільного майна подружжя, в обґрунтування якої позивач посилається на те, що 26.04.2013 року між ним там відповідачкою ОСОБА_2 був укладений шлюб, під час якого подружжя придбали житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 , загальною площею 87,1 м2, житловою площею 51,3 м2, разом з господарськими будівлями: літньою кухнею Б, колодязем 1, огорожею 2.

Договір купівлі-продажу будинку був посвідчений 02.08.2019 року приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Паращук О.А., покупцем за договором зазначено ОСОБА_2 .

На теперішній час відповідачка подала до суду заяву про розірвання шлюбу з позивачем, у зв`язку з чим останній виявив бажання поділити зазначене вище нерухоме майно, визнавши за ним право власності на Ѕ його частку.

Посилаючись на наведені вище обставини, позивач просить суд визнати житловий будинок АДРЕСА_1 , спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та визнати за ним право власності на Ѕ вказаного житлового будинку з господарськими будівлями: літньою кухнею Б, колодязем 1, огорожею 2.

Позивач ОСОБА_1 та його представник, адвокат Шевченко С.А., в судове засідання не з`явились, гадали суду заяву з проханням розглядати справу без їх участі, наполягали на задоволенні позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні до них правовідносини.

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 30.09.2021 року Слов`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрували шлюб 26 квітня 2013 року, актовий запис № 135 від 26.04.2013 року.

Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Слов`янську реєстраційної служби Слов`янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області 12.02.2013 року, ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_4 , батьками якого є ОСОБА_1 та ОСОБА_5

02.08.2019 року приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Паращук О.А. посвідчено договір купівлі-продажу житлового будинку, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , зареєстрований в реєстрі за № 1215, згідно з яким продавець ОСОБА_6 зобов`язалась передати майно у власність покупця ОСОБА_2 , о покупець ОСОБА_2 зобов`язалась прийняти майно і сплатити за нього обговорену грошову суму. Житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами до нього під номером АДРЕСА_1 , на земельній ділянці земель Слов`янської міської ради, площею 0,0845 га, кадастровий номер :01:006:1029.

Заявою від 02.08.2019 року, яка була посвідчена приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Паращук О.А., зареєстрована в реєстрі за № 1214, позивач ОСОБА_1 дав згоду на купівлю його дружиною, ОСОБА_2 , за ціною та на умовах за її розсудом житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами до нього під номером АДРЕСА_1 , за грошові кошти, набуті подружжям під час шлюбу та які є об`єктом права спільної сумісної власності, а також дав згоду на укладення дружиною договору купівлі-продажу нерухомого майна.

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 01.10.2021 року № 277635322, житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 87,1 м2, житловою площею 51,3 м2, позначений на плані літерою А-1, з господарськими будівлями: літньою кухнею Б, колодязем 1, огорожею 2, належить на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу № 1215 від 02.08.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Паращук О.А., ОСОБА_2 .

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з ч. 1 ст. 61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Частиною 1 статті 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

У відповідності до ч. 2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Частинами 1, 2 статті 70 СК України також передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

Відповідно до ст. 71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися обставинами, що мають істотне значення, якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості.

Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11).

Згідно зі змістом п. п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Крім того, відповідно до положень частини 4 статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Застосовуючи вказану норму процесуального права, суд враховує роз`яснення, надані Пленумом Верховного Суду України у Постанові від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», зокрема в абзаці 3 пункту 24, в частині того, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Зважаючи на те, що відповідач ОСОБА_2 не заперечувала проти задоволення позовних вимог, суд приймає визнання відповідачем позову. При цьому судом враховано, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), а також те, що визнання позову є недобровільним чи є умовним.

Аналізуючи наведені норми закону, враховуючи додані до позовної заяви матеріали, згідно з якими, дійсно, спірне нерухоме майно, про поділ якого звернувся до суду позивач, а саме - житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 87,1 м2, житловою площею 51,3 м2, разом з господарськими будівлями: літньою кухнею Б, колодязем 1, огорожею 2, було придбане сторонами за час перебування їх у зареєстрованому шлюбі, суд дійшов висновку, що вказане майно є об`єктом спільної сумісної власності подружжя і підлягає поділу.

З огляду на викладене, а також приймаючи до уваги те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх позовних вимог, знайшли своє підтвердження, оскільки ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах, а також не заперечуються відповідачем, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову - на відповідача.

Позивачем ОСОБА_1 при зверненні до суду з позовною заявою сплачено судовий збір у розмірі 1101,65 грн., що підтверджується квитанціями від 07.10.2021 року № 3Р88-1АК6-29АК-41АК на суму 908,00 грн. та від 26.11.2021 року № 9С8В-КААА-7471-5СК на суму 193,65 грн.

За вказаних обставин, з огляду на повне задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім витрати по сплаті судового збору в сумі 1101,65 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 81, 141, 206, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , за участю представника позивача, адвоката Шевченка Сергія Анатолійовича, до ОСОБА_2 , про поділ спільного майна подружжя, - задовольнити.

Визнати житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 87,1 м2, житловою площею 51,3 м2, позначений на плані літерою А-1, з господарськими будівлями: літньою кухнею Б, колодязем 1, огорожею 2, який належить на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 02.08.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Паращук О.А., зареєстрованого в реєстрі за № 1215, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності на Ѕ частку житлового будинку, загальною площею 87,1 м2, житловою площею 51,3 м2, з господарськими будівлями: літньою кухнею Б, колодязем 1, огорожею 2, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , право власності на Ѕ частку житлового будинку, загальною площею 87,1 м2, житловою площею 51,3 м2, з господарськими будівлями: літньою кухнею Б, колодязем 1, огорожею 2, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 1101,65 грн. (одна тисяча сто одна грн. 65 коп.)

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення складено та підписано у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Повний текст рішення виготовлений 13 січня 2022 року.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області І.Ю. Фалін