Ухвала

20 січня 2022 року

м. Київ

справа № 949/407/21

провадження № 61-1065ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянув касаційну скаргу Державної установи «Рівненський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України» на рішення Дубровицького районного суду Рівненської області від 01 вересня 2021 року у складі судді: Отупор К. М., та постанову Рівненського апеляційного суду від 14 грудня 2021 року у складі колегії суддів: Ковальчук Н. М., Боймиструка С. В., Хилевича С. В. у справі за позовом ОСОБА_1 до державної установи «Рівненський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Державна санітарно-епідеміологічна служба України про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Державної установи «Рівненський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України» (далі - ДУ «Рівненський ОЦКПХ МОЗ»), третя особа - Державна санітарно-епідеміологічна служба України, про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі.

Рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 01 вересня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто із ДУ «Рівненський ОЦКПХ МОЗ» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі, зокрема, за період з 11 вересня 2020 року по 31 травня 2021 року, у розмірі 70 542,06 грн, що визначено без утримання передбачених законом податків та зборів. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 14 грудня 2021 року апеляційну скаргу ДУ «Рівненський ОЦКПХ МОЗ» залишено без задоволення. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Дубровицького районного суду Рівненської області від 01 вересня 2021 року в частині відмови у задоволенні вимог позивача про стягнення витрат на правничу допомогу скасовано. Вимоги ОСОБА_1 про стягнення витрат на правничу допомогу задоволено частково. Стягнуто з ДУ «Рівненський ОЦКПХ МОЗ» на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 17 852,00 грн. Стягнуто з Державної установи «Рівненський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України» на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 711,91 грн. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

12 січня 2022 року ДУ «Рівненський ОЦКПХ МОЗ» засобами поштового зв`язку подало до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Дубровицького районного суду Рівненської області від 01 вересня 2021 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 14 грудня 2021 року. ДУ «Рівненський ОЦКПХ МОЗ» посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить в частині часткового задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 та залишення без змін рішення першої інстанції в частині стягнення із Відповідача середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі за період з 11 вересня 2020 року по 31 травня 2021 року, у розмірі 70 542,06 грн. та ухвалити в цій частині нове рішення, яким ОСОБА_1 відмовити у задоволені заявлених позовних вимог.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково (пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).

Ціна позову у справі № 949/407/21 становить 89 971,89 грн та не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тобто справа № 949/407/21 є малозначною у силу вимог закону.

Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 ЦПК України).

Таким чином, оскаржені судові рішення ухвалено у малозначній справі. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга ДУ «Рівненський ОЦКПХ МОЗ» подана на судові рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити державній установі «Рівненський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України» у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на рішення Дубровицького районного суду Рівненської області від 01 вересня 2021 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 14 грудня 2021 року за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Рівненський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Державна санітарно-епідеміологічна служба України про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков