Ухвала

21 січня 2022 року

м. Київ

справа № 278/1646/15-ц

провадження № 61-20917ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Карпенко С. О.,

розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Хільчевського Сергія Олександровича на постанову Житомирського апеляційного суду від 30 листопада 2021 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2015 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк»), яке змінило назву на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»), звернулося до суду з указаним позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на свою користь заборгованість за кредитним договором від 29 січня 2007 року № ZRZ0GK00003570, яка на 07 травня 2015 року становила 74 699,06 доларів США, що за курсом Національного банку України еквівалентно 1 570 174,24 грн, з яких: 36 142,46 доларів США - заборгованість за кредитом; 18 637,99 доларів США - за процентами; 3 010 доларів США - за комісією; 16 908,61 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за кредитним договором.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 24 вересня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 30 листопада 2021 року (повний текст якої складено 02 грудня 2021 року) апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 24 вересня 2021 року скасовано і ухвалено нове судове рішення, яким позов задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість, яка виникла станом на 07 травня 2015 року за кредитним договором від 29 січня 2007 року № ZRZ0GK00003570 на загальну суму 58 623,59 доларів США (що еквівалентно 1 593 007,29 грн), в тому числі: заборгованість за тілом кредиту в сумі 33 976,44 доларів США; заборгованість за процентами в сумі 13 400,87 доларів США; пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за кредитним договором в сумі 11 246,28 доларів США. В решті позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

16 грудня 2021 року представник ОСОБА_1 - адвокат Хільчевський С. О. подав до Верховного Суду засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на постанову Житомирського апеляційного суду від 30 листопада 2021 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення і залишити в силі рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 24 вересня 2021 року.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Згідно з абзацом 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Касаційна скарга подана на підставі пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

На обґрунтування підстави касаційного оскарження судового рішення представник ОСОБА_1 - адвокат Хільчевський С. О.вказав, що апеляційний суд не врахував правових висновків: щодо застосування статей 1048, 1051 Цивільного кодексу України, викладених в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2021 року у справі № 727/4414/16; щодо застосування частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», викладених в постанові Верховного Суду України від 14 грудня 2016 року у справі № 752/16018/15-ц, в постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Касаційного цивільного суду від 15 лютого 2021 року у справі № 187/1063/16-ц, від 24 березня 2021 року у справі № 159/2146/15-ц; щодо застосування статті 559 Цивільного кодексу України, викладених в постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2018 року у справі № 753/21637/14-ц, від 14 листопада 2018 року у справі № 758/8433/15-ц, від 18 грудня 2018 року у справі № 369/7339/16-ц, від 04 липня 2019 року у справі № 758/13055/16-ц, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 200/15135/14-ц, від 08 червня 2021 року у справі № 202/781/14-ц; щодо застосування статті 1050 Цивільного кодексу України, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», викладених в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі № 638/13683/15-ц.

Касаційна скарга подана у встановлений законом строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, оплачена судовим збором.

Згідно з частиною першою статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Оскільки наведені доводи касаційної скарги викликають необхідність їх перевірки, то слід відкрити касаційне провадження в цій справі та витребувати матеріали справи.

Керуючись статтями 389, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Хільчевського Сергія Олександровича на постанову Житомирського апеляційного суду від 30 листопада 2021 року.

Витребувати із Житомирського районного суду Житомирської області цивільну справу № 278/1646/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 21 лютого 2022 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко