Дата документу 12.01.2022 Справа № 337/4146/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №337/4146/20 Головуючий у 1 інстанції Мурашова Н.А.
Провадження № 22-ц/807/58/22-2 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2022 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого Онищенка Е.А.

суддів: Кухаря С.В.,

Бєлки В.Ю.

за участю секретаря судового засідання Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Воронезька 16» на додаткове рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 24 червня 2021 року у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Воронезька 16» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно одержаних коштів,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2020 року ОСББ «Воронезька 16» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно одержаних коштів.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 19 травня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

24 червня 2021 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя ухвалено додаткове рішення.

Стягнуто з ОСББ «Воронезька 16» на користь ОСОБА_1 в рахунок повернення витрат на правничу допомогу 11500 грн.

Не погоджуючись з додатковим рішенням суду першої інстанції, ОСББ «Воронезька 16» подало апеляційну скаргу, в яких посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить додаткове рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

ОСОБА_1 надала суду відзив на апеляційну скаргу в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, додаткове рішення у цій справі залишити без змін.

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість додаткового рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалене судом першої інстанції додаткове рішення відповідає зазначеним вище вимогам.

Встановлено та з матеріалів справи вбачається, що рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 19.05.2021р. в задоволенні позову ОСББ «Воронезька 16» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно одержаних грошових коштів відмовлено повністю.

24 травня2021 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку напарвила до суду першої інстанції заяву про ухвалення додаткового рішення у цій справі в частині розподілу судових витрат та стягнення з ОСББ «Воронезька 16» на її користь витрат на правничу допомогу в розмірі 11500,00грн.

Вирішуючи питання щодо стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції вірно застосував приписи статей 133, 134, 137. 141 ЦПК України та встановив, що ОСОБА_1 у відзиві на позов, який надійшов до суду 04.11.2020р., зазначила про намір понести витрати на правову допомогу у зв`язку з розглядом цієї справи орієнтовно в сумі 15000,00грн. і до закінчення судових дебатів її представник адвокат Гришин О.М. заявив про подання доказів на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення, що узгоджується з вимогами ч.1 ст.134, ч.8 ст.141 ЦПК України.

Заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в частині розподілу витрат на правничу допомогу з доказами їх понесення направлена до суду першої інстанції засобами поштового зв`язку 24.05.2021р., що відповідно до вимог ст.123, ч.6 ст.126 ЦПК України свідчить про дотримання 5-денного строку, встановленого ч.8 ст.141 ЦПК України, і спростовує відповідні доводи апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням суду від 19.05.2021р. в задоволенні позову ОСББ «Воронезька 16» до ОСОБА_1 відмовлено повністю.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що на підставі п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України здійснені відповідачкою ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу підлягають стягненню на її користь з позивача ОСББ «Воронезька 16».

З матеріалів справи вбачається, що розмір понесених відповідачкою ОСОБА_1 в цій цивільній справі витрат на правничу допомогу в сумі 11500,00грн. підтверджується Ордером на надання правничої допомоги серії АР №1027539 від 29.10.2020р., згідно з яким представництво інтересів відповідачки ОСОБА_1 в цій справі здійснював адвокат Гришин О.М., копією Свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №2903 від 14.05.2008р., копією Договору про надання правничої допомоги №8/20ЦП від 29.10.2020р., в якому визначені обсяг та умови надання правової допомоги в цій цивільній справі, ціна відповідних послуг та порядок їх оплати, копіями Актів №1 від 29.10.2020р. та №2 від 20.05.2021р. про надання правової допомоги за вищевказаним договором (консультації правового характеру, вивчення документів та надання правового висновку щодо перспектив вирішення справи, представництво інтересів клієнта в суді першої інстанції) на загальну суму 11500,00грн., копіями Квитанцій до прибуткового касового ордеру №4879 від 29.10.2020р. та №5025 від 20.05.2021р. про внесення плати в загальному розмірі 11500,00грн.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на те, що надані до суду Договір та акти виконаних робіт не містять чітко визначено переліку послуг, які були надані в межах розгляду справи, колегією суддів відхиляються з огляду на наступне.

Так, в Договорі про надання правничої допомоги №8/20ЦП від 29.10.2020р. визначені обсяг та умови надання правової допомоги в цій цивільній справі ОСОБА_1 . Ціна відповідних послуг та порядок їх оплати визначений в додатках до Договору; факт надання правничої допомоги зафіксований в Актах №1 від 29.10.2020р. та№2 від 20.05.2021р. про надання правової допомоги за вищевказаним договором (консультації правового характеру, вивчення документів та надання правового висновку щодо перспектив вирішення справи, представництво інтересів клієнта в суді першої інстанції). Всі вище перелічені документи свідчать про надання ОСОБА_1 правничої допомоги на загальну суму 11500,00грн.

Про не співмірність понесених відповідачкою ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу та їх зменшення представник позивача клопотання не заявляла.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції по суті вирішення указаного позову та не дають підстав вважати, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, про що зазначає у апеляційній скарзі скаржник.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо наявності правових підстав для ухвалення додаткового рішення у цій справі.

На підставі наведеного, висновки суду першої інстанції є обґрунтованими та узгоджуються з матеріалами справи, при встановленні зазначених фактів судом не було порушено норм цивільного процесуального законодавства й правильно застосовано норми матеріального права.

Доводи апеляційної скарги, матеріали справи та зміст оскаржуваного судового рішення, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Наведені скаржником в апеляційній скарзі доводи не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення скаржником норм процесуального закону.

З огляду на наведене вбачається, що судом з дотриманням вимог ст. ст. 89,263 ЦПК України дана належна оцінка доказам по справі, обґрунтовано зроблено висновок про наявність правових підстав для стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правничу допомогу.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що додаткове рішення суду ухвалено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Воронезька 16» залишити без задоволення.

Додаткове рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 24 червня 2021 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 13 січня 2022 року.

Головуючий

Судді: