ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2022 року

м. Харків

справа № 641/1741/21

провадження №22-ц/818/984/22

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В. ,

суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря: Сізонової О.О.

учасники справи:

скаржник (стягувач): ОСОБА_1 ,

заінтересована особа (боржник): ОСОБА_2 ,

суб`єкт оскарження: Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах м.Харкова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 щодо визнання незаконною бездіяльності Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах м.Харкова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) під час виконання виконавчого провадження АСВП № 59363058, заінтересована особа: ОСОБА_2 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07 червня 2021 року у складі судді Богдан М.В.,-

в с т а н о в и в:

10 березня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою, у якій просилавизнати незаконною бездіяльність Міністерства юстиції України Східного міжрегіонального управління (м. Харків) Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові, під час виконання виконавчого провадження АСВП № 59363058 з примусового виконання виконавчого листа по справі № 641/10358/16-ц від 15.02.2019 Комінтернівського районного суду м. Харкова, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу в розмірі 4480,00 грн.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07 червня 2021 року у задоволенні скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ,. посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким вимоги скарги задовольнити.

Вказує, що судом взагалі не надана оцінка доказам бездіяльності виконавчої служби, на які вона посилалася у скарзі, зокрема, що виконавче провадження АСВП № 59363058 відкрите 19.06.2019 станом на 10.03.2021 завершено не було та кошти на правничу допомогу їй не повернуті.

Суд безпідставно встановив (без матеріалів виконавчого провадження), що державним виконавцем були вчинені всі необхідні виконавчі дії, що передбачені чинним законодавством України. Не звернув уваги на те, що протягом тривалого часу виконавчі дії належним чином не проводились.

Відзиву на апеляційну скаргу не надано.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволені скарги, суд першої інстанції виходив з того, що державним виконавцем були вчинені всі необхідні виконавчі дії, що передбачені чинним законодавством в рамках виконавчого провадженні по примусовому виконанню виконавчого листа № 641/10358/16-ц виданого 15.02.2019 року Комінтернівським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу в розмірі 4 480,00 грн. Виконавче провадження завершено, судове рішення у цій частині виконано.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи з огляду на таке.

Звертаючись до суду з цією скаргою ОСОБА_1 мотивувала свої вимоги тим, що на виконанні у міжрайонному відділі державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах м. Харкова перебуває виконавче провадження АСВП № 59708183 з примусового виконання виконавчого листа № 641/10358/16-ц виданого 15.02.2019 року Комінтернівським районним судом м. Харкова про стягнення ОСОБА_2 на її користь витрат на правничу допомогу в розмірі 4 480,00 грн. Проте, на час звернення до суду зі скаргою 10.03.2021 року, виконавчі дії належним чином не проводились, судове рішення не виконано, що порушує її права.

Відповідно до 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч. 1 ст. 449 ЦПК скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Судом установлено, що на примусовому виконанні у Міжрайонному відділі державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) перебувало виконавче провадження ВП № 59363058 з примусового виконання виконавчого листа № 641/10358/16-ц виданого 15.02.2019 року Комінтернівським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу в розмірі 4 480,00 грн.

В силу ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З відповіді державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Олега Антосіка від 05.03.2021 № 13122, убачається, що кошти у розмірі 4 480 грн. за судовим рішенням у цій справі з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 не стягнуто. Проводяться заходи примусового характеру щодо виявлення доходів та майна ОСОБА_2 (а.с. 4).

Підстави закінчення виконавчого провадження передбачені ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», де міститься вичерпний перелік підстав для проведення зазначеної дії.

Так, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 вказаного Закону, виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

09 квітня 2021 року державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Антосіком Олегом Андрійовичем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 ч.1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із виконанням вимог виконавчого документу, стягненням заборгованості, виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Доказів, на підтвердження бездіяльності Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) матеріали справи не містять.

Станом на час розгляду справи судом першої інстанції судове рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу в розмірі 4 480,00 грн. за виконавчим листом № 641/10358/16-ц виданого 15.02.2019 року Комінтернівським районним судом м. Харкова виконано, виконавче провадження завершено.

При таких обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення вимог скарги ОСОБА_1 .

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до пп. «в» п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення, підстав для розподілу судових витрат, понесених ОСОБА_1 у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382-384, 389, 390 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова

Повне судове рішення складено 12 січня 2022 року.