СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/2429/22
ун. № 759/401/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2022 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Коваль О.А., вивчивши матеріали позову ОСОБА_1 до Апарату Верховної Ради України про визнання бездіяльності протиправною,

В С ТА Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Апарату Верховної Ради України, в якому просить зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за невикористані 94,5 календарних дні щорічної основної відпустки та середній заробіток за весь час затримки з 29.08.2019 по день фактичного розрахунку.

Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Згідно статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Згідно п.п. 4,5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог та виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Крім того, згідно п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Згідно ч.5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 95 ЦПК України учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Позивачем до позовної заяви долучено копії документів, в яких не зазначино про наявність у неї або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Суддя звертає увагу, що частинами 2, 4, 5 ст. 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Тобто, позивач зобов`язаний надати всі докази, які підтверджують кожну зазначену ним обставину, обставини якою (якими)він обгрунтовує свої позовні вимоги. Позивач зобов`язаний додати докази в їх оригіналах або копіях. У разі подачі доказу у копії, позивач повинен її завірити, а також зазначити наявність у нього оригіналу такого доказу.

Зважаючи на процесуальний обов`язок суду до ухвалення рішення досліджувати докази, які є належними, допустимими, достовірними (ст.76-79 ЦПК України), зважаючи на обов`язок позивача довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог належними, допустимими та достовірними доказами (ст.81 ЦПК України), а також надати такі докази разом із поданням позовної заяви (ст.83 ЦПК України).

З огляду на зазначене, позивачу необхідно вказати (надати) докази, зокрема перебування з відповідачем у трудових відносинах, оскільки позивач не надав суду ані копію трудової книжки, ані трудового договору, що підлягає виправленню.

Крім того, згідно п.3 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Згідно правовового висновку у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-301гс18).

Середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця та не входить до структури заробітної плати.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (або за час вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Отже, позовна заява не відповідає вимогам пункту 3 частини 3 статті 175 ЦПК України, а саме заявлені позовні вимоги майнового характеру, які підлягають грошовій оцінці - про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, при цьому не зазначено ціну позову, прохальна частина позовної заяви не містить конкретної суми, яку позивач просить стягнути з відповідача, не наведено обґрунтованого розрахунку цієї суми та не сплачено судовий збір, що також підлягає усуненню.

Так, за подання позову в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу підлягає сплаті судовий збір (реквізити на сайті суду) відповідно до пункту 1.1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», а саме 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2022 року (992 грн. 40 коп), та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Крім того, позивач у позові зазначає, що Апарату Верховної Ради України відмовляється надати інформацію про середній заробіток та суму компенсації для визначення відповідної суми, з огляду на що ним обрано саме спосіб захисту шляхом визначення бездільності протиправною. Проте, в підтвердження зазначеного суду не надано доказу взагалі звернення позивача до відповідача з відповідним проханням, що також необхідно огрунтувати належним чином та вказати на докази.

Ураховуючи викладене, вважаю за необхідне надати строк для усунення вищенаведених недоліків позовної заяви.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього ЦПК України, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст.ст. 95, 175, 177, 185 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 десять днів строку для усунення недоліків позовної заяви з моменту отримання копії ухвали.

В разі невиконання ухвали позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Коваль О.А.