Справа №487/7130/21
Провадження №2/487/725/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

12.01.2022 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого-судді Кузьменка В.В.,

за участю секретаря судового засідання Рафальської Т.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в м. Миколаєві цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк ПРИВАТБАНК до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Представник АТ КБ ПРИВАТБАНК звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просив стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ ПРИВАТБАНК заборгованість за кредитним договором № б/н від 20.10.2006 року у розмірі 13177,35 грн. та судові витрати.

Позовні вимоги мотивував тим, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ "ПРИВАТБАНК" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 20.10.2006 року, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 2000 грн., у подальшому розмір кредитного ліміту було збільшено до 19000 грн. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідача станом на 17.08.2021 року має заборгованість 13177,35 грн.

20.10.2021 року ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

До судового засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно належним чином. До матеріалів позову долучено клопотання представника позивача, в якому він просить розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за своєї відсутності, відкладення судового засідання не надавав.

Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що між Банком та відповідачем було укладено кредитний договір №б/н від 20.10.2006 р. Згідно вищезазначеного договору Банк надав останньому кредит у розмірі 2000 грн., у подальшому розмір кредитного ліміту було збільшено до 19000 грн.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем зазначене зобов`язання виконано в повному обсязі, однак відповідач кредитне зобов`язання не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 17.08.2021 р. становить 13177,35 грн., яка складається з наступного: 12333,21 грн. заборгованість за тілом кредиту; 12333,21 - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 844,14 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.

Згідно з умовами вищезазначеного договору позичальник зобов`язується точно в строки передбачені вищевказаним кредитним договором сплачувати проценти за користування Кредитом та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання за кредитним договором.

Проте в порушення умов, передбачених Кредитним договором, у встановлений строк відповідач грошові зобов`язання перед Банком не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість.

Факт отримання кредитних коштів відповідачем підтверджено випискою по рахунку, анкетою заявою, паспортом споживача.

Відповідач належним чином умов договору не виконував. На погашення кредитних коштів оплату проводила частково та з порушенням термінів.

Відповідно до частин першої, другоїстатті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першоїстатті 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина першастатті 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються Банком, то повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим Банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей633,634 ЦК Україниможна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтями 1046, 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Таким чином, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другоїстатті 530 ЦК Україниза змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, та що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення суми кредитних коштів.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

На підставіст.141 ЦПК Українисуд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 2270,00грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.223,229,247,259,263-265,280-282 ЦПК України, ст.ст.526,549,551,616,625,1049-1054 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 20.10.2006 року станом на 17.08.2021 року в розмірі 13177,35 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2270 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скаргибезпосередньо до Миколаївського апеляційного суду м. Миколаєва протягомтридцяти днів з дня складання повногосудового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя В.В.Кузьменко