465/1210/21
2/465/871/22
У Х В А Л А

про відвід судді

14.01.2022 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді - Величка О.В.

з участю секретаря судового засідання Старух Ю.М.,

представника позивача ОСОБА_1

при розгляді у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до Комунального некомерційного підприємства «Стоматологічна поліклініка № 4» про стягнення невиплаченої заробітної плати, індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати, -

в с т а н о в и в :

У провадженні судді Франківського районного суду м. Львова Величка О.В. перебуває справа за позовом ОСОБА_2 до Комунального некомерційного підприємства «Стоматологічна поліклініка № 4» про стягнення невиплаченої заробітної плати, індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати.

11.01.2022 р. представником відповідача через канцелярію суду подано заяву про відвід судді Франківського районного суду м. Львова Величка О.В. у зв`язку із тим, що останнім розглядалася справа про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 188-16 КУпАП та визнано його винним у вчинені вказаного адміністративного правопорушення. В свою чергу, ОСОБА_3 є виконуючим обов`язки головного лікаря КНП «Стоматологічна поліклініка № 4», тобто відповідача у справі, відповідно суд, притягаючи його до адміністративної відповідальності, висловив щодо нього свою позицію.

В судовому засіданні представник позивача висловив позицію щодо наявності достатніх підстав для відводу судді Франківського районного суду м. Львова Величка О.В., оскільки в нього є сумніви в об`єктивності та неупередженості судді, що ґрунтуються на обставинах розгляду пов`язаної справи між тими самими сторонами, а також порядку перевірки повноважень представників сторін. З цих підстав представник позивача заявив про недовіру судді, що слід вважати усною заявою про відвід судді.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, просив розглянути питання відводу судді Франківського районного суду м. Львова Величка О.В. у його відсутності.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши подану представником відповідача заяву про відвід судді, доводи усної заяви представника позивача про відвід судді та матеріали справи, доходить наступного висновку.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з ч.1 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Відповідно до положень ч.2 ст.40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

За змістом ч.3 ст.40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Таким чином, частиною 3 ст.40 ЦПК України визначено, що питання про відвід судді вирішується іншим суддею за наявності одночасно двох умов: 1) якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу; 2) заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, заява представника відповідача про відвід головуючого судді надійшла до суду 11.01.2022 року, що підтверджується штемпелем реєстрації вхідної кореспонденції на такій заяві. Згідно ухвали судді від 10.12.2021 року про прийняття справи до провадження та призначення справи до розгляду підготовче судове засідання у справі призначено на 14.01.2022 року. Таким чином, заява представника відповідача про відвід судді надійшла до суду за три робочі дні до судового засідання. Однак, заявлений відвід є обґрунтованим, тому підстав для застосування положень абзацу 1 ч.3 ст.40 ЦПК України немає, адже дана норма застосовується лише у випадку, якщо судом було встановлено необґрунтованість заявленого відводу. За умов обґрунтованості такого діють положення ч.2 ст.40 ЦПК України, відповідно до яких питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. А тому, у даному випадку підстав для передачі заяви представника відповідача про відвід судді на розгляд іншому судді немає і така підлягає вирішенню судом, у провадженні якого перебуває справа, разом із усно заявленим представником позивача відводом безпосередньо в судовому засіданні.

Щодо суті заявлених відводів суд звертає увагу на наступні обставини.

У Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення (ч. 1 ст. 6).

Статтею 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини є обов`язковими для виконання Україною. У статті 17 вказаного Закону прямо закріплюється, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У пункті 56 рішення ЄСПЛ від 06 березня 2018 року у справі «Михайлова проти України» ЄСПЛ нагадав, що «безсторонність», як правило, означає відсутність упередженості або необ`єктивності, а її існування або відсутність можуть встановлюватися різними шляхами. Відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 повинно встановлюватися згідно з: суб`єктивним критерієм, при якому мають ураховуватись особисті переконання та поведінка конкретного судді (тобто, чи мав суддя будь-які особисті упередження або чи був він об`єктивним у цій справі); та об`єктивним критерієм, тобто шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд (та, серед інших аспектів, його склад) достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справі «Моріс проти Франції» (Morice v. France), заява № 29369/10, пункт 73). У контексті об`єктивного критерію, крім поведінки судді слід визначити, чи існують переконливі факти, які можуть викликати сумніви щодо його або її безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у відповідній справі обґрунтована причина побоюватися, що конкретний суддя або орган, який засідає в якості суду, є небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати таке побоювання об`єктивно обґрунтованим (там само, пункт 76). Об`єктивний критерій в основному стосується ієрархічних чи інших зв`язків між суддею та іншими учасниками провадження. У зв`язку з цим навіть зовнішні прояви мають певну важливість, або, іншими словами, «правосуддя має не лише здійснюватися, має бути видно, що воно здійснюється».

У своїй практиці Європейський суд з прав людини неодноразово наголошує, що такі правила виражають заінтересованість національного законодавця з приводу усунення всіх обґрунтованих сумнівів щодо неупередженості відповідного судді чи суду, та є спробою забезпечити неупередженість шляхом усунення причин таких проблем. Окрім забезпечення відсутності фактичної упередженості, вони спрямовані на усунення будь-якого прояву небезсторонності, і таким чином сприяють підвищенню довіри, яку суди мають вселяти громадськості у демократичному суспільстві.

Відповідно до п. 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів, при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

Враховуючи наведені обставини, з метою недопущення будь-яких сумнівів в об`єктивності, безсторонності та неупередженості судді в ході розгляду справи та вирішення спору, зважаючи на позицію представників сторін, беручи до уваги, що суддею Величком О.В. 07.10.2021 року винесено постанову у справі №465/7305/21 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.188-16 КУпАП, що сторона відповідача вважає підставою для сумніву в неупередженості судді у даній справі, в якій ОСОБА_3 є в.о. головного лікаря відповідача - КНП «Стоматологічна поліклініка № 4», а також з огляду на те, що у цивільній справі №465/2183/20 між тими самими сторонами і щодо пов`язаного предмету (за позовом ОСОБА_2 до Комунального некомерційного підприємства «Стоматологічна поліклініка № 4» про поновлення на роботі і стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу) ухвалою від 22.12.2021 року задоволено заяви представника позивача ОСОБА_1 та представника відповідача ОСОБА_4 про відвід судді Франківського районного суду м. Львова Величка О.В. з тих самих підстав, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяв представника відповідача ОСОБА_4 та представника позивача ОСОБА_1 про відвід судді Франківського районного суду м. Львова Величка О.В. у справі № 465/1210/21 за позовом ОСОБА_2 до Комунального некомерційного підприємства «Стоматологічна поліклініка № 4» про стягнення невиплаченої заробітної плати, індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати.

Керуючись ст. ст. 36, 40, 258-261, 353, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Заяви представника відповідача ОСОБА_4 та представника позивача ОСОБА_1 про відвід судді Франківського районного суду м. Львова Величка О.В. у справі № 465/1210/21 за позовом ОСОБА_2 до Комунального некомерційного підприємства «Стоматологічна поліклініка № 4» про стягнення невиплаченої заробітної плати, індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати задовольнити.

Матеріали справи передати до загальної канцелярії Франківського районного суду м. Львова на повторний автоматизований розподіл для визначення судді у порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Величко О.В.