БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1922/2021
Провадження № 2/497/70/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.22 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кравцової А.В.,

секретар судового засідання Бекметова Х.В.,

розглянувши за відсутністю сторін у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Болград цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , представника ОСОБА_4 ОСОБА_5 та Болградської міської ради Одеської області про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визначення часток у спільній сумісній власності та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

21.10.2021 року позивач звернувся до суду з позовом, яким просить припинити спільну сумісну власність та встановити спільну часткову власність стосовно квартири АДРЕСА_1 , визначивши частки кожного з співвласників пропорційно їх часткам у праві власності на квартиру, а саме за ОСОБА_6 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 1 / 5 частку, та за його дітьми: за сином - позивачем ОСОБА_1 1 / 5 частку, за дочкою ОСОБА_2 1 / 5 частку, за дочкою ОСОБА_4 1 / 5 частку та за дочкою ОСОБА_3 1 / 5 частку. Також просить встановити юридичний факт того, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 не проживають за адресою: АДРЕСА_2 з 2000р., та не проживали разом з батьком спадкодавцем ОСОБА_6 станом на момент його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім того, позивач просить визнати за ним право власності на 1 / 5 частину зазначеної квартири, як за власником у спільній частковій власності, та на 1 / 5 частину цієї ж квартири, як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька ОСОБА_6 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування своїх вимог позивач стверджує, що він є спадкоємцем першої черги за законом після смерті свого батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , але після звернення до нотаріуса отримав відмову в отриманні свідоцтва на спадщину оскільки він, позивач, хоча й своєчасно прийняв спадщину після смерті батька, але оскільки квартира зареєстрована у спільну сумісну власність за батьком та чотирма його дітьми, де співвласниками є, окрім батька, він, позивач ОСОБА_1 , та його, позивача сестри: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 без визначення кожному з них ідеальних часток квартири. Проте, у зв`язку з неможливістю скласти договір про визначення розміру часток і встановлення порядку володіння та користування спільним нерухомим майном між вказаними особами, - видати свідоцтво про право на спадщину за законом на конкретні частки квартири неможливо, оскільки згідно договору купівлі-продажу серії НА №0031275, що був посвідчений державним нотаріусом Болградської державної нотаріальної контори Одеської області 22.09.1997р. (р.№4058), квартира АДРЕСА_1 , та належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 .

Тому, для захисту свого права на оформлення спадщини, він, позивач, змушений звернутися до суду.

У судове засідання позивач не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, та, підтримавши свої позовні вимоги, просив задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача Болградської міської ради Одеської області - надіслав суду заяву, що відповідач вимоги позову визнає, просить розглянути справу без участі її представника.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 також надіслали суду заяви, що вони вимоги позову визнають, просять розглянути справу без їхньої участі.

Відповідач ОСОБА_4 , що була інвалідом дитинства та проживала у Великорибальському психоневрологічному будинку-інтернаті, згідно наданої суду довідки від 05.01.2022р. адміністрацією будинку-інтерната померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 33 роки (свідоцтво про її смерть серії НОМЕР_1 , видане 10.11.2021р. Саратським відділом державної РАЦС у Білгород-Дністровському районі Одеської області ПМУ МЮ (м.Одеса), а/з №583).

Розглянувши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини:

- ІНФОРМАЦІЯ_1 помер гр. ОСОБА_6 (свідоцтво про його смерть серії НОМЕР_2 , видане 17.10.2020р. Болградським РВ державної РАЦС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), а/з №702, а.с.7), після його смерті відкрилася спадщина стосовно його майна;

- згідно свідоцтва про народження позивача ОСОБА_1 (серії НОМЕР_3 , від 11.06.1985 р., а/з №57) його батьком є вищезазначений спадкодавець ОСОБА_6 (а.с.9);

- довідкою №1962 від 01.07.2021 року, підтверджується, що спадкодавець ОСОБА_6 проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , разом з ним станом на момент його смерті були зареєстровані також його дружина ОСОБА_9 , та діти: син ОСОБА_1 (позивач), дочка ОСОБА_2 , та дочка ОСОБА_4 (а.с16);

- проте, згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між ОСОБА_6 та його дружиною ОСОБА_9 був розірваний 30.04.1997р. (а.с.8);

- згідно договору купівлі-продажу НА№0031275, що посвідчений державним нотаріусом Болградської державної нотаріальної контори Одеської області 22.09.1997р. (р.№4058), - квартира АДРЕСА_1 , належить на праві спільної сумісної власності, оскільки була придбана на ім`я спадкодавця ОСОБА_6 , що на той момент не перебував у шлюбі, а також його чотирьох неповнолітніх на той момент дітей: ОСОБА_1 (позивача), ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_4 (а.с.17);

- зі свідоцтв про реєстрацію шлюбів відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - дошлюбне прізвище кожної з них було " ОСОБА_12 " (а.с.10,12);

- відповідно до свідоцтв про народження позивача ОСОБА_1 , відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 вбачається, що вони є рідними братом та сестрами, оскільки спадкодавець ОСОБА_6 - є їхнім батьком (а.с.9,11);

- рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 21.09.2027р. ОСОБА_4 , що утримувалася станом на той час у Красносільському будинку-інтернаті для розумово відсталих дітей - була визнана недієздатною (а.с.14), а відповідно до рішення ради опіки та піклування при Ярославській сільській раді Саратського району Одеської області - від 02.02.2011р., над ОСОБА_4 була встановлена опіка, яку здійснювала адміністрація Великорибальського психоневрологічного будинку-інтернату в особі директора, оскільки саме в цьому закладі, згідно цього рішення органу опіки мешкала станом на той час його підопічна ОСОБА_4 (а.с.15);

- з технічного паспорту від 11.05.2021р. на квартиру вбачається, що спірна нерухомість розташована на АДРЕСА_3 (а.с.18-19);

- згідно довідки директора КП "Болградське БТІ" за №20 від 13.05.2021р., станом на 11.05.2021р. інвентаризаційна вартість квартири за адресою: АДРЕСА_2 , становить 10357грн. (а.с.20);

- постановою від 13.05.2021р. приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Станєвої В.Б. позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири АДРЕСА_1 , право власності на яку помилково зареєстровано на всю за ОСОБА_6 . Болградською бригадою Ізмаїльського МБТІ 22.09.1997р. та записано в реєстрову книгу під №38 (а.с.21);

- згідно копії спадкової справи стосовно майна ОСОБА_6 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка судом отримана на ухвалу про витребування доказів (за №687/01-16), з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 до нотаріуса звернувся спадкоємець першої черги за законом син ОСОБА_1 , інші спадкоємці першої черги три дочки спадкодавця, у тому числі що були зареєстровані разом з ним станом на момент його смерті за однією й тією ж адресою адресою розташування спірної квартири, з заявами до нотаріуса не зверталися (а.с.32-41);

- проте, вимога позивача щодо визнання відповідачів дочок спадкодавця ОСОБА_13 , ОСОБА_4 та ОСОБА_15 такими, що фактично не проживали разом зі спадкодавцем на момент його смерті, є обґрунтованою, виходячи з наступного.

Відповідач ОСОБА_4 була інвалідом дитинства та фактично з 6-ти-річнго віку проживала у Великорибальському психоневрологічному будинку-інтернаті, згідно наданої суду довідки директора цього інтернату ОСОБА_5 , який зазначений у позові представником ОСОБА_4 , тобто, дійсно підтверджується, що відповідач ОСОБА_4 , хоча й була зареєстрована у спірній квартирі квартири АДРЕСА_1 , проте фактично в ній не проживала, оскільки перебувала постійно у Великорибальському психоневрологічному будинку-інтернаті, тому й не успадкувала шляхом проживання спадщину після смерті свого батька; а, з урахуванням того, що її представник директор державного закладу, в якому проживала ОСОБА_4 не звернувся в її інтересах з заявою до нотаріуса по прийняття спадщини, та, з врахуванням того, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане 10.11.2021р. Саратським відділом державної РАЦС у Білгород-Дністровському районі Одеської області ПМУ МЮ (м.Одеса), а/з №583), - суд позбавлений можливості визнати її особою, що є спадкоємцем.

Крім того, позивач у позові стверджує, що його сестри відповідачки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 теж не проживали разом зі спадкодавцем їхнім батьком на момент його смерті, хоча й були зареєстровані разом з ним у спірній квартирі, та, з врахуванням їхніх заяв що надійшли до суду, і де адресою їхнього фактичного проживання зазначено Кіровоградську область, та, з врахуванням того, що вони тими заявами вимоги позову визнають, не заперечують проти їх задоволення, суд дійшов висновку, що вимога позову про визнання відповідачок ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що не проживали разом зі спадкодавцем на момент його смерті, є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до заяви представника відповідача Болградської міської ради він вимоги позивача визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення (а.с.30), з чого також вбачається, що вимоги позову є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який на час відкриття спадщини не проживав разом із спадкодавцем, для прийняття спадщини має подати в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, - він вважається таким, що не прийняв її.

Положеннями ч.ч.1, 6 ст.29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Згідно з вимогами ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік, а місце перебування це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік.

Аналіз наведених норм права дозволяє сформулювати суду висновок про те, що сама по собі реєстрація місця проживання особи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини не може бути підтвердженням, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, своєчасності й повноти прийняття спадщини спадкоємцем. Для цього, окремо слід довести факт постійного (спільного й безперервного) проживання спадкоємця зі спадкодавцем станом на день смерті останнього.

Встановлення цих юридичних фактів позивачу необхідно для вирішення питання про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_6 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дослідженими судом доказами підтверджено факт того, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 постійно не проживали за місцем своєї реєстрації протягом достатньо тривалого часу, в тому числі станом на 16.10.2020р. на день смерті їхнього батька спадкодавця ОСОБА_6 , з чого вбачається, що вимоги позову про визнання їх таким, що не прийняли спадщину після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 підлягають задоволенню. До того ж, суд враховує ту обставину, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , не проживаючи разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, та протягом достатньо тривалого часу до цього, протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, заяву про прийняття спадщини не подали, а тому не можуть вважатися особами, які прийняли спадщину.

Крім того, згідно ст.1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом (ст. 355 ЦК України).

Частиною 2 ст. 370 ЦК України встановлено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, встановлених законом. В разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом (ст.372 ЦК України).

Відповідно до ст.ст.1216,1220,1223,1268ч.5 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. В разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Таким чином, розглянувши спір всебічно, повно та об`єктивно на підставі вищевикладених письмових доказів, суд дійшов висновку, що право власності позивача за на 1 / 5 частину квартири АДРЕСА_1 , яка входить до складу спільної часткової власності, та на 1 / 5 частку вищезазначеної квартири - як за єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті його батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , - підтверджується вищезазначеними, а також іншими доказами, що були досліджені судом, які містяться в матеріалах справи, узгоджуються між собою, та ніким й нічим не спростовані.

З урахуванням встановлених судом обставин справи, оцінивши досліджені судом докази з точки зору їх належності, допустимості, достатності та достовірності в їх сукупності, суд дійшов переконання, що позовна заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню в повному обсязі.

Крім того, судом, при відкритті провадження було встановлено, що позивачем не сплачено судовий збір, оскільки він є інвалідом другої групи довічно (а.с.6), а тому, згідно п.9ст.5 ЗУ "Про судовий збір", звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Відповідно до ст.141ч.2п.1 ЦПК України, в разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача, а, згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Отже, у зв`язку з тим, що відповідач не поніс судових витрат, тому, відповідно до вищевказаного, судовий збір компенсується за рахунок держави.

Керуючись ст.ст.10-12,81,82,133,141,223,247,263-265 ЦПК України, ст.ст.1216, 1223, 1261, 1268 ЦК України, суд

ухвалив:

Задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 та Болградської міської ради Одеської області про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визначення часток у спільній сумісній власності та визнання права власності.

Припинити право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Встановити та визнати, що з моменту набуття права власності на квартиру АДРЕСА_1 , право власності фактично належить частково кожному зі співвласників в рівних частках, а саме: ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на 1 / 5 частку квартири, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на 1 / 5 частку квартири, ОСОБА_13 на 1 / 5 частку квартири, ОСОБА_4 на 1 / 5 частку квартири, та ОСОБА_14 на 1 / 5 частку квартири.

Встановити та визнати факт того, що ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , не проживала разом зі спадкодавцем ОСОБА_6 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент його смерті за адресою: АДРЕСА_3 .

Встановити та визнати факт того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не проживає за адресою: АДРЕСА_3 , - з 02.05.2019року, та не проживала разом зі спадкодавцем ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент його смерті.

Визнати за позивачем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_4 ), як за спадкоємцем за законом, право власності на 1 / 5 частину квартири АДРЕСА_1 , яка належала його батькові спадкодавцю ОСОБА_6 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_4 ), право власності на 1 / 5 частину квартири АДРЕСА_1 , яка є 1 / 5 часткою у спільній частковій власності цієї квартири.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання його копії, після чого рішення набирає законної сили. Строк для апеляційного оскарження рішення суду може бути поновлений в разі його пропуску з поважних. Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: bg.od.court.gov.ua.

Повний текст рішення складено 13.01.2022 року.

Суддя А.В. Кравцова