Провадження № 2-з/752/68/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2022 року Голосіївського районний суду м. Києва в складі:

головуючого- судді- Машкевич К.В

за участю секретаря- Гненик К.П.

розглянувши заяву позивача про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Маматова Вікторія Валеріївна, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмила Олегівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, визнання незаконним та скасування акту приватного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, визнання недійсним та скасування свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, скасування запису рол державну реєстрацію об`єкта нерухомого майна , суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду і просить:

- визнати таким, що не підлягає до виконання, виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Маматовою В.В. від 16.07.2021 р., № 299 відповідно до якого запропоновано звернути стягнення на належне Громадянину Ізраїлю, ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Москва, Російська Федерація, посвідка на тимчасове проживання з безконтактним електронним носієм запис № 19850322- 09472, посвідка №800142169, орган що видав № 8011, підстава видачі 04/04, дата видачі 22.06.2020 року, дата закінчення дії посвідки 16 квітня 2023 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , місце роботи: невідоме, номери рахунків у банках та кредитних установах: невідомі, (далі Боржник) нерухоме майно, а саме: двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , яка належить Боржнику на праві приватної власності на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 07 червня 2018 року, посвідченого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бондар Н.В., за реєстровим номером: 1247. Право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 07 червня 2018 року, індексний номер витягу: 126792012, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, номер запису про право власності: 26515756, зареєстроване державним реєстратором приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бондар Н.В.;

- визнати незаконним та скасувати акт про реалізацію предмета іпотеки від 22.09.2021 р, у ВП № 66137429, що складений та виданий приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмилою Олегівною про передачу ОСОБА_2 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , квартира, Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:000. Номер запису про право власності / довірчої власності: 26515756, Об`єкт нерухомого майна: квартира, об`єкт житлової нерухомості: Так Опис об`єкта: Загальна площа (кв.м): 68.7, житлова площа (кв.м): 43.1 Адреса: АДРЕСА_1 на загальну суму: 2 859 400,00 грн;

- визнати недійсним та скасувати свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів № 377, видане 22.09.2021 Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Маматовою В.В.;

- скасувати запис про державну реєстрацію за ОСОБА_2 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_3 ) об`єкту нерухомого майна квартири, об`єкту житлової нерухомості, загальної площі (кв.м): 68.7, житлова площа (кв.м): 43.1, за адресою АДРЕСА_1 , вчинений приватний нотаріус Маматова Вікторія Валеріївна, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, номер запису про право власності: 44094897.

Разом із позовною заявою до суду надійшла заява позивача про забезпечення позову в якій останній просить суд:

-накласти арешт на квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ,реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000; номер запису про право власності / довірчої власності: 44094897, заборонити її відчуження та розпорядження до ухвалення рішення у справі;

- заборонити ОСОБА_2 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_3 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 та будь-яким іншим особам за його дорученням, чи в його інтересах, вчиняти дії з проведення ремонтних робіт, реконструкції, перепланування, заміни конструкцій та елементів квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000; номер запису про право власності / довірчої власності: 44094897;

- заборонити ОСОБА_2 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_3 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 та будь-яким іншим особам за його дорученням, чи в його інтересах, здавати в оренду, найм, піднайм, безоплатне користування, укладати договори застави (іпотеки) або іншим способом передавати третім особам у платне або безоплатне користування квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000; номер запису про право власності / довірчої власності: 44094897.

Посилається на те, що наразі спірна квартири є власністю відповідача та у разі незастосування заходів забезпечення позову останній як титульний власник, відомості про якого внесені до держаного реєстру має можливість реалізувати вказане майно, в т.ч. і за формальною «фіктивною» угодою. Переоформлення вказаного майна на інших осіб, створить додаткові перешкоди у поновленні позивачем своїх прав. Позивач змушений буде ініціювати нові спори та провадження. Зокрема віндикаційним позовами до «добросовісного набувача». Вказане зумовить неможливість ефективного поновлення права позивача в разі задоволення його вимог, так як останньому доведеться чикати рішення суду до третіх осіб. Права яких також можуть бути порушені. Окрім того, вчинення дій із нерухомим майном, як то його переобладнання чи перепланування відповідачем, в разі задоволення позову також порушить права позивача, так як останньому доведеться затрачати зусиль на приведення майна до стану в якому те було.

Враховуючи викладене, просить задовольнити заяву.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви, виходячи з наступного.

Підстави забезпечення позову врегульовано ст.149 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову застосовується, якщо їх невжиття може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

З точки зору закону значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Статтею 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову.

Зокрема, згідно з п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно, забороною вчиняти певні дії.

За даною нормою закону однією з причин, в зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення суду.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову повинні бути співмірними з заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Співмірність при цьому передбачає врахування судом співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної в постанові №752/6255/18 від 21 листопада 2018 року, яка, з точки зору ч.4 ст.263 ЦПК України, має враховуватися судом, при зверненні до суду з заявою про забезпечення позову мають бути надані докази необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, а саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

З точки зору закону заходи забезпечення позову визначаються виходячи із засад розумності, співмірності та враховуючи конкретні обставини конкретної справи.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25 травня 2016 року забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Зазначені обмеження встановлюються ухвалою суду, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

З точки зору закону ухвала суду щодо накладення арешту на майно за своєю суттю є обмеженням, встановленим для відповідачів, вільно розпоряджатися нерухомим майном.

Щодо вимог позивача в поданій до суду заяві про забезпечення позову про заборону відповідачу та будь-яким іншим особам за його дорученням, чи в його інтересах, вчиняти дії з проведення ремонтних робіт, реконструкції, перепланування, заміни конструкцій та елементів квартири, та заборону відповідачу та будь-яким іншим особам за його дорученням, чи в його інтересах, здавати в оренду, найм, піднайм, безоплатне користування, укладати договори застави (іпотеки) або іншим способом передавати третім особам у платне або безоплатне користування спірної квартири, за адресою: АДРЕСА_1 , суд вважає дані вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Так, предметом віндикаційного позову є вимога власника, який не є володільцем індивідуально визначеного майна, до особи, яка заволоділа цим майном, про повернення його з чужого незаконного володіння. Отже, заявлення такої вимоги неволодіючим власником презюмує перебування майна, що є предметом спору у фактичному володінні відповідача за позовом і правомірність такого володіння не спростована, допоки спір про право між сторонами не буде вирішений судом.

Тому, накладення заборони на вчинення дії щодо передачі спірного майна в користування (оренду, суборенду, найм, піднайм, тощо), є безпідставним обмеженням реалізації третіми особами права користування спірним майном, яке є похідним від права власності та не має жодного відношення до предмета, заявленого у цій справі віндикаційного позову. Більше того, наклавши таку заборону, суд констатує неправомірність володіння спірним майном відповідачем, що може мати місце тільки за наслідками вирішення спору по суті.

Отже, вжиття заходу забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які дії, спрямовані на заборону відповідачу будь-яким іншим особам за його дорученням, чи в його інтересах вчиняти дії з проведення ремонтних робіт, реконструкції, перепланування, заміни конструкцій та елементів квартири та заборону відповідачу та будь-яким іншим особам за його дорученням, чи в його інтересах, здавати в оренду, найм, піднайм, безоплатне користування, укладати договори застави (іпотеки) або іншим способом передавати третім особам у платне або безоплатне користування квартири за адресою: АДРЕСА_1 є неспівмірними з предметом заявлених у справі позовних вимог, є невиправдано надмірним обмеженням похідних речових прав на спірне майно.

У зв`язку з наведеним та враховуючи викладене вище, предмет спору, співмірність вимог заявника з заявленими нею заходами забезпечення позову, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-154 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000.

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову три роки.

Суддя: К.В.Машкевич