Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/1201/20

Номер провадження: 2/511/8/22

"20" січня 2022 р. Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого Іванової О. В.

секретаря судового засідання Данільченко Г.В.,

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та стягнення грошової компенсації,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Роздільнянського районного суду Одеської області з 14.07.2020 року знаходиться цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та стягнення грошової компенсації.

19.01.2022 року на адресу суду надійшло письмова заява представника позивача по первісному позову ОСОБА_1 адвоката Панчошенко С.О. про залишення первісного позову без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України.

Також на адресу суду надійшло письмове клопотання представника позивача по первісному позову ОСОБА_1 адвоката Панчошенко С.О. про залишення зустрічного позову без розгляду на підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, яке обґрунтоване тим, що зустрічна позовна заява від імені ОСОБА_2 подана не уповноваженою особою адвокатом Демчук Я.В., оскільки відсутні її повноваження та зазначено про те, що оскільки первісний позов залишається без розгляду, тому без визначення всього обсягу спільного майна, яке підлягає поділу, розглянути зустрічну позовну заяву.

Представник ОСОБА_1 адвокат Панчошенко С.О., будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, надав заяву та просив розглядати вказану цивільну справу без їх участі.

Представник відповідача по первісному позову та позивача по зустрічному адвокат Стадник С.О., будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи шляхом отримання смс-повідомлення, в судове засідання не з`явився, будь-яких заяв чи клопотань не надсилав на адресу суду.

У зв`язку з неявкою сторін судовий розгляд проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши заявлені заяви та клопотання, матеріали цивільної справи дійшов до наступних висновків.

В провадженні суду з 14.07.2020 року перебуває на розгляді вищевказана цивільна справа.

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області суду від 17 травня 2021 року підготовче судове засідання було закрито з призначенням справи до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 15.06.2021 року.(а.с.66).

Судове засідання призначене на 15.06.2021 року розгляд справи був відкладений у зв`язку з першою неявкою в судове засідання відповідача по первісному позову та позивача по зустрічному. Судове засідання відкладено слуханням на 12.07.2021 року.

12.07.2021р. в судове засідання з`явилися представники сторін та розгляд справи був відкладений за клопотання у зв`язку з наданням часу для вирішення питання у вирішенні спору в позасудовому порядку та можливості укладання мирової угоди.

Всі подальші судові засідання по справі, а саме: 20.09.2021р., 27.10.2021р., 16.11.2021р., 02.12.2021р. також були відкладені у зв`язку з клопотанням сторін або їх неявки.

З урахування неявки сторін в судові засідання та неможливості розгляду справи по суті ухвалою суду від 20.09.2021р. було визнано обов`язковою особисту явку позивача по первісному позову та відповідача по зустрічному позову - ОСОБА_1 та позивача по зустрічному позову та відповідача по первісному позову ОСОБА_2 та їх представників в судове засідання на призначений час.

Згідно ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Таким чином, враховуючи, що розгляд справи по суті не розпочатий, а позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про залишення його позову без розгляду, тому суд прийшов до висновку, що вказана первісна позовна заява позивача ОСОБА_1 підлягає залишення без розгляду.

Розглядаючи питання про залишення зустрічної позовної заяви без розгляду на підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд вважає доводи адвоката Панчошенко С.О. неспроможними, оскільки в матеріалах справи наявний ордер адвоката Демчук Я.В. серії ОД № 482273 та договір про надання правової допомоги № 250 від 15.01.2020 року, тобто повноваження адвоката належним чином є підтвердженими, тому з цих підстав клопотання задоволенню не підлягає (т.1 а.с. 126-128).

Разом з цим, суд вважає, що зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 також належить залишити без розгляду, з огляду на наступне.

Завданнями цивільного судочинства згідно ст 2 ЦПК України є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-яким іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ст. 6 ЦПК України, суд зобов`язаний поважати честь і гідність учасників судового процесу і здійснювати правосуддя на засадах їх рівності перед законом і судом.

Цивільно процесуальним законодавством учасники справи наділені як процесуальними правами так і процесуальними обов`язками. Частиною другою статті 43 ЦПК України передбачено, що учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, з`являтися в судові засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою, надавати суду повні та достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні та інше.

Частиною 1 статті 64 ЦПК України передбачено, що представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальна права та обов`язки.

Частиною 1 статті 44 ЦПК України, передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, дії, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст. 44 ЦПК УКраїни, суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами учасником судового процесу та, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом положень п. 3 ч. 1ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо, зокрема, належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з нормами статті 17 Конвенції, жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Згідно положень, визначених у постанові Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних і справ про адміністративні правопорушення» № 11 від 17.10.2014 року, при здійсненні правосуддя судам слід брати до уваги те, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, серед іншого, розумність строків розгляду справи судом (п. 10 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Матіка проти Румунії" від 02 листопада 2006 року, "Літоселітіс проти Греції" від 05 лютого 2004 року та інші).

Як зазначено вище, сторони в судові засідання на 20.09.2021р., 27.10.2021р., 16.11.2021р., 02.12.2021р. та 20.01.2022 року не з`явилися, були належним чином повідомлені про розгляд справи, неявка всіх сторін та їх представників має ознаки повторності.

У рішеннях від 28 жовтня 1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Частинами першою, другою, п`ятою статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники. У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно Постанови Верховного суду у справі № 558/9/18 від 11.03.2021 року, причини повторної неявки позивача до суду процесуального правового значення не мають, оскільки положення закону направлене на дотримання розумних строків розгляду справи і на недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших осіб, які з`являються до суду, ураховуючи, що позивач, який не з`являється в судове засідання, має право на використання передбаченого законом права на процесуальне представництво в суді.

При цьому причини повторної неявки процесуального правового значення не мають, оскільки це положення закону спрямоване на дотримання розумних строків розгляду справи і недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших осіб, які з`являються до суду, а позивач і не з`являється в судове засідання, і не використовує положення про процесуальне представництво в суді.

Враховуючи неодноразові клопотання представників сторін про перенесення судових засідань з підстав участі в інших судових засіданнях (без жодного письмового підтвердження поважності причин неприбуття), навіть після погодження завчасно з ними наступних дат та часу проведення судових засідань, неявка сторін без поважних причин та неповідомлення взагалі ними про причини неявки, приймаючи до уваги, що при розгляді справи в якій була забезпечена явка сторін останні заявили клопотання про можливість урегулювання спору мирних шляхом в позасудовому провадженні та після цього жодного разу до суду не з`явилися, хоча суд визнав їх явку обов`язковою, тому суд визнає як зловживання процесуальними правами та вважає їх неявку до суду неповажною. Вищевказане не сприяє своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному розгляду справи по суті та дотриманням судом розумних строків розгляду справи, порушує права інших учасників справи.

Суд, виявляючи повагу до учасників процесу, з метою забезпечення розгляду справи в суді в розумні строки, погоджував час та дату наступного судового засідання з учасниками справи по телефону в день відкладення засідання та смс-повідомленням. Однак і після такого погодження сторони до суду не з`являються.

Відповідно до ч.5 ст.223 , п.3.ч.1 ст.257 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або не повідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Зазначена норма закону дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми процесуальними правами та не затягувати безпідставно розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Аналіз викладених вище обставин, неявки в судові засідання позивача та її представника, яким було відомо про провадження у справі, дає підстави стверджувати про неналежне здійснення ними своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків, що виразилися у відсутності інтересу до поданого до суду позову, що в свою чергу призвело до затягування судового розгляду даної справи, яка тривалий час, майже більш року, та не може бути вирішена по суті, при цьому заяв з проханням проводити участь у справі без їх участі суду не надходило.

На підставі наведеного, беручи до уваги підстави для залишення позову без розгляду у зв`язку з неодноразовою повторною неявкою ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 , встановлені ЦПК України, який не пов`язує причини повторної неявки з їх поважністю, а також розумність строків розгляду справи, та неможливістю без участі сторін розгляду справи по суті (відсутність в матеріалах справи даних про те чи в шлюбі придбане спірне майно чи ні, чи наявне майно на день розгляду справи та у кого перебуває в користуванні, даних про вартість майна тощо), суд вважає, що після надання сторонами строку для вирішення спору в позасудовому порядку та чисельні неявки в судові засідання, сторона втратила інтерес до справи, а тому приходить до висновку про необхідність залишення вказаної зустрічної позовної заяви без розгляду.

Залишаючи позов без розгляду, суд не порушує право сторін на повторне звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, як передбачено ст. 4 ЦПК України.

Окрім того, ухвалою суду по вказаній цивільній справі від 15.07.2020 року були вжиті заходи забезпечення позову, а саме: шляхом накладення арешту та заборони ОСОБА_2 відчужувати та вчиняти будь які реєстраційні дії відносно майна :

- земельної ділянки, площею 0,0531 га, для ведення садівництва, кадастровий номер :01:002:2574, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 НОМЕР_1 ;

- земельної ділянки, площею 0,0534 га, для ведення садівництва, кадастровий номер :01:002:4139, що розташована за адресою: Одеська область, Роздільнянський район, Єгорівська сільська рада, громадська організація садівників «Мрія», ділянка № НОМЕР_2 ;

- автомобілю марки NISSAN LEAF, 2013 року випуску, VIN-код: НОМЕР_3 , колір «сірий», державний номерний знак НОМЕР_4 право власності на які зареєстроване за ОСОБА_2 .

Оскільки судом приймається рішення про залишення позовної заяви без розгляду, то у відповідності до ч.ч.9, 10 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову, у такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Керуючись ст.ст.2,6,43,44,64,223,257,259-261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та стягнення грошової компенсації - залишити без розгляду.

Скасувати заходи забезпечення позову, які застосовані на підставі ухвали Роздільнянського районного суду від 15.07.2020 року, а саме: накладення арешту та заборони ОСОБА_2 відчужувати та вчиняти будь які реєстраційні дії відносно майна :

- земельної ділянки, площею 0,0531 га, для ведення садівництва, кадастровий номер :01:002:2574, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 НОМЕР_1 ;

- земельної ділянки, площею 0,0534 га, для ведення садівництва, кадастровий номер :01:002:4139, що розташована за адресою: Одеська область, Роздільнянський район, Єгорівська сільська рада, громадська організація садівників «Мрія», ділянка № НОМЕР_2 ;

- автомобілю марки NISSAN LEAF, 2013 року випуску, VIN-код: НОМЕР_3 , колір «сірий», державний номерний знак НОМЕР_4 право власності на які зареєстроване за ОСОБА_2 .

Заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили ухвалою суду.

Копію ухвали направити сторонам у справі.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Роздільнянського районного суду Одеської області апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя: Іванова О. В.