Справа №705/91/22
2/705/1203/22
УХВАЛА

14 січня 2022 року м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Єщенко Олена Іванівна, розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

За правилами цивільного процесуального законодавства позовна заява повинна відповідати вимогам ст. 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу ставка судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить на момент звернення позивача до суду 908,00 грн.

Як убачається із позовної заяви та додатків, долучених до неї, на підтвердження сплати судового збору позивачем надано роздруківку квитанції «ПриватБанку» під назвою «покупка» на суму 926,16 грн.

Вказаний документ, на переконання судді, не є належним підтвердженням сплати судового збору, з огляду на таке.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв`язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір.

Суддя, перевіривши зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, не знайшов підтвердження такого зарахування.

При цьому звертається увага, що платіжне доручення повинно бути підписано відповідальним виконавцем банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату надходження та дату виконання платіжного доручення, що відповідає пункту 2.14 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженій постановою Правління НБУ від 21 січня 2004 року № 22 (додаток № 2 до постанови).

Так, відповідні документи (платіжні документи) мають подаватися до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору. Вказаний висновок суду також кореспондується із роз`ясненнями, наданими у п. 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».

Як видно безпосередньо із долученої позивачем квитанції під назвою «покупка», остання в порушення зазначених вище приписів не містить штампу/печатки банку, а тому не може бути визнана судом належним доказом сплати судового збору.

Окрім того, з такої квитанції неможливо встановити призначення платежу, а також вона не містить даних про платника та реквізити рахунку.

За вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки позовна заява подана з порушенням вимог, викладених у ст. 177 ЦПК України, вона підлягає залишенню без руху.

У зв`язку з наведеним позивачу ОСОБА_1 необхідно усунути зазначені недоліки позовної заяви, а саме сплатити у встановленому порядку судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на день звернення до суду становить 908,00 грн, або надати суду документи, які підтверджують підстави звільнення її від сплати судового збору відповідно до закону за подання до суду вказаної вище позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без руху .

Надати ОСОБА_1 строк не більше десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви, зазначених в ухвалі.

У разі невиконання вимог ухвали суду в зазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.І.Єщенко