РІШЕННЯ

іменем України

Справа № 285/3244/19

провадження у справі № 2/0285/145/22

12 січня 2022 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючої судді Сташків Т.Г.,

за секретаря судового засідання Матвіюк Т.М.,

сторони по справі: позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК», відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Новоград-Волинський за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ :

Позивач у вересні 2019 року звернувся до суду з цим позовом та просив ухвалити рішення суду, яким стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором б/н від 19.11.2011 року в сумі 95851,78 грн. та судові витрати.

В обґрунтування позову зазначає, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 19.11.2011 року. ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 25000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між ним та банком договір. Відповідно до умов зазначеного договору позивач свої зобов`язання перед відповідачем ОСОБА_1 виконав в повному обсязі. Останній, в свою чергу, своєчасно не повертає АТ КБ «ПРИВАТБАНК» кредитні кошти, своєчасно не сплачує відсотки за його користування та ухиляється від виконання зобов`язань по кредитному договору. Станом на 13.06.2019 року заборгованість становила 137 192,05 грн., з яких: тіло кредиту - 53240,84 грн., прострочене тіло кредиту - 34602,62 грн., пеня за прострочене зобов`язання за період з 19.11.2011 по 01.03.2018р. - 8008,32 грн. Проте кредитодавець на власний розсуд просив тягнути з відповідача заборгованість лише за тілом кредиту та простроченим тілом кредиту у розмірі 95 851,78 грн. З метою захисту своїх прав змушені звернутись до суду.

Заочним рішенням від 11.11.2019 року позовні вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» задоволено частково та стягнуто з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 19.11.2011 року у розмірі 53 240,84 грн., яка складається з: заборгованості по тілу кредиту - 53240,84 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921 грн.

За заявою відповідача ОСОБА_1 ухвалою суду від 22.09.2021 року заочне рішення скасоване та справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

В судові засідання 21.10.2021 року, 12.01.2021 року сторони не прибули. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

В заяві представник позивача просив справу розглянути без його участі, наполягав на задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_1 у строк, встановлений судом, не подав відзив на позов, заперечень щодо розгляду справи в спрощеному провадженні. У заяві про перегляд заочного рішення заявив про застосування строків позовної давності, що є підставою для відмови у позові (а.с. 89).

За таких обставин, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та представника позивача на підставі наявних доказів.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 19.11.2011 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (перейменовано на АТ КБ «ПРИВАТБАНК») (надалі - Банк), укладено кредитний договір з ОСОБА_1 , згідно з умовами якого останній отримав кредит у розмірі 25000,00 грн., шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, отримавши платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер для авторизації (а.с. 9).

У анкеті-заяві зазначено, що відповідач згодний з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та Банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

До кредитного договору Банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та Правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/, які не підписані відповідачем ОСОБА_1 власноручно (а.с. 10-44).

Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ім`я ОСОБА_1 , останньому було змінено кредитний ліміт в період з 21.02.2017 року до 18.07.2018 року (а.с. 123).

Строк дії кредитної картки є строком кредитування. Із довідки банку слідує, що відповідачу за кредитним договором було надано кредитну картку № НОМЕР_1 має термін дії до липня 2020 року (а.с. 124).

Згідно з наданого банком розрахунку заборгованості станом на 13.06.2019 року заборгованість становила 137 192,05 грн., з яких: тіло кредиту - 53240,84 грн., прострочене тіло кредиту - 34602,62 грн., пеня за прострочене зобов`язання за період з 19.11.2011 по 01.03.2018р. - 8008,32 грн. (а.с. 6-8).

Проте кредитодавець на власний розсуд просив стягнути з відповідача заборгованість лише за тілом кредиту та простроченим тілом кредиту у розмірі 95 851,78 грн.

Також банком на підтвердження обґрунтування позову, крім розрахунку заборгованості, надано виписку по рахунку, яка має статус первинного документа, що підтверджується Переліком типових документів, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 12 квітня 2012 року №578/5. Зазначена виписка є належним доказом отримання та користування відповідачем кредитними коштами, у ній зазначені всі операції з часу активації кредитної картки зі зняття грошових коштів, погашення заборгованості, яка відповідачем не спростована (а.с. 125-132).

За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Аналізуючи надану банком виписку руху коштів по рахунку відповідача ОСОБА_1 судом встановлено, що відповідач користувався кредитними коштами та має заборгованість по кредитному договору.

Відповідач у заяві про скасування заочного рішення заявляє, що розрахунок заборгованості, наданий банком є неправильним, проте не надав жодних доказів на підтвердження своїх заперечень.

Відтак розрахунок заборгованості по тілу кредиту та простроченому тілу кредиту відповідачем не спростований та приймається судом як достовірний, а виписка руху коштів з рахунку ОСОБА_1 підтверджує, що кошти були ним отримані та використані.

Заява ОСОБА_1 про застосування наслідків пропуску строків позовної давності застосуванню не підлягає, оскільки термін дії картки відповідача, що є строком дії договору, визначений до липня 2020 року, а заборгованість позивач просить стягнути, яка виникла станом на 13.06.2019 року.

Тобто, позивачем при поданні позову не пропущено строків позовної давності для пред`явлення вимоги про стягнення тіла кредиту та простроченого тіла кредиту.

Також при вирішенні справи по суті не підлягають застосуванню правові висновки, викладені ВП ВС у постанові від 03.07.2019 року по справі № 342/180/17, оскільки у вказаному випадку позивач ставить питання про стягнення з відповідача лише заборгованості по тілу кредиту, яку розділяє на заборгованість за тілом кредиту та заборгованість за простроченим тілом кредиту.

Тому виходячи з принципу цивільного судочинства щодо змагальності сторін та зважаючи на положення ст. 81 ЦПК України, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про стягнення з відповідача заборгованості підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати суд стягує з відповідача на користь позивача пропорційно задоволених вимог згідно вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 206, 258 259, 265, 268, 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» (01001, вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № б/н від 19.11.2011 року станом на 13.06.2019 року у розмірі 95 851,78, яка складається з: заборгованості по тілу кредиту - 53240,84 грн., заборгованості за простроченим тілом кредиту - 34 602,62 та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921 грн.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного тексту рішення 12.01.2022 року.

Головуюча суддя Т.Г. Сташків