Справа № 131/459/21
провадження № 6/136/28/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2022 м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Кривенка Д.Т.

за участі секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Липовець заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення суду,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулась до суду з даною заявою та просить розстрочити виконання рішення Липовецького районного суду Віннницької області від 11.11.2021 у цивільній справі №131/459/21 за позовом ОСОБА_2 в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , за участю третьої особи: Іллінецької державної нотаріальної контори про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсними щодо стягнення з неї судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 908,00 грн та витрат на правову допомогу в розмірі 3500,00 грн. Заява мотивована тим, що заявник не працює з 20.07.2021 по даний час перебуває на обліку в Вінницькому міському центрі зайнятості, а тому коштів вона не має. У заяві ОСОБА_1 вказала, що допомоги по безробіттю, що виплачується центром зайнятості, не вистачить, щоб виплатити присуджені суми коштів. Враховуючи вищевикладене ОСОБА_1 просила суд встановити графік розстрочки, з врахуванням черговості погашення.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, однак на адресу суду надійшла заява, в якій остання просила про розгляд заяви про розстрочку виконання рішення суду без її участі, просила заяву задовольнити.

05.01.2022 на адресу суду надійшло письмове заперечення від представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Слізяк Назарія Романовича.

Представник обґрунтовує свої заперечення наступними обставинами.

Згідно заяви, підставами для застосування судом заходів розстрочення виконання рішення суду, заявниця називає скрутний матеріальний стан. Адвокат Слізяк Н.Р. вказав, що із доводами ОСОБА_1 не можливо погодитись, оскільки в контексті виправдовування затримки виконання рішення суду недостатньо лише зазначити про відсутність у боржника коштів, що повинно бути доведено належними доказами, обов`язково мають враховуватися і інтереси іншої сторони спору, на користь якої прийнято рішення. В підтвердження скрутного матеріального становища заявниця надає довідку Вінницького міського центру зайнятості від 10.11.2021 № 02-18/2991 про перебування останньої на обліку як безробітної. В той же час, сама по собі довідка про перебування особи на обліку в центрі зайнятості не доводить та не може доводити факт скрутного становища заявниці, зокрема заявницею не надано довідку/и податкового органу про сукупний річний/місячний дохід, виписки про рух коштів по рахунку, інших документів які б відображали та давали можливість встановити, що фінансовий стан ОСОБА_1 є дійсно незадовільними та таким, що не дозволяє виконати рішення суду про стягнення 4408 грн. (фактично розмір грошового навантаження не є надто значним). В заяві ОСОБА_1 не наведено жодних обґрунтувань скрутного матеріального становища останньої, як і не надано жодних належних доказів такого, крім того слід врахувати, що спір у справі та, як наслідок, ухвалення судового рішення є наслідком протиправних дій заявниці у відношенні позивачів, що в судовому процесі нею не спростовано.

Суд, дослідивши матеріали заяви та справи, дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 11.11.2021, серед іншого, стягнено з ОСОБА_1 на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн 00 коп. та витрати позивача на правову допомогу в розмірі 3500 (три тисячі п`ятсот) грн 00 коп.

За змістом ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (ч. 4 ст. 435 ЦПК України).

У п. 10 постанови пленуму ВСУ від 26.12.2003 № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» міститься роз`яснення, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягузочу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Відповідно до Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обоз язковим до виконання; обов`язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства ст. 129-1, п. 9 ч. 1 ст. 129).

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу, як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

З аналізу наведених норм слідує, що розстрочення виконання рішення можливе лише у виключних випадках за наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Під час вирішення питання про розстрочення виконання рішення суду обов`язково мають враховуватись також інтереси сторони, на користь якої ухвалене рішення, тобто стягувача.

Станом на дату розгляду заяви про розстрочку виконання рішення суду, заявником ОСОБА_1 не надано суду доказів щодо спростування обставин викладених у письмовому заперечення, яке подано від представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Слізяк Назарія Романовича. Докази надіслання письмових заперечень учасникам процесу підтверджуються копіями фіскальних чеків, що додані до заперечення.

В свою чергу, відповідно до положень ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Тому, наведені обставини, в силу ст. 435 ЦПК України не можуть бути підставами для відстрочення виконання рішення.

Керуючись ст. 435 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення суду - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Дмитро КРИВЕНКО