Дата документу 17.01.2022 Справа № 937/3638/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 937/3638/21 Головуючий у 1 інстанції
№ провадження 22-ц/807/324/22 Колодіна Л.В.
Доповідач: Бєлка В.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький Апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Кухаря С.В.

Онищенка Е.А.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця «АТ «Укрзалізниця» - Савчука Олександра Сергійовича на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця «АТ «Укрзалізниця», за участю третьої особи - Структурного підрозділу «Мелітопольське локомотивне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця», про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця «АТ «Укрзалізниця», тертя особа - Структурний підрозділ «Мелітопольське локомотивне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця», про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, посилаючись на те, що 01 серпня 2002 року він був прийнятий на роботу в Мелітопольське локомотивне депо "Придніпровської залізниці" в якості слюсаря з ремонту рухомого складу в цех ТРЗ тепловозів. Потім був переведений на посаду помічника машиніста, машиніста електровоза.

19 червня 2015 року він був переведений на посаду машиніста тепловоза цеху експлуатації. У березні 2016 року йому була присвоєна кваліфікація машиніста тепловоза 3 класу.

01 грудня 2015 року внаслідок реорганізації Мелітопольське локомотивне депо "Придніпровської залізниці" було перетворено в Структурний підрозділ "Мелітопольське локомотивне депо" регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Укрзалізниця".

З 27 грудня 2018 року регіональну філію "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" перейменовано в регіональну філію "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця".

Наказом № 66/ОС від 03 квітня 2019 року його було звільнено з роботи з посади машиніста тепловоза цеха експлуатації Структурного підрозділу "Мелітопольське локомотивне депо" регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Укрзалізниця" згідно п.3 ст.40 КЗпП України за систематичне невиконання трудових обов`язків без поважних причин.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 27 травня 2020 року визнано незаконним та скасовано наказ структурного підрозділу "Мелітопольське локомотивне депо" від 03 квітня 2019 року № 66/ОС про його звільнення з посади машиніста тепловоза 3 класу цеху експлуатації структурного підрозділу "Мелітопольське локомотивне депо" за систематичне невиконання трудових обов`язків без поважних причин, відповідно до пункту 3 статті 40 КЗпП України, та поновлено його на зазначеній посаді із 03 квітня 2019 року. Наказом структурного підрозділу "Мелітопольське локомотивне депо" № 96/ОС від 27 травня 2020 року його було поновлено на роботі.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 21 жовтня 2020 року задоволено апеляційну скаргу АТ "Українська залізниця". Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 27 травня 2020 року було скасовано та ухвалено нове рішення, яким позивачу було відмовлено у задоволенні позову.

На підставі цієї Постанови суду, наказом структурного підрозділу "Мелітопольське локомотивне депо" № 245/ОС від 26 листопада 2020 року запис про поновлення позивача на роботі був скасований, і його знову було звільнено з роботи.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 лютого 2021 року (справа № 320/2987/19, провадження № 61-17190св20) була задоволена його касаційна скарга. Постанова Запорізького апеляційного суду від 21 жовтня 2020 року скасована, рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 27 травня 2020 року залишено в силі.

Зазначає, що після отримання копії Постанови Верховного Суду, а саме 23 березня 2021 року він звернувся до відповідача і до третьої особи з заявою про виконання рішення суду в якій також просив нарахувати та виплатити йому заробіток за час вимушеного прогулу за період з 26 листопада 2020 року по 23 березня 2021 року включно.

За наслідками розгляду цієї заяви наказом № 69/06 від 23 березня 2021 року був скасований наказ № 245/ОС від 26 листопада 2020 року про його звільнення та скасування наказу від 27 травня 2020 року за № 96/ОС про його поновлення на роботі.

Але, в нарахуванні та виплаті заробітку за час вимушеного прогулу за період з 26 листопада 2020 року по 23 березня 2021 року йому було відмовлено.

Вважає такі дії відповідача незаконними.

Посилаючись на зазначені обставини просив суд стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за період з 26 листопада 2020 року по 23 березня 2021 року включно розмірі 67 031 грн. 06 коп. та стягнути понесені ним судові витрати по справі.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14 вересня 2021 року позов задоволено.

Стягнуто з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" АТ "Укрзалізниця" на користь ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу за період з 26 листопада 2020 року по 23 березня 2021 року включно, в розмірі складає 67 031 грн. 06 коп. з обов`язковим перерахуванням до державного бюджету сум податків та зборів, нарахованих з даної суми у розмірах та порядку, встановлених чинним законодавством.

Допущено негайне виконання рішення в частині виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Стягнуто з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" АТ "Укрзалізниця" на користь держави судовий збір у сумі 908,00 грн.

У апеляційній скарзі представник Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця «АТ «Укрзалізниця» - Савчук О.С.зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Апеляційну скаргу мотивує тим, що рішення суду прийнято без належного дослідження обставин справи. Судом не надано оцінки звільнення позивача на підставі постанови Запорізького апеляційного суду від 21.10.2020 року, що слугувало підставо для прийняття наказу від 26.11.2020 року. Залишилось поза увагою суду, що порушення прав працівника з боку роботодавця відсутні, звільнення позивача відбулось в законний спосіб на підставі постанови апеляційного суду. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1, ч. 2 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон їх регулює.

Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 27 травня 2020 року позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" АТ "Укрзалізниця", за участю третьої особи: Структурного підрозділу "Мелітопольське локомотивне депо" регіональної філії "Придніпровська залізниця" акціонерного товариства "Укрзалізниця", про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, задоволено повністю. Визнано незаконним та скасовано наказ Структурного підрозділу "Мелітопольське локомотивне депо" регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Укрзалізниця" за №66/ОС від 03 квітня 2019 року про звільнення ОСОБА_1 з посади машиніста тепловоза 3 класу цеху експлуатації Структурного підрозділу "Мелітопольське локомотивне депо" регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Укрзалізниця" за систематичне невиконання трудових обов`язків без поважних причин, у відповідності до п.3 ст.40 КЗпП України, та поновлено ОСОБА_1 на зазначеній посаді з 03 квітня 2019 року. Рішення в частині поновлення на роботі, незаконно звільненого ОСОБА_1 підлягає негайному виконанню. Стягнуто з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" АТ "Укрзалізниця" на користь ОСОБА_1 заробіток за час вимушеного прогулу за період з 03 квітня 2019 року по 26 травня 2020 року включно в розмірі 231 061 грн. 11 коп. з обов`язковим перерахуванням до державного бюджету сум податків та зборів, нарахованих з даної суми у розмірах та порядку, встановлених чинним законодавством.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 21 жовтня 2020 року апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" АТ "Укрзалізниця" задоволено. Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 27 травня 2020 року у цій справі скасовано. Ухвалено нове судове рішення. У задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" АТ "Укрзалізниця", за участю третьої особи: Структурного підрозділу "Мелітопольське локомотивне депо" регіональної філії "Придніпровська залізниця" акціонерного товариства "Укрзалізниця" про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу у цій справі відмовлено.

Наказом структурного підрозділу "Мелітопольське локомотивне депо" № 245/ОС від 26 листопада 2020 року скасовано наказ № 96/ОС від 27 травня 2020 року про поновлення ОСОБА_1 на посаді машиніста тепловоза третього класу цеху експлуатації структурного підрозділу "Мелітопольське локомотивне депо" регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" та вважати його звільненим з роботи за систематичне невиконання трудових обов`язків без поважних причин у відповідності до п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України 03 квітня 2019 року на підставі наказу від 03.04.2019 року № 66/ОС. Підстава: Постанова Запорізького апеляційного суду від 21.10.2020 року (провадження 22-ц/807/2886/20С).

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 лютого 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Постанову Запорізького апеляційного суду від 21 жовтня 2020 року скасовано, рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 27 травня 2020 року залишено в силі.

23 березня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача і до третьої особи з заявою про виконання Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 лютого 2021 року (справа № 320/2987/19, провадження № 61-17190св20), в якій він також просив нарахувати та виплатити йому заробіток за час вимушеного прогулу за період з 26 листопада 2020 року по 23 березня 2021 року включно.

Наказом структурного підрозділу "Мелітопольське локомотивне депо" № 69/0С від 23 березня 2021 року був скасований наказ № 245/ОС від 26 листопада 2020 року про звільнення позивача ОСОБА_1 з посади машиніста тепловоза третього класу цеху експлуатації структурного підрозділу "Мелітопольське локомотивне депо" регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" та скасування наказу від 27.05.2020 року за № 96/ОС про його поновлення на роботі. Вважати ОСОБА_1 поновленим на роботі на підставі наказу від 27.05.2020 року за № 96/ОС. Здійснити виплату ОСОБА_1 всіх належних йому сум відповідно до чинного законодавства України. Підстава: Постанов Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 лютого 2021 року (справа № 320/2987/19, провадження № 61-17190св20).

Але, незважаючи на звернення позивача з такою заявою і виданням наказу, в якому передбачено здійснити виплату ОСОБА_1 всіх належних йому сум відповідно до чинного законодавства України, позивачу було відмовлено в нарахуванні та виплаті заробітку за час вимушеного прогулу за період з 26 листопада 2020 року по 23 березня 2021 року.

З урахуванням викладеного, колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що права позивача ОСОБА_1 були порушені саме після видання наказу № 69/0С від 23 березня 2021 року, і твердження відповідача про пропуск строку звернення до суду не відповідають дійсності, у зв`язку з чим заявлені позивачем позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно роз`яснень, викладених у п.32 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи - невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи із заробітку за останні два календарні місяці роботи.

Відповідно до п.8 р.4 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженої Кабінетом Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Відповідно до довідки Структурного підрозділу «Мелітопольське локомотивне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Укрзалізниця» № 77 від 23 квітня 2021 року середня заробітна плата на дату звільнення позивача ОСОБА_1 складає: за годину 104 грн. 54 коп.; за день 731 грн. 78 коп. з понеділка по п`ятницю, та 522 грн. 70 коп. в суботу; за тиждень 4 181 грн. 60 коп., за місяць 17 500 грн.00 коп.

Згідно наданого позивачем розрахунку, кількість робочих днів вимушеного прогулу після його повторного звільнення з роботи, а саме з 26 листопада 2020 року по 23 березня 2021 року включно, складає 3 місяця 21 робочих днів, з яких 4 суботи.

Таким чином суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позов підлягає задоволенню, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 26 листопада 2020 року по 23 березня 2021 року включно, в розмірі 67 031 грн. 06 коп., з утриманням при виплаті цієї суми передбачених законом податків та обов`язкових платежів.

Докази та обставини, на які посилається скаржник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця «АТ «Укрзалізниця» - Савчука Олександра Сергійовича залишити без задоволення.

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14 вересня 2021 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справ, зазначений строк обчисляються з дня складання повного тексту постанови.

Повна постанова складена 17 січня 2022 року.

Головуючий: В.Ю. Бєлка

Судді: С.В. Кухар

Е.А. Онищенко