Справа №751/7042/21
Провадження №2/751/345/22
11 січня 2022 року місто Чернігів
Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а
в складі: головуючого - судді Яременко І. В.
секретаря Випинашка Г.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Чернігові в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в якій просить: визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням кв. АДРЕСА_1 .
Заявлені вимоги мотивує тим, що відповідно до договору дарування квартири вона є власником кв. АДРЕСА_1 . Крім неї, у квартирі зареєстровані: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Відповідачі по справі за зареєстрованим місцем проживання фактично не проживають з травня 2002 року, виїхали на постійне місце проживання до Америки з усіма своїми речами. Тому, відповідно до ст. 405 ЦК України вони мають бути визнані такими, що втратили право користування спірним житловим приміщенням.
У судове засідання позивач та її представник не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідачі у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України. З клопотанням про відкладення слухання справи до суду не звертались, відзив на позовну заяву до суду не надходив.
Ухвалою суду від 11.01.2022, в порядку ч. 1 ст. 281 ЦПК України, ухвалено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного.
Відповідно до договору дарування квартири від 09.08.2021, ОСОБА_7 є власником кв. АДРЕСА_1 (а.с. 4, 5).
Згідно з актом від 09.09.2021, посвідченим майстром ОЖБК ОСОБА_8 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 фактично не проживають за місцем реєстрації з 02.05.2002 по сьогоднішній день, та за місцем їх реєстрації їх особисті речі відсутні. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ніякої участі в утриманні житла не приймають, особистих речей та речей повсякденного використання, які б належали останнім не має, а також відсутні будь-які інші речі, які б свідчили щодо фактичного проживання (перебування) даних осіб за їх місцем реєстрації (а.с. 7).
Таким чином, у судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не мешкають у спірній квартирі без поважних причин більше одного року, витрати на житлово-комунальні послуги не несуть, жодних перешкод відповідачам вчинено не було щодо користування спірним приміщенням.
Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Як убачається з положень ст. ст. 383, 391 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб та має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані, відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_7 є обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню.
Вимог про відшкодування з відповідачів судових витрат, понесених при зверненні до суду, позивачами не заявлено, у зв`язку з чим, керуючись ст.13 ЦПК України, яка визначає принцип диспозитивності цивільного судочинства, суд не стягує з відповідачів судові витрати на їх користь.
Керуючись ст.ст. 316, 319, 321, 383, 405 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 95, 128, 141, 223, 247, 280-282, 354 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Повний текст рішення складений 11.01.2022
Головуючий - суддя І. В. Яременко