ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2022 року

м. Харків

справа № 619/1136/13-ц

провадження №22-ц/818/567/22

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Тичкової О.Ю.,

суддів: Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря судового засідання: Антонович А.А,

учасники справи:

заявник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс»

стягувач: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»

боржники: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 23 червня 2021 року, постановлену у складі судді Нечипоренко І.М.

УСТАНОВИВ:

01.06.2021 року, директор ТОВ «Діджи Фінанс» Лукаш О.А. звернувся до суду із заявою, у якій просить замінити стягувача з Акціонерного товариства «Дельта Банк» його правонаступником Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» у виконавчому листі № 619/1136/2013 про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ДЕЛЬТА БАНК», посилаючись на те, що 03.06.2013 Дергачівським районним судом Харківської області було ухвалено рішення про стягнення на користь ПАТ «Дельта Банк» з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 61 І/ФК-07 від 27.09.2007 та видано виконавчі листи. 02.10.2020 між ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» та ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено Договір № 2307/К про відступлення прав вимоги, згідно умов якого новий кредитор набуває права вимоги Банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів, зазначених у Додатку І до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за кредитними договорами (Договорами про надання кредиту (овердрафту)) та/або договорами поруки та/або договорами іпотеки (іпотечними договорами) та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку №1 до цього Договору.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 23 червня 2021 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» задоволено в повному обсязі.

Ухвала суду мотивована тим що, судом встановлено право на зміну сторони виконавчого провадження відповідно до статті 512 ЦК України, статті 55 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником. Доводи боржника щодо неможливості вирішення питання про заміну кредитора у зв`язку зі смертю боржника ОСОБА_2 суд вважає безпідставними, оскільки частиною 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачена можливість подання заяви про зміну сторони її правонаступником. Кредитний договір № 61 І/ФК-07 від 27.09.2007 ОСОБА_1 уклала з ПАТ «Дельта Банк» не як фізична особа-підприємець. Тож Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» набуло усіх прав кредитора по відношенню до ОСОБА_1 та правонаступників ОСОБА_2 , у зв`язку з чим заява підлягає задоволенню.

Не погодившись з ухвалою суду ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просить суд скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні заяви АТ «Дельта Банк» відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим що, ухвала суду є необґрунтованою й такою, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Суд першої інстанції не врахував актуальної та достовірної інформації про банкрутство відповідачів. Постановою Господарського суду Харківської області від 14.07.2010 у справі № Б-48/238-09, СПДФО ОСОБА_1 було визнано банкрутом, Заочним рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 22.04.2013 було стягнуто заборгованість за кредитним договором, за яким вже відбулась процедура банкрутства. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 19.12.2013 розподіллено кошти від продажу майна банкрута ОСОБА_1 . Ухвалою Господарського суду Харківської області про затвердження ліквідаційного балансу від 27.02.2014 у справі № Б-48/238-09 провадження по справі припинене, тому вважає що всі заборгованості ОСОБА_1 за кредитними договорами відповідно до яких ПАТ «Дельта Банк» мало право стягнення було погашено.

Постановою Господарського суду Харківської області у справі № Б-19/196-10 СПДФО ОСОБА_2 визнаний банкротом та відкрито ліквідаційну процедуру. Окрім цього суд встановив, що вимоги за зобов`язаннями банкрута, що виникли під час судового провадження, пред`являються в межах ліквідаційної процедури. 21.05.2013 ухвалою Господарського суду Харківської області у справі № Б-19/196-10 провадження у справі припинено, вимоги кредиторів, що заявили свої вимоги до боржника та були незадоволені за недостатністю майна банкрута, визнано погашеними. Тож всі зобов`язання ОСОБА_2 за кредитними договорами було погашено.

Також судом було порушено норми процесуального права в частині, не залучення правонаступників ОСОБА_2 , адже ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Судом порушено принцип змагальності, адже ОСОБА_2 не має цивільної правоздатності та дієздатності, а правонаступники не були залучені, то сторона боржника не має можливості скористатися правом на подання заперечення.

Тож з 2010 року для відповідачів було автоматично введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, борги перестали наростати, штрафні санкції не мали застосовуватись, заборгованість частково погашена, інша списана повністю, незважаючи на суму боргу.

Не погодившись з апеляційною скаргою представник ТОВ «Діджи Фінанс» подав відзив на апеляційну скаргу в якій просить, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Відзив мотивовано тим що, боржники будучу обізнаними про наявність договору про відступлення права вимоги, між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Діджи Фінанс», доказів його оспорювання в судовому порядку не надав, а тому даний договір є належним доказом набуття заявником усіх прав кредитора за Договором № 464/ФКВ-07 від 02.08.2007 року.

Також вважає що судом правильно застосовано норми закону щодо можливості стягнення заборгованості за кредитним договором № 61 І/ФК-07 від 27.09.2007 року. Та посилається на нормативні акти та доводи викладені в ухвалі суду першої інстанції.

Частиною 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374, статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержання норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що 22 квітня 2013 року Дергачівським районним судом Харківської області ухвалено рішення у справі № 619/1136/13-ц, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства Дельта Банк заборгованість за кредитним договором в сумі 71027,46 грн.

Із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 08.09.2014. вбачається, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.55)

Пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до частин першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи з цих норм, зокрема пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку з чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, в тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення права вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі право бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Вказане узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 456/3808/14-ц (провадження № 61-16879св19).

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Як вбачається з матеріалів справи 02.10.2020 між ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» та ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено Договір № 2307/К про відступлення прав вимоги, згідно умов якого ТОВ «Діджи Фінанс» набуває права вимоги Банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів, зазначених у Додатку І до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за кредитними договорами (Договорами про надання кредиту (овердрафту)) та/або договорами поруки та/або договорами іпотеки (іпотечними договорами) та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку №1 до цього Договору (а.с.8-9).

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Вказані висновки викладено у постановах Верховного Суду від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18), від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18), від 15 травня 2019 року у справі № 370/2464/17 (провадження № 61-39193св18), від 21 жовтня 2020 року у справі № 456/3808/14-ц (провадження № 61-16879св19), від 18 лютого 2021 року у справі № 2-1533/11 (провадження № 61-14382св19).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2020 року в справі № 916/617/17 (провадження № 12-48гс20) зазначено, що: «оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи. На стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 334 цього Кодексу з урахуванням підстав, визначених статтею 52 ГПК України. У цьому випадку приписи статті 334 ГПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва на стадії виконання судового рішення, застосовуються разом з положеннями статті 52 цього Кодексу. Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі статті 52 ГПК України. У такому випадку з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Єдиним винятком є заміна боржника або стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження, що окремо обумовлено у частині п`ятій статті 334 ГПК України. Процесуальне правонаступництво в розумінні статті 52 ГПК України допускається на будь-якій стадії судового провадження, включаючи й стадію виконання судового рішення».

З заяви ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» про заміну сторони виконавчого провадження вбачається, що у заяві від 01.06.2021 ТОВ ставить питання про заміну стягувача з АТ «Дельта Банк» на правонаступника ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» у виконавчому провадженні з виконання рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 22.04.2013 у справі № 619/1136/13-ц за позовом публічного акціонерного товариства Дельта Банк до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с. 5-6).

Відповідно до ч.1 ст.543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Виконавче провадження з виконання виконавчого листа у справі № 619/1136/2013 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договору. відкривалося (а.с. 7), даних про його завершення в суду апеляційної інстанції немає.

Незаконність ухвали суду від 23.06.2021 представник ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 визнана банкрутом, відповідач ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 і не має цивільної правоздатності ті дієздатності. Колегія суддів не приймає до уваги дані доводи оскільки дані питання повинні вирішуватись в виконавчому провадженні, яке на даний час не закрито.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 23 червня 2021 року належить залишити без задоволення, ухвалу суду від 23.06.2021 залишити без змін.

Оскільки вимоги апеляційної скарги залишено без задоволення, судові витрати, у відповідності до вимог статей 141, 382 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», між сторонами не розподіляються.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384, 391 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 23 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.Ю.Тичкова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук