Справа № 212/7739/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2022 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Колочко О.В., за участі секретаря судового засідання Ігнатьєвої А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувальних технічних засобів, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги,

В С Т А Н О В И В:

22 жовтня 2020 року позивач Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» (далі - позивач, АТ «Криворізька теплоцентраль») звернувся з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач, ОСОБА_1 ), у якому просив стягнути з останньої заборгованість по оплаті за надані житлово-комунальні послуги з централізованого опалення за період з жовтня 2013 по вересень 2020 року у розмірі 60344,06 гривень, суму індексу інфляції в розмірі 12443,12 гривень, 3% річних у розмірі 4449,68 гривень, а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 2102,00 гривень.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивач є постачальником теплової енергії за адресою проживання відповідача: АДРЕСА_1 . Відповідач не здійснює оплату за отриману теплову енергію, у зв`язку із чим виникла заборгованість за період з 01 жовтня 2013 року по 1 вересня 2020 року. Оскільки відповідач не здійснює оплату за отримані послуги з централізованого опалення, позивач змушений звернутися до суду з цим позовом.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 23 грудня 2020 року позов задоволено у повному обсязі.

Ухвалою суду від 24 листопада 2021 року за заявою відповідача про перегляд заочного рішення суду від 23 грудня 2020 року скасовано, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, роз`яснено учасникам справи їх право, порядок та строки на подачу заяв по суті справи.

16 грудня 2021 року судовий розгляд був відкладений за клопотанням представника відповідача.

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, у наданому суду клопотанні просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити у повному обсязі.

Від представника відповідача надійшла письмова заява про проведення розгляду справи у її відсутність та відсутність відповідача, просила позовні вимоги задовольнити в межах позовної давності.

Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що АТ «Криворізька теплоцентраль» відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (далі - Правила), надає населенню м. Кривого Рогу теплову енергію для потреб опалення, у тому числі за місцем проживання відповідача.

Відповідач ОСОБА_1 зареєстрована та є власником житлового приміщення - квартири за адресою: АДРЕСА_1 , і цей факт не оспорюється сторонами (а.с. 5, 14).

Відповідно до Інформації про нарахування по рокам та детальної виписки з особового рахунку, наданих позивачем, вбачається, що заборгованість відповідача ОСОБА_1 за централізоване опалення за період з жовтня 2013 року по серпень 2020 року складає - 60344,06 грн. (а.с. 6-7).

Судом встановлено, що спірні відносини виникли у зв`язку із виконанням послуг з централізованого опалення, що надаються населенню суб`єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг, тому до нього мають бути застосовані норми Цивільного кодексу України, Житлового кодексу України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про теплопостачання», а також Правил надання населенню послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила № 630).

Відповідно до частин першої-третьої статті 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Так, статтями 1, 2 Закону України «Про житлово-комунальній послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг, зокрема з постачання теплової енергії.

У пункті 6 статті 1 вказаного Закону зазначено, що індивідуальним споживачем є фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Статтею 21 Закону передбачено, що послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

Частиною шостою статті 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Правила № 630 передбачають, що договір про надання послуг укладається між виконавцем послуг і споживачем.

Відсутність укладеного договору не звільняє споживачів від сплати за фактично надані послуги.

Дослідивши розрахунок заборгованості, а саме Інформацію про нарахування по рокам із зазначенням періодів нарахування, перерахування, оплати послуг, детальну виписку з особового рахунку із зазначенням нарахувань та оплати послуг опалення, розрахунки сум компенсації за інфляцію та 3% річних (а.с. 6-8), суд дійшов висновку про підтвердження факту наявності заборгованості відповідача по оплаті послуг з централізованого опалення за період з жовтня 2013 року по серпень 2020 року в сумі 60344,06 грн., а також погоджується із розрахунком інфляційних втрат в сумі 12443,12 грн. та 3% річних в сумі 4449,68 грн.

З урахуванням викладеного, доводи відповідача ОСОБА_1 щодо неправомірного нарахування позивачем оплати за послуги з теплопостачання у зв`язку із фактичним невикористанням відповідачем цих послуг через непроживання у квартирі, суд відхиляє, оскільки відповідачем, яка є власником житла і зареєстрована за вищевказаною адресою розташування квартири, не надала суду жодних доказів на підтвердження своїх доводів.

Що стосується доводів сторони відповідача про відсутність між сторонами у справі будь-яких договірних правовідносин, у тому числі у сфері надання-споживання житлово-комунальних послуг суд відхиляє такі доводи з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1, 5 ч. 3 ст. 20 Закону «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відсутність такого договору не позбавляє споживачів зобов`язання сплачувати за спожиті послуги, оскільки такі зобов`язання у них виникають на підставі ст. 11, 509, 526 ЦК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», внаслідок фактичного споживання цих послуг, і є обов`язковими для виконання.

Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року в справі №6-2951цс15.

Отже, відсутність письмового договору між АТ «Криворізька теплоцентраль» і ОСОБА_1 не є підставою для звільнення останньої від обов`язку оплати спожитих комунальних послуг, наданих позивачем.

Отже, на думку суду, обставини порушення відповідачем оплати за спожиту теплову енергію є доведеними у межах суми заборгованості у розмірі 60344,06 грн.

У заяві про перегляд заочного рішення та у заяві про проведення судового засідання за відсутності сторони відповідача відповідач ОСОБА_1 та її представник, зокрема посилалася на пред`явлення позову поза межами позовної давності і про застосування наслідків пропуску такого строку.

За нормами ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що заборгованість повинна бути стягнута в межах трирічного строку, що передував зверненню до суду із позовною заявою, тобто з жовтня 2017 року по серпень 2020 року, що становить 45352,13 грн.

Згідно з частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України).

У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18).

Отже, наявні правові підстави для стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача АТ «Криворізька теплоцентраль» інфляційних втрат та трьох відсотків річних.

Звернувшись до суду із вказаними позовними вимогами, АТ «Криворізька теплоцентраль» просило суд стягнути з відповідача інфляційні втрати за період з жовтня 2013 року по вересень 2020 року у сумі 12443,12 грн. та три відсотки річних за цей же період у сумі 4449,68 грн., з врахуванням заявленої у позовній заяві суми боргу у розмірі 60344,06 грн., при цьому позивачем на підтвердження цих сум був наданий детальний розрахунок із визначенням інфляційних витрат та 3% річних за кожний період із зазначенням суми заборгованості за кожен місяць.

Однак, оскільки судом визначена до стягнення заборгованість в межах трирічного строку позовної давності у розмірі 45352,13 грн., то і суми інфляційних витрат та 3% річних підлягають стягненню за цей же період у розмірі 1768,93 грн. та 2158,14 грн. відповідно.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, а саме стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості по оплаті послуг з централізованого опалення у розмірі 45352,13 грн., інфляційні витрати у розмірі 1768,93 грн., 3 % річних у розмірі 2158,14 грн.

Згідно ст. 141 ЦПК України, оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, з відповідача на користь позивача АТ «Криворізька теплоцентраль» необхідно стягнути судовий збір за подачу позовної заяви пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме у сумі 1345,28 грн.

Керуючись ст.ст. 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 19, 24 Закону України «Про теплопостачання», Правилами надання населенню послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, ст.ст. 2, 11, 12, 13, 76, 81, 89, 141, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» заборгованість за послуги з централізованого опалення у розмірі 45352,13 гривень, суму індексу інфляції в розмірі 1768,93 гривень, 3% річних у розмірі 2158,14 гривень, всього 49279 (сорок дев`ять тисяч двісті сімдесят дев`ять) гривень 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» судовий збір в розмірі 1345 (одна тисяча триста сорок п`ять) гривень 28 коп.

В іншій частині позову - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів після проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль», , місцезнаходження юридичної особи: 50014, м. Кривий Ріг, вул. Електрична, 1.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повне рішення складено та підписано 18 січня 2022 року.

Суддя: О. В. Колочко