Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/4352/21
Провадження №: 2/332/573/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2022 р. м.Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

Головуючого судді: Марченко Н.В.

при секретарі: Петракей Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі адвоката Димитрашко Дениса Володимировича до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Заводський відділ державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

Керуючись ст.ст. 263-265, 268, 280-284, 288 ЦПК України

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 в особі адвоката Димитрашко Д.В. звернулася до Заводського районного суду м. Запоріжжя із позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Заводський відділ державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову зазначено, що 07.12.2020 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, вчинено виконавчий напис № 29416 про стягнення заборгованості із ОСОБА_1 на користь стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» заборгованості в розмірі 13390 грн. 00 коп. На підставі виконавчого напису нотаріуса, державним виконавцем Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Печерей Катериною Юріївною 16.04.2021 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Позивач зазначає про те, що ТОВ «Фінпром Маркет» є правонаступником усіх прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» зокрема за кредитним договором № 006-07327-140612 від 14.06.2012 укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 . За змістом виконавчого напису стягнення заборгованості проводиться за період з 26.04.2018 р. по 07.12.2020 р. тобто вже після закінчення строку кредитування. Відтак, заборгованість за кредитним договором, зазначена у виконавчому написі не є безспірною, а тому на думку позивача приватний нотаріус вчинив виконавчий напис із порушенням процедури його вчинення і після спливу строків давності.

У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, через канцелярію суду подано клопотання адвокатом Димитрашко Д.В. про розгляд справи без його та участі позивача, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, поштою до суду надіслано клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Третя особа: приватний нотаріус Київського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович у судове засідання не з`явився, заяв та клопотань до суду не надходило.

Третя особа: Заводський відділ державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) у судове засідання не з`явився, заяв та клопотань до суду не надходило.

У зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Дослідивши докази по справі, встановивши такі факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з нижченаведених підстав.

Судом встановлено, що на підставі постанови Державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Печерей Катерини Юріївни від 16.04.2021 про відкриття виконавчого провадження ВП № 65174103 та постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію стипендію та інші доходи боржника від 12.07.2021 р., із пенсії позивача ОСОБА_1 здійснювались відрахування (а.с.14,15). Вказане виконавче провадження було відкрито за заявою ТОВ «Фінпром Маркет» на підставі виконавчого напису № 29416 від 07.12.2020, вчиненого приватним нотаріусом Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем про стягнення із ОСОБА_1 боргу в сумі 13390,00 грн. на користь ТОВ «Фінпром Маркет».

Зі змісту виконавчого напису вбачається що ТОВ «Фінпром Маркет» є правонаступником усіх прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» зокрема за кредитним договором № 006-07327-140612 від 14.06.2012 укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 , за яким виникла заборгованість за період з 26.04.2018 року по 07.12.2020 року включно у розмiрі: 9321,40 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 2893,60 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками, 1125,00 грн. - заборгованість за нарахованою та несплаченою пенею, 50 грн. 00 коп. - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 13390 грн. (а.с.13).

За умовами кредитного договору № 006-07327-140612 від 14.06.2012 укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 визначено строк кредиту 364 календарних днів, з кінцевою датою погашення кредиту 14.06.2013 року (а.с.11-12). З огляду на те, що зі спливом строку кредитування припинилося право кредитора (стягувача) нараховувати проценти за кредитом, пенею, тощо після 14.06.2013 р. кредитор (стягувач) не міг таку заборгованість нараховувати.

За таких обставин суд вважає, виконавче провадження ВП № 65174103 від 16.04.2021 було відкрито з порушеннями, оскільки ґрунтується виконавчому документі який було вчинено з порушеннями норм законодавства.

Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом.

Виходячи з положень ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п.1.1, 3.1, 3.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен відмовити у здійсненні виконавчого напису.

З урахуванням приписів ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, що зазначено в правовій позиції, викладеній у Постанові Верховного Суду України у справі №6-887цс17 від 05 липня 2017 року.

Для правильного застосування положень ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» суд повинен перевірити у такому спорі доводи боржника в повному обсязі та установити, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Велика Палата Верховного Суду, у Постанові від 16 травня 2018 року у справі № 320/8269/15-ц, провадження № 14-83цс18, не відступила від наведених вище висновків Верховного Суду України щодо застосування статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат».

Водночас контекстний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме у такому розмірі.

Судом встановлено, що вчинення оскаржуваного виконавчого напису здійснено поза межами строку давності, а отже ТОВ «Фінпром Маркет» не наведені належні та допустимі докази безспірності заборгованості.

У відповідності до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлений інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Ч. 2 ст. 516 ЦК України визначено, що якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризики настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Згідно ч.2 ст.517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Приписами ч.2 ст. 518 ЦК України встановлено, що якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання.

Отже, в даному випадку, приватний нотаріус перед вчиненням виконавчого напису повинен був пересвідчитися чи повідомлений належним чином боржник про заміну кредитора внаслідок правонаступництва, в результаті чого перевірити і наявність/відсутність у боржника заперечень проти вимог нового кредитора, чим встановити факт безспірності заборгованості.

Крім того, відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року (№К/800/7651/17), визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», в тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Отже, вказаний пункт 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року, на підставі якого вчинявся виконавчий напис за № 29416 від 07.12.2020 року № 29416 від 07.12.2020, вчиненого приватним нотаріусом Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем про стягнення із ОСОБА_1 боргу в сумі 13390,00 грн. на користь ТОВ «Фінпром Маркет», визнано незаконним та нечинним.

Таким чином, постановою суду, яка набрала законної сили, було визнано незаконним та нечинним положення правової норми щодо можливості вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, не посвідченому нотаріально.

Постановою Верховного суду від 29.01.2019 № 910/13233/17 зазначається, що в зв`язку з визнанням судом нечинною Постанови Кабінету міністрів України № 662 від 26.11.2014 р. до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №1172.

Укладення кредитного договору № 006-07327-140612 від 14.06.2012 між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 відбулося без нотаріального оформлення договору, а отже виконавчий напис було вчинено на підставі нормативного акту, який було визнано незаконним та нечинним з моменту його прийняття.

Враховуючи, що станом на час вчинення виконавчого напису зазначена у ньому заборгованість не була безспірною, а саме виконавчий напис було вчинено поза строками позовної давності, а також те, що нотаріусом при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису застосовано нечинні на той момент норми, які регулюють вчинення виконавчих написів по кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі, суд доходить висновку, що спірний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, а позовні вимоги ОСОБА_1 - такими, що підлягають задоволенню.

Таким чином, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч.3 ст.7 ЗУ «Про судовий збір» у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

У зв`язку з тим що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (від сплати судового збору звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю), тому в порядку ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 50% відсотків судового збору, від суми 1362 грн. 00 коп. за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову, що становить 681 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 263-265, 268, 280-284, 288 ЦПК України

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 в особі адвоката Димитрашко Дениса Володимировича до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Заводський відділ державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 29416 від 07.12.2020, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» заборгованості в розмірі 13390 гривень 00 копійок за кредитним договором № 006-07327-140612 від 14.06.2012 року.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», судовий збір на користь держави у розмірі 681 гривня 00 коп.

Повний текст рішення виготовлено 14.01.2022 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Н.В. Марченко