Дата документу 12.01.2022 Справа № 322/514/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 322/514/21 Головуючий у 1 інстанції
№ провадження 22-ц/807/444/22 Губанов Р.О.
Доповідач: Бєлка В.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Кухаря С.В.

Онищенка Е.А.

За участю секретаря:Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника неповнолітнього ОСОБА_1 адвоката Насонової Марини Сергіївни на рішення Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 05 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 , законного представника малолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди завданої кримінальним правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2021 року ОСОБА_2 як законний представник малолітнього ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенняМ, посилаючись на те, що вона являється матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був потерпілою особою у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 , а вона була його представником у цьому кримінальному провадженні, яке було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000034 від 30.01.2019 за ч.1 ст.126 КК України.

Зазначає, що 25 січня 2019 року близько 14-00 годині відповідач будучі матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , учня 2-А класу Опорного навчального закладу «Новомиколаївська спеціалізована загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 1» Новомиколаївської районної ради Запорізької області, після закінчення навчального процесу зайшла у класну кімнату учнів 2-А класу, де діючи умисно на ґрунті особистих неприязних відносин, з метою вчинення насильницьких дій, спрямованих на спричинення фізичного болю малолітньому ОСОБА_5 підійшла до учнівської парти, за якою сидів ОСОБА_5 та схопивши його лівою рукою за праве вухо, стиснула, супроводжуючи свої неправомірні дії гучною сваркою та висловлюванням претензій до мого сина з приводу образ її малолітнього сина ОСОБА_4 . Також мій син скаржився їй, що він відчував дуже сильний біль та дуже злякався того, що відбувається. Вибачитись перед моїм сином відповідач відмовилась.

В результаті вчинених умисних дій, яке досудовим слідством кваліфіковане за ч.1 ст.126 КК України, як вчинення насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

29.03.2021 року суддею Новомиколаївського районного суду Запорізької області винесено ухвалу про закриття зазначеного кримінального провадження за клопотанням обвинуваченої, відповідача по справі.

Відповідача звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, на підставі п.1 ч.1 ст.49 КК України - у зв`язку із закінченням строків давності, та закрито кримінальне провадження відносно неї. Цивільний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди залишено без розгляду.

Вибачатися перед її сином ОСОБА_3 відмовилась, відреагувала на це нахабно. Зазначає, що відповідач на контакт не йде та вибачення в неї та її сина не просила, тобто у скоєному не визнає себе винною.

Вказує, що внаслідок зазначених протиправних дій її сину була спричинена моральна шкода. Наявність моральної шкоди вона обґрунтовує тим, що її син переніс душевні страждання у зв`язку із самим фактом спричинення йому фізичного болю, що не спричинили тілесних ушкоджень; душевними стражданнями, пов`язаними з тим, що її син ОСОБА_1 боїться тепер ОСОБА_3 ; її син дуже малий, він не міг дати відпір ОСОБА_3 , яка на нього накинулась. Осягнути в повній мірі рівень моральних страждань, пов`язаних із вчиненням насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, яке спричинили дуже сильну моральну шкоду, а тим більше оцінивши в грошовому виразі надзвичайно важко. Однак, враховуючи всі перелічені фактори, заподіяну моральну шкоду вона оцінила в 57 000 грн. На той час її малолітній син був учнем другого класу, це малолітня дитина, якому ОСОБА_3 своїми діями завдала не лише фізичну біль, а і принизила його своїми діями, нанесла моральних страждань, дала йому зрозуміти той факт, що вона, ОСОБА_3 старше за нього і може робити з ним, що їй заманеться.

Посилаючись на зазначені обставини просила суд стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в сумі 57 000 грн. та судові витрати по справі.

Рішенням Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 05 жовтня 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 законного представника малолітнього ОСОБА_1 3000 грн. моральної шкоди.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави 47 грн. 76 коп. витрат по сплаті судового збору.

У апеляційній скарзі представник неповнолітнього ОСОБА_1 адвокат Насонова М.С. зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Апеляційну скаргу мотивує тим, що судом не в повному обсязі досліджені обставини, які мають значення для справи. Суд здійснив розгляд судового засідання без представника позивача, чим порушив конституційне право як представника позивача, так і позивача та малолітньої особи на участь у судовому розгляді. Судом не враховано, що з часу вчинення правопорушення сплинув тривалий період часу, проте відповідач не вжила заходів щодо повного відшкодування позивачу моральної шкоди та не сприяла усуненню негативних наслідків вчиненого нею проступку, а тому безпідставно зменшив розмір моральної шкоди.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з`явилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

За вимогами п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Наявність моральної шкоди доводиться позивачем, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв`язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації. Розмір відшкодування моральної шкоди оцінюється самим потерпілим та визначається у позовній заяві.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 25.01.2019, близько 14:00 години, ОСОБА_3 , яка є матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на той час учня 2-А класу опорного навчального закладу «Новомиколаївська спеціалізована загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №1» Новомиколаївської районної ради Запорізької області, після закінчення навчального процесу зайшла у класну кімнату учнів 2-А класу вказаного навчального закладу, розташованого по АДРЕСА_1 , де діючи умисно, на ґрунті особистих неприязних відносин, з метою вчинення насильницьких дій, спрямованих на спричинення фізичного болю малолітнім ОСОБА_5 і ОСОБА_1 підійшла до учнівської парти, за якою сидів останній та схопила і стиснула його правою рукою за ліве вухо, супроводжуючи свої неправомірні дії гучною сваркою та висловлюванням претензій до ОСОБА_1 з приводу образ її малолітнього сина ОСОБА_4 (перед цим аналогічні дії були вчиненні щодо малолітнього ОСОБА_5 )

Вказані дії ОСОБА_3 були предметом досудового розслідування, за наслідком якого було направлено до суду обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 за ч.1 ст.126 КК України.

29.03.2021 Новомиколаївським районним судом Запорізької області постановлено ухвалу про закриття зазначеного кримінального провадження за клопотанням обвинуваченої, відповідача по справі.

ОСОБА_3 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, на підставі п.1 ч. 1 ст.49 КК України - у зв`язку із закінченням строків давності, та закрито кримінальне провадження відносно неї. Цивільний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 залишено без розгляду.

Відповідно до роз`яснень викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної шкоди» під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно частин першої та третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Суд першої інстанції при визначенні розміру завданої малолітньому ОСОБА_1 моральної шкоди належним чином врахував глибину його душевних страждань внаслідок неправомірних дій відповідачки.

Колегія погоджується з вказаним висновком суду і вважає, що при визначенні розміру вказаної шкоди суд першої інстанції виходив з принципів розумності, виваженості і справедливості, повно врахував характер та обсяг спричиненої шкоди, глибину фізичних та душевних страждань постраждалої неповнолітньої дитини і конкретних обставин справи.

Доводи апеляційної скарги щодо розгляду справи у відсутність учасника справи, зокрема представника позивача адвоката Насонової М.С., щодо якого немає відомостей про вручення їй судової повістки, спростовується матеріалами справи та не є обмеженням у доступі до правосуддя і порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки з матеріалів справи вбачається, що розгляд справи проведений за участю законного представника малолітнього ОСОБА_1 його матері ОСОБА_2 у відповідності до вимог ст. 59 ЦПК України.

Таким чином апеляційним судом не встановлено порушень або неправильного застосування судом першої інстанції при розгляді цієї справи норм матеріального чи процесуального права або невідповідності висновків суду обставинам справи.

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду ухвалене з дотриманням вимог статей 89, 263 ЦПК України, судом дана належна оцінка доказам по справі, вірно встановлений характер спірних правовідносин, і підстав для скасування рішення з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

На підставі вищенаведеного, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника неповнолітнього ОСОБА_1 адвоката Насонової Марини Сергіївни залишити без задоволення.

Рішення Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 05 жовтня 2021 року по цій справі залишити без змін.

Дата складання повної постанови 17 січня 2022 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: В.Ю. Бєлка

Судді: С.В. Кухар

Е.А. Онищенко