ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2022 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер справи: 522/22840/17

Апеляційне провадження № 22-ц/813/2306/22

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Колеснікова Г.Я. (суддя-доповідач),

суддів Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря Кузьмук А.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 25 січня 2021 року, постановлене під головуванням судді Єршової Л.С.,

ВСТАНОВИВ:

Рух справи в суді першої інстанції

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради про скасуванні реєстрації права власності на нерухоме майно (т.1 а.с.2-5).

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 12 грудня 2017 року відкрито провадження у справі (т.1 а.с.31).

Ухвалою суду від 08 квітня 2019 року (протокольною) закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (т.1 а.с.151-152).

Короткий зміст судового рішення, що оскаржується

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 25 січня 2021 року позов ОСОБА_1 залишено без розгляду, у зв`язку з повторною неявкою позивача (т.2 а.с.49-50).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати ухвалу суду від 25 січня 2021 року, а справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду (т.2 а.с.58-63).

В обґрунтування скарги ОСОБА_1 послався на те, що:

- в період з січня по серпень 2020 року судові засідання не проводились у зв`язку з причинами незалежними від позивача, а тому посилання суду на вказаний період в обґрунтування залишення позову без розгляду є протиправними;

- він (позивач) не був в порядку, передбаченому чинним ЦПК України, сповіщений про дату та час судового засідання, призначеного на 22 вересня 2020 року, 27 жовтня 2020 року, 30 листопада 2020 року та 25 січня 2021 року, тому у суду першої інстанції не було правових підстав для залишення позову без розгляду;

- про дати судових засідань позивач дізнавався випадково за 1 день до або в день судового засідання, з урахуванням чого були подані відповідні клопотання про відкладення розгляду справи;

- у судових засіданнях 22 вересня 2020 року, 28 жовтня 2020 року, 01 грудня 2020 року та 25 січня 2021року позивач та його представник були відсутні з поважних причин пандемія COVID-19, виявлення 29 вересня 2020 року у представника ОСОБА_3 позитивного результату на РНК вірусу COVID-19 та самоізоляції Усатенка В.В., який спілкувався з представником ОСОБА_3 ;

- суд не розглянув клопотання позивача про відкладення розгляду справи, призначеного 25 січня 2021 року.

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Кочман К.П. в інтересах ОСОБА_2 , посилаючись на необґрунтованість доводів скарги, просив залишити без задоволення апеляційну скаргу, а ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 25 січня 2021 року без змін. Зазначав, що:

- представником позивача не надано доказів поважності неявки в судове засідання на 22 вересня 2020 року;

- як на поважність неявки в судове засідання 27 жовтня 2020 року представник позивача надав суду копію тесту від 29 вересня 2020 року (за чотири тижні до судового засідання) та не надав суду доказів поганого почуття;

- так само і позивачем не надано до клопотань про відкладення розгляду справи жодних доказів його поганого почуття;

- причина повторної неявки позивача до суду не має правового значення, з огляду на позицію Верховного Суду у постанові від 11 березня 2021 року у справі № 558/9/18;

- ні апелянт, ні його представник не скористались правом проведення засідання у режимі відеоконференції, що свідчить про процесуальну бездіяльність;

- апелянт та його представник були належним чином повідомлені про слухання справи, про що свідчать їх клопотання про відкладення слухання справи;

- за позицією Верховного Суду у постанові від 01 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18 основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні;

- сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження;

- процесуальна бездіяльність позивача не може ставити під сумнів належне здійснення судочинства Приморським районним судом м.Одеси відповідно до вимог процесуального законодавства (т.2 а.с.90-94).

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, представника ОСОБА_4 в інтересах позивача та представника ОСОБА_5 в інтересах відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Статтею 223 ЦПК України визначено наслідки неявки в судове засідання учасника справи, в тому числі позивача.

Зокрема ч. 1 ст.223 ЦПК України передбачено, що неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомленого про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч.5 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Також пунктом 3 ч.1 ст.257 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Право суду на залишення позовної заяви без розгляду з підстав, передбачених п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, можливе лише в тому випадку, коли позивач належним чином повідомлений про розгляд справи і від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Так, з матеріалів справи вбачаться, що справа перебувала в провадженні суду з грудня 2017 року.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 12 грудня 2017 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 02 березня 2018 року (т.1 а.с.31).

02 березня 2018 року у справі оголошена перерва на 17 травня 2018 року (т.1 а.с.48).

17 травня 2018 року судове засідання перенесено на 14 червня 2018 року, у зв`язку з відпусткою судді (т.1 а.с.60).

Ухвалою суду від 14 червня 2018 року прийнято самовідвід судді Шенцевої О.П. (т.1 а.с.75,76-77).

Ухвалою суду від 25 червня 2018 року прийнято до провадження судді Єршової Л.С. та призначено підготовче судове засідання на 13 липня 2018 року (т.1 а.с.83-84).

13 липня 2018 року сторони не з`явились в судове засідання, розгляд справи відкладено на 22 серпня 2018 року (т.1 а.с.91).

22 серпня 2018 року сторони не з`явились у судове засідання та постановлена ухвала про зупинення провадження у справі (т.1 а.с.111,112-113).

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 08 листопада 2018 року поновлено провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 18 грудня 2018 року (т.1 а.с.123).

18 грудня 2018 року у зв`язку з відрядженням судді справа відкладена на 19 лютого 2019 року (т.1 а.с.129).

19 лютого 2019 року, у зв`язку з неявкою сторін, справа відкладена на 08 квітня 2019 року (т.1 а.с.141).

08 квітня 2019 року в судове засідання з`явились представник позивача Пушкаренко С.О. та представник відповідача ОСОБА_6 та протокольною ухвалою суд закрив підготовче провадження та перейшов до судового розгляду справи, призначивши судове засідання на 11 червня 2019 року (т.1 а.с.151-152).

11 червня 2019 року у зв`язку з неявкою сторін, розгляд справи відкладено на 20 серпня 2019 року (т.1 а.с.169).

20 серпня 2019 року у зв`язку з неявкою сторін, розгляд справи відкладено на 17 жовтня 2019 року (т.1 а.с.188).

17 жовтня 2019 року у зв`язку з відрядженням судді, розгляд справи відкладено на 10 грудня 2019 року (т.1 а.с.195).

10 грудня 2019 року у судове засідання з`явились представник ОСОБА_3 в інтересах позивача, відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_6 . За клопотанням представника відповідача у справі оголошена перерва до 29 січня 2020 року (т.1 а.с.242-244).

29 січня 2020 року у зв`язку з участю судді в робочій конференції розгляд справи відкладено на 30 березня 2020 року, про що сторони сповіщені (т.1 а.с.250, 251).

30 березня 2020 року у зв`язку з перебуванням судді Єршової Л.С. на лікарняному, розгляд справи відкладено на 27 травня 2020 року (т.2 а.с.3).

27 травня 2020 року у зв`язку з неявкою сторін, розгляд справи відкладено на 18 червня 2020 року (т.2 а.с.5).

18 червня 2020 року у зв`язку з неявкою сторін розгляд справи відкладено на 13 серпня 2020 року на 12.30 год., про що повідомлено представників сторін (т.2 а.с.14,15).

13 серпня 2020 року на електронну адресу суду від представника ОСОБА_3 в інтересах позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, призначене на 13 серпня 2020 року на 12.30 год, у зв`язку з необхідністю участі адвоката Пушкаренко С.О. в іншому засіданні, яке призначено на 10.00 год 13 серпня 2020 року в Одеському окружному адміністративному суді у справі №815/2197/17 та бажанням позивача прийняти участь у засіданні особисто (т.2 а.с.18-25).

13 серпня 2020 року у зв`язку із знаходженням судді Єршової Л.С. у нарадчій кімнаті у справі №522/6385/20, розгляд справи відкладено на 22 вересня 2020 року на 15:00 год (т.2 а.с.26).

22 вересня 2020 року на електронну адресу суду від представника ОСОБА_3 в інтересах позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з неможливістю адвоката Пушкаренко С.О. з`явитись, оскільки у нього погіршився стан здоров`я, а саме: підвищення температури тіла, головний біль та біль у горлі та враховуючи епідемічний стан в країні (т.2 а.с.29-31).

22 вересня 2020 року у зв`язку з неявкою сторін, справа слуханням відкладена на 28 жовтня 2020 року на 11.20 год (т.2 а.с.32).

27 жовтня 2020 року на електронну адресу суду від представника ОСОБА_3 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, призначеної на 28 жовтня 2020 року, у зв`язку з неможливість ОСОБА_3 з`явитися, оскільки 29 вересня 2020 року у нього діагностовано позитивний результат на РНК вірус COVID-19, станом на 27 жовтня 2020 року його стан здоров`я не відновився та враховуючи епідемічну ситуацію в країні (т.2 а.с.33-35).

27 жовтня 2020 року у зв`язку з неявкою сторін, розгляд справи відкладено на 01 грудня 2020 року на 10.20 год (т.2 а.с.37).

30 листопада 2020 року на електронну адресу суду від позивача ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, призначеного на 01 грудня 2020 року, у зв`язку з погіршенням стану його здоров`я, а саме: підвищення температури тіла, головний біль, біль у горлі і враховуючи стан здоров`я представника ОСОБА_3 та епідемічний стан в країні (т.2 а.с.38-40). Доказів не додано до клопотання.

01 грудня 2020 року у зв`язку з неявкою сторін, розгляд справи відкладено на 25 січня 2021 року на 10.40 год (т.2 а.с.43).

25 січня 2021 року на електронну адресу суду від позивача ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, призначеного на 25 січня 2021 року, у зв`язку з тим, що його стан здоров`я не поліпшився та те, що він продовжує перебувати на самоізоляції та враховуючи епідемічну ситуацію в країні (т.2 а.с.46-48). Будь-яких доказів не додано до клопотання.

25 січня 2021 року судом постановлено ухвалу про залишення позову ОСОБА_1 без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України (повторна неявка позивача) т.2 а.с.49-50.

Аналізуючи матеріали справи та наведені обставини, доводи апелянта, що він належним чином не був повідомлений про розгляд справи не знайшли свого підтвердження, оскільки вищезазначені клопотання сторони позивача свідчать про обізнаність про слухання справи.

З приводу доводів апелянта щодо поважності неявки в судове засідання позивача та його представника, слід звернути увагу на таке.

Однією з підстав для залишення позову без розгляду є повторна, тобто двічі поспіль, неявка в судове засідання позивача, якщо від нього не надходило заяви про розгляд справи без його участі та існують перешкоди для такого розгляду.

Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Системний аналіз вищезазначених положень норм процесуального права дає підстави для висновку, що законодавець диференціює необхідність урахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, якою є неявка: першою чи повторною. Така диференціація обумовлена як необхідністю забезпечити дотримання прав позивача на участь у судовому засіданні у разі першої неявки за належного його повідомлення про час та місце судового засідання та поважності причин неявки, так і необхідністю введення певних обмежень з метою дотримання процесуальних строків розгляду справи, прав та інтересів іншої сторони - відповідача, який притягнутий до участі у справі позивачем, а тому саме останній має продемонструвати свій інтерес у як найскорішому розгляді справи, а отже зобов`язаний у розумні інтервали цікавитися провадженням у справі. Саме тому, повторна неявка позивача в судове засідання, незалежно від поважності її причин, дає суду підстави залишити позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його неявка не перешкоджає вирішенню спору по суті.

Таким чином, зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами, щоб не допустити затягування розгляду справи.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 11 березня 2021 року у справі № 558/9/18.

Отже, якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Правове значення в цьому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача (правова позиція Верховного Суду, викладена у постановах від 07 серпня 2020 року у справі №405/8125/15-ц, від 21 вересня 2020 року у справі №658/1141/18, від 19 квітня 2021 року у справі №675/1714/19).

Таким чином повторна неявка позивача є підставою для залишення позову без розгляду незалежно від причин такої неявки, що узгоджується з позицією Верховного Суду від 22 вересня 2021 року у справі №465/205/17.

Частиною 1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у пункті 35 рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» визначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання («Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» № 11681/85).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має тлумачитися з урахуванням верховенства права, яке вимагає, щоб сторони у справі мали ефективний судовий засіб, що давав би їм можливість заявляти про свої громадянські права. Таким чином, це положення втілює «право на суд», право на доступ до якого, тобто право на звернення до суду у цивільних справах, є лише одним аспектом; однак, це аспект, який фактично дає можливість скористатися додатковими гарантіями, викладеними в п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод покликана гарантувати не права, які є теоретичними або ілюзорними, а права, які є практичними та ефективними. Це особливо стосується гарантій, закріплених у ст.6 Конвенції, з огляду на важливе місце, яке в демократичному суспільстві займає право на справедливий суд з усіма гарантіями відповідно до цієї статті. Правила, що регулюють офіційні кроки та строки, які мають бути дотримані при подачі апеляційної скарги або заяв на судовий перегляд, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя та дотримання, зокрема, принципу правової визначеності.

Європейський суд з прав людини вказав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Каракуця проти України», заява № 18986/06, від 16 лютого 2017 року).

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи, або виконанням рішення, ухваленого на користь особи. Недотримання строків розгляду цивільних справ порушує конституційне право на судовий захист, гарантований ст.55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

Відтак, суд зобов`язаний присікати недобросовісні дії позивача та залишати позов без розгляду у разі повторної неявки належно повідомленого позивача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі. Зазначене забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 757/23967/13-ц.

З матеріалів справи вбачаться, що позивач, будучи обізнаним про можливість розгляду справи без його участі, заяву про розгляд справи за його відсутності не подавав, чим умисно затягував розгляд справи та позбавив суд можливості ухвалити рішення по суті заявлених вимог.

Враховано, що основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 01 жовтня 2020 року у справі №361/8331/18.

Саме позивач має бути у першу чергу зацікавлений у розгляді його позовних вимог у розумний строк.

Однак, ні позивач ні його представники не скористались правом проведення судового засідання в режимі відеоконференції, в порядку встановленому процесуальним законодавством, не надали суду заяв про розгляд справи у їх відсутності.

Враховуючи, що справа тривалий час перебувала на розгляді в суді першої інстанції, розгляд справи неодноразово відкладався, позивач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, двічі поспіль не з`явився в судове засідання (01 грудня 2020 року та 25 січня 2021 року), не скористався правом подати заяву про розгляд справи за його відсутності, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав, передбачених п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, для залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду.

Судом першої інстанції надано належну оцінку поведінці позивача, вжито усіх необхідних заходів для надання позивачу достатніх можливостей для викладення своєї позиції у судових засіданнях з метою дотримання принципу змагальності процесу та забезпечення права на публічне слухання справи у розумні строки, враховуючи процесуальні права інших учасників справи. Постановлюючи ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, суд першої інстанції діяв у межах своїх повноважень та у визначений процесуальним законом спосіб.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність та обґрунтованість ухвали не впливають, тому колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду без змін.

Разом з тим, відповідно до положень ч.2 ст.257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення позову без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 25 січня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20 січня 2022 року.

Головуючий:

Судді: