Справа № 442/5141/17 Головуючий у 1 інстанції: Гарасимків Л.І.
Провадження № 22-з/811/224/21 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
Категорія справи: 61
17 січня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Цяцяка Р.П.,
суддів Ванівського О.М. та Шеремети Н.О.,
за участю секретаря Симця В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові питання про ухвалення додаткового судового рішення по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02 грудня 2020 року,
Постановою Львівського апеляційного суду від 18 жовтня 2021 року задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 .
Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02 грудня 2020 року скасовано та ухвалено нову постанову, якою відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні позову до ОСОБА_1 про визнання недійсним заповіту ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідченого державним нотаріусом Першої Дрогобицької нотаріальної контори Єдин Л.В. 24.05.2002 року за реєстраційним номером 1-1200 (том 2, а.с. 23-26).

В судовому засіданні 18 жовтня 2021 року до закінчення судових дебатів у справі сторона відповідача зробила заяву про те, що протягом п`яти днів після ухвалення судом апеляційної інстанції судового рішення за наслідками апеляційного розгляду справи стороною відповідача буде подано до суду заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу з відповідними доказами про це.

Пунктом 3 частини 1 статті 270 ЦПК України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

22 жовтня 2021 року представники відповідача (апелянта) Лендьо А.Р., адвокати Волошин С.П. та Возняк В.Й., подали до суду Заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі (відповідно) 10 800 грн. та 7 000 грн., до яких долучено поштові квитанції про направлення копій цих заяв з додатками позивачу ОСОБА_2 (том 2, а.с. 28-47).

Позивач ОСОБА_2 та його представник, адвокат Крамар Ю.М., будучи своєчасно (10.12.2021 року) повідомленими про розгляд вищезгаданих заяв представників відповідача (апелянта) про стягнення витрат на професійну правничу допомогу 17 січня 2022 року (том 2, а.с. 50, 53, 54, 55, 60, 62), в судове засідання не з`явилися.

При цьому в день судового засідання, 17 січня 2022 року, представник позивача, адвокат Крамар Ю.М., надіслав до суду клопотання про відкладення розгляду заяв про стягнення витрат на професійну правничу допомогу «після 25.02.2022 року».

За вищенаведених обставин колегія суддів вважає можливим розгляд заяв про стягнення витрат на професійну правничу допомогу за відсутності позивача та його представника на підставі наявних у справі даних та доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, а також перевіривши матеріали справи в межах вирішення питання про судові витрати, колегія суддів дійшла наступних висновків.

ЦПК України встановлено, що:

- цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (статті 12 і 81);

- судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, і що витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи (частини 1 та 3 статті 133);

- витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частини 1-3 статті 137);

- розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4 статті 137);

- суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 137);

- обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 137).

Для отримання відшкодування витрат на правову допомогу слід довести: факт і тривалість надання цієї правової допомоги; факт надання допомоги адвокатом або іншим фахівцем у галузі права; факт оплати правової допомоги (або обов`язку такої оплати; п.1 ч.2 статті 137 ЦПК).

Як стверджується матеріалами справи, представники відповідача в порядку надання останньому професійної правничої допомоги приймали особисту участь у судових засіданнях, як в суді першої, так і в суді апеляційної інстанції, на підставі Договорів про надання правничої допомоги (копії яких є наявними у матеріалах справи) і до заяв про стягнення витрат на професійну правничу допомогу долучено відповідні докази про надання такої допомоги цими представниками, саме як адвокатами, та докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що вже сплачена відповідачем (том 2, а.с. 28-47).

Натомість, позивачем та його представником так і не було подано до суду клопотань про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, та (або) доводів і доказів про неспівмірність цих витрат, що унеможливлює вирішення судом питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, оскільки (ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності) суд не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, з власної ініціативи.

Вищенаведена правова позиція знайшла своє відображення у постанові Верховного Суду від 08 грудня 2021 року у справі № 454/3919/18 (провадження № 61-13848св21) і в силу положень частини 4 статті 263 ЦПК України є обов`язковою для суду апеляційної інстанції.

За вищенаведених обставин в їх сукупності колегія суддів приходить до висновку про задоволення заяв представників відповідача про стягнення з позивача на користь відповідача 17 800 (10 800 + 7 000) грн. понесених останнім витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 270, 367, 382, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В:

Заяви ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , представників ОСОБА_1 , про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 17 800 (сімнадцять тисяч вісімсот) грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 17 січня 2022 року.

Головуючий: Цяцяк Р. П.

Судді: Ванівський О.М.

Шеремета Н.О.