Справа № 307/3804/21
Провадження № 2/307/1006/21
УХВАЛА
про закриття провадження у справі
11 січня 2022 року м. Тячів
Тячівський районний суд Закарпатської області
у складі головуючої - судді Сас Л.Р.,
секретар судового засідання Пальонна М.Є.,
за участю відповідача ОСОБА_1 ,.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення вартості витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних від простроченої суми,
Національна академія внутрішніх справ (далі НАВС) 29 жовтня 2021 року у порядку цивільного судочинства пред`явила до ОСОБА_1 позов про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі в розмірі 97 559,28 грн. з урахуванням встановленого індексу інфляції в сумі 11 380,45 грн. та трьох відсотків річних від простроченої суми, що складає 4 596,20 грн., а всього 113 535,93 грн.
В обґрунтування позову позивач посилався на те, що наказом ректора Національної академії внутрішніх справ від 10 серпня 2015 року № 102 о/с ОСОБА_1 з 17 серпня 2015 року зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання академії.
Відповідач навчався за рахунок коштів державного бюджету і зобов`язувався після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років за місцем розподілу, а в разі відмови від подальшого проходження служби протягом перших трьох років після закінчення навчання відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням в навчальному закладі.
З 17 серпня 2015 року по 05 липня 2019 року відповідач у період навчання перебував на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням, медичним забезпеченням та житлом із наданням комунальних послуг.
Відповідно до наказу НАВС від 05.07.2019 № 741 відповідачу було присуджено ступінь вищої освіти бакалавр за напрямом підготовки «Правознавство» та видано диплом бакалавра та після закінчення навчання ОСОБА_1 було направлено для подальшого проходження служби до комплектуючого підрозділу.
19 лютого 2021 року на адресу НАВС надійшла інформація, що наказом ГУНП в Закарпатській області від 10 лютого 2020 року № 38 відповідача звільнено зі служби в Національній поліції на підставі поданого ним рапорту за власним бажанням, тобто, відповідач звільнився зі служби в Національній поліції до спливу встановленого трирічного терміну перебування на службі після закінчення навчання.
Відповідно до Статуту, НАВС є закладом вищої освіти із специфічними умовами навчання, державної форми власності, що провадить інноваційну освітню діяльність, пов"язані з наданням вищої освіти на різних ступенях вищої освіти за певними спеціальностями, є юридичною особою, бюджетною установою та перебуває у сфері управління Міністерства внутрішніх справ України.
Відповідно до ч. 3 ст. 64 Закону України «Про вищу освіту» випускники закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання направляються для подальшого проходження служби відповідно до законодавства.
Також, відповідно до ч. 6 ст. 18 Закону України «Про міліцію» ( в редакції, яка існувала на момент виникнення правовідносин) курсанти вищих навчальних закладів МВС України у разі дострокового розірвання договору через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість чи в разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення вищого навчального закладу, а також особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу МВС України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують МВС України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, встановленому КМУ. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.
На сьогоднішній день чинне законодавство містить аналогічні положення щодо відпрацювання трирічного терміну після закінчення навчання та обов`язку відшкодувати витрати у разі дострокового звільнення.
Згідно ухвали суду від 25 листопада 2021 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, і розгляд призначено у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін на 11 січня 2022 року.
Відповідач під час судового розгляду заявив клопотання про закриття провадження у цивільній справі з посиланням на те, що справа підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.
Вислухавши пояснення відповідача, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про закриття провадження з таких підстав.
Так, згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексах випадках.
Частиною 1ст. 19 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Згідно із приписів ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до ч. 3 ст. 7 ст. 264 ЦПК України судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
У відповідності до ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.
Частиною 4 ст. 5 КАС України передбачено, що суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.
Згідно з пунктом 17 частини першої статті 4 КАС України публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.
За змістом ст. 9 Закону України «Про міліцію», чинного на час виникнення спірних відносин, на курсантів, слухачів, ад`юнктів, інших атестованих працівників, у тому числі й викладацького складу навчальних закладів МВС, поширюються права і обов`язки, гарантії правового і соціального захисту та відповідальність працівників міліції.
Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про міліцію» працівник міліції є представником державного органу виконавчої влади, а тому його служба є публічною.
Згідно ст. 18 Закону України «Про міліцію» підготовка фахівців у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України за державним замовленням здійснюється на підставі договору про навчання, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням, управлінням МВС в Автономній Республіці Крим, області, місті Києві або Севастополі чи на транспорті та особою, яка навчається. Типову форму договору затверджує МВС за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки.
Курсанти вищих навчальних закладів МВС у разі дострокового розірвання договору через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість чи в разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення вищого навчального закладу, а також особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу МВС за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують МВС витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.
Аналогічні норми містяться в ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію», який є чинним на час розгляду справи, відповідно до ч.ч. 4,5 якої особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині четвертій цієї статті, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.
Як вбачається з матеріалів справи, наказом НАВС від 10 серпня 2015 року № 102 о/с «Про зарахування курсантів на перший курс денної форми навчання за державним замовленням у 2015 році» ОСОБА_1 з 17 серпня 2015 року зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання для здобуття ступеня вищої освіти бакалавра за державним замовленням з проходженням табірного збору з 17 серпня 2015 року Прикарпатського факультету ( м. Івано-Франківськ) за напрямом підготовки «правознавство» ( а. с. 10).
Із рапорту та наказу ГУ НП в Закарпатській області від 10 лютого 2020 року № 38 о/с По особовому складу видно, що відповідно до ч. 1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію» звільнено зі служби в поліції за п. 7 (за власним бажанням) лейтенанта поліції ОСОБА_1 оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Тячівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, з 12 лютого 2020 року.
Таким чином, відповідач перебуваючи на посаді публічної служби, звільнився з 12 лютого 2020 року за власним бажанням, що є порушенням відповідачем умов договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України.
За таких обставин спори щодо відшкодування вартості навчання особою, яка перебуває або перебувала на посадах, віднесених до державної або публічної служби, підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства, оскільки пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема й питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після його звільнення з державної служби.
Згідно правової позиції, висловленої в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 804/285/16 (провадження № 11-669апп18) та від 13 березня 2019 року у справі № 723/18/17 (провадження № 14-563цс18), зазначено, що спори, пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема й з питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з державної служби, підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства.
Відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 255 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Ураховуючи наведене, вказаний спір не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, а повинен розглядатися у порядку адміністративного судочинства, а відтак провадження у даній справі слід закрити.
Керуючись ст.ст. 258-261 ЦПК України, суд
Закрити провадження у цивільній справі за позовом Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення вартості витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних від простроченої суми.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст повної ухвали буде складено 14 січня 2022 року.

Суддя Л.Р.Сас