Справа № 541/1535/21
Провадження №2/541/63/2022
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
11 січня 2022 року м. Миргород
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області, в складі:
головуючого судді Куцин В.М.,
секретаря судового засідання Педорич К.К.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миргороді в порядку загального провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комишнянської селищної ради Миргородського району Полтавської області про стягнення орендної плати, треті особи - Товариство з обмеженою відповідальністю "Агротех-Гарантія", Миргородська районна державна адміністрація Полтавської області,
13 травня 2020 року вона уклала договір оренди вищевказаної земельної ділянки з ТОВ «Агротех-Гарантія» за №1114. Земельна ділянка при за життя ОСОБА_2 також знаходилась в оренді TOB« Агротех-Гарантія».
Відповідачем їй було відмовлено у виплаті грошових коштів.
Її намагання вирішити спір у позасудовому порядку не дали результату, тому вона змушена звернутися з даним позовом до суду.
Ухвалою судді від 14 липня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.
На момент укладення Договору оренди землі від 04 грудня 2017 року між Миргородською районною державною адміністрацією Полтавської області та ТОВ «Агротех-Гарантія» земельна частка (пай), на яку мала право позивачка, не була виділена в натурі (на місцевості), тому, до моменту реєстрації права на земельну частку (пап) та виділення її в натурі (на місцевості) дана частка рахується не витребуваною.
Просив відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
Ухвалою суду від 30 вересня 2021 року підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.
Представник третьої особи Миргородської районної державної адміністрації Полтавської області в судове засідання не з`явився, направив пояснення в якому вказував, що оскільки позивач набула право власності на земельну ділянку лише 08.05.2020, а отже, не було порушено жодних прав та інтересів позивача, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню, просив проводити розгляд справи у відсутність представника (а.с. 86).
Представник третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротех-Гарантія", Миргородської районної державної адміністрації Полтавської області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 98).
Заслухавши представників сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд вважає, що заявлений позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
На звернення ОСОБА_1 до TOB «Агротех-Гарантія» з проханням виплатити кошти за три попередні роки, їй повідомлено, що відповідно до розпорядження голови Миргородської районної державної адміністрації від 01.12.2017 року № 304 було укладено новий договір оренди вказаної земельної ділянки від 04.12.2017 року № 2 і орендна плата сплачувалась до бюджету Комишнянської селищної ради (а.с.9).
Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно частини 1 та 3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Відповідно до ч. 1 ст. 79 Земельного кодексу України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.
Статтею 79-1 ЗК України визначено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).
Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.
Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.
Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.
Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі,
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», станом на 01.01.2019, підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації.
Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).
У разі подання заяв про виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) більшістю власників земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства відповідна сільська, селищна, міська рада чи районна державна адміністрація
приймає рішення про розробку проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).
Частиною 2 статті 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» визначено, що невитребуваною є земельна частка (пай), на яку не отримано документа, що посвідчує право на неї, або земельна частка (пай), право на яку посвідчено відповідно до законодавства, але яка не була виділена в натурі (на місцевості).
Згідно з пунктом 12 постанови Кабінету Міністрів України від 04 лютого 2004 року № 122 «Про організацію робіт та методику розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв)»нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки передаються у розпорядження сільських, селищних, міських рад чи райдержадміністрацій з метою надання їх в оренду.
Тобто, на момент укладення Договору оренди землі від 04 грудня 2017 року між Миргородською районною державною адміністрацією Полтавської області та ТОВ «Агротех-Гарантія» земельна частка (пай), на яку мала право ОСОБА_1 , не була виділена в натурі (на місцевості).
Статтею 125 ЗК України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Згідно ст.126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".
Пунктом 12 розділу X Перехідних положень Земельного кодексу України визначено, що повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади. Таким чином, відповідна рада чи місцева адміністрація, керуючись зазначеними положеннями, може надати в оренду земельну частку (пай), власник якого не реалізував свого права, включаючи до договору оренди положення про термін дії договору.
Цивільним кодексом України визначено , що часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день з якого вона оголошується померлою. Стаття 1269 ЦК України зобов`язує особу спадкоємця, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно з спадкодавцем подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Цивільним кодексом України, зокрема ст. 1297 закріплено обов`язок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якого є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Стаття 182 ЦК України вказує на необхідність спадкоємця зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Згідно ч. 1ст. 181 ЦК України до нерухомих речей, зокрема, належать земельні ділянки.
Відповідно до частини п`ятої статті 1268 ЦК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно частини третьої статті 1296 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Тлумачення вказаних норм свідчить, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державну реєстрацію права.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
Звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_1 на підтвердження позовних вимог не надала доказів, що спадкодавець передав в оренду належну йому земельну ділянку, відповідно до умов якого передбачено отримання орендної плати спадкоємцями.
Вказана земельна ділянка була сформована 23.10.2017 відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с. 62).
Враховуючи вищевикладене, в задоволенні заявлених позовних вимог необхідно відмовити за недоведеністю.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.
Керуючись ст. ст.4, 10, 12, 13, 77, 81, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд -
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка с. Шульги, Миргородського району, Полтавської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 . рнокпп НОМЕР_1 .

Комишнянська селищна рада Миргородського району Полтавської області, місцезнаходження: вулиця Миру,84, смт. Комишня Миргородського району Полтавської області, .

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агротех-Гарантія", місцезнаходжння: вул. Миру, 107, селище Комишня, Миргородський район, Полтавська область, .

Миргородська районна державна адміністрація Полтавської області, місцезнаходження: вул. Гоголя, 120, м. Миргород, Полтавська область, .

Повне судове рішення складено 21 січня 2022 року.

Суддя: В. М. Куцин