ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/714/22 Справа № 179/1141/21 Суддя у 1-й інстанції - Ковальчук Т. А. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2022 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого Куценко Т.Р.,

суддів: Демченко Е.Л., Макарова М.О.,

за участю секретаря Заворотного К.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на ухвалу Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 06 вересня 2021 року за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Самбурської Т.С. з розрахунку аліментів неправомірними, скасування розрахунку заборгованості зі сплати аліментів та зобов`язання перерахувати заборгованість зі сплати аліментів, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2021 року до суду надійшла скарга ОСОБА_1 на дії державного виконавця Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Самбурської Т.С., в якій просив суд:

- визнати дії Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо розрахунку аліментів у порядку контролю за виконанням судового рішення неправомірними;

- скасувати розрахунок заборгованості зі сплати аліментів державного виконавця Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Самбурської Т.С. № 47124 від 12.07.2021 р. як протиправний;

- перерахувати (обчислити) заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів та постановити ухвалу згідно якої зобов`язати посадових осіб Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) встановити заборгованість у розмірі 42 794,34 гривень, шляхом складення нового розрахунку;

- стягнути судові витрати на користь заявника за рахунок бюджетних асигнувань Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро).

Скарга обґрунтована тим, що на виконанні у Новокодацькому відділі державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Дніпро) перебуває Виконавчий лист № 2/179/522/18, виданий 13 серпня 2018 року Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частки доходу з 23 квітня 2018 року. Виконавче провадження за цим виконавчим документом зареєстроване у Автоматизованій системі виконавчого провадження за номером № 58068956 від 14 січня 2019 року. Станом на 12 липня 2021 року, відповідно до розрахунку державного виконавця № 47124 від 12 липня 2021 року, заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів становить 89 665,68 гривень, до якого, всупереч повноваженням державного виконавця Новокодацького ВДВС, включена і заборгованість у розмірі 34 905,74 грн., яка виникла у боржника ОСОБА_1 за попереднім виконавчим листом №423/2041/12, виданим 05 жовтня 2012 року Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, який перебував на виконанні у Соборному ВДВС, однак постановою державного виконавця від 13 листопада 2018 року виконавче провадження №46838357 є закінченим у зв`язку із надходженням виконавчого листа про зміну розміру аліментів.

Разом з цим, скаржник зазначає, що зазначені обставини потягли за собою і порушення розрахунків заборгованості від 01 травня 2019 року, 01 червня 2019 року, 01 лютого 2021 року, 18 березня 2021 року та 25 червня 2021 року за виконавчим листом № 2/179/522/18, виданим судом 13 серпня 2018 року, які проведені державним виконавцем всупереч ст. 195 Сімейного Кодексу України, де не враховано періоди отримання доходу ОСОБА_1 , а розрахунки заборгованості складаються лише із середньої заробітної плати працівника у Дніпропетровській області, без врахування доходу боржника та направлення виконавчого листа за місце роботи боржника.

Натомість скаржником проведено свій розрахунок заборгованості, де станом на 15 липня 2021 року загальна заборгованість становить 42 794,34 грн.

Ухвалою Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 06 вересня 2021 року відмовлено в задоволені скарги.

Не погоджуючись зі вказаною ухвалою ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити вимоги скаржника, посилаючись на те, що дане судове рішення є незаконним, ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, без надання належної оцінки доводам та діям державного виконавця Новокодацького ВДВС із зарахування попередньої заборгованості за виконавчим листом 423/2041/12 від 05 жовтня 2012 року, нарахованою Соборним ВДВС, до заборгованості, яка нарахована за виконавчим листом №2/179/522/18 від 13 серпня 2018 року та без врахування доходу боржника.

23 жовтня 2021 року Новокодацьким ВДВС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), на виконання вимог ст 360 ЦПК України, подано відзив на апеляційну скаргу, в якій останнє посилається на те, що дії державного виконавця були направлені на виконання вимог виконавчого документу, розрахунок заборгованості проведений у відповідності до вимог законодавства та норм Закону України Про виконавче провадження, а попередня заборгованість у розмірі 34 905,74 грн. є чинною, оскільки виконавчий лист №423/2041/12 від 05 жовтня 2012 року не скасований та підлягає примусовому виконанню, як і змінений розмір аліментів за виконавчим листом 179/761/18 від 13 серпня 2018 року, заборгованість за яким нарахована державним виконавцем у відповідності до відомостей, які він мав, а посилання скаржника на самостійний пошук доходів боржника не відповідає положенням Закону України Про виконавче провадження, коли це є прямим обов`язком боржника письмово повідомляти про зміну місця роботи та свого майнового стану, у відповідності до ст. 19 Закону України Про виконавче провадження.

При цьому зазначив, що боржником ОСОБА_1 вже надано довідки про доходи на місцях роботи, тому на підставі цих відомостей за період з 10 липня 2020 року по 25 лютого 2021 року заборгованість буде перерахована державним виконавцем, як і враховано заяву про перерахунок від 29 червня 2021 року, в якій боржник повідомив, що перебуває на обліку у Дніпропетровському міському центрі зайнятості, що перевіряється державним виконавцем на теперішній час, однак станом на 01 серпня 2021 року загальна заборгованість ОСОБА_1 становить 91 530,90 грн., яку він не погасив ані повністю, ані частково, тому скаржником не доведено порушення його прав, що є його процесуальним обов`язком, а вимоги заяви ОСОБА_1 , а також його апеляційної скарги не містять правового обґрунтування, з огляду на що просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги в повному обсязі.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною п`ятою статті 124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Зазначене конституційне положення відображено і у статті 18 ЦПК України, відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 13 Закону, під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесенняпостанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 18 Закону передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Зокрема, виконавець зобов`язаний:

1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;

3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;

4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом;

5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

За змістом статті 71 Закону порядок стягнення аліментів визначається законом.

Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі подання заяви стягувачем або боржником (пункт 2 частина 4 статті 71 Закону).

У статті 195 Сімейного кодексу України передбачено порядок визначення заборгованості за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу).

Згідно з частиною третьою статті 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Згідно з частиною першою статті 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

Відповідно до частини 8 статті 71 Закону спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини першої статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Дана норма кореспондується статті 74 Закону, відповідно до якої рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно з частинами першою, другою статті 449 ЦПК скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Відповідно до частини другої статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Так, судом першої інстанції встановлено, що 05 жовтня 2012 року Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області було видано виконавчий лист № 423/2041/12 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі 800 грн. до досягнення дитиною повноліття починаючи з 21 серпня 2012 року (т. 1 а. с. 12).

18 жовтня 2012 року державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Корчагіною Д.В. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 34811706 за виконавчим листом від 05 жовтня 2012 року (т. 1 а. с. 14).

17 лютого 2015 року державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Штефаном С.О. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 34811706, у зв`язку з направленням за належністю виконавчого листа до Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції (т. 1 а. с. 15).

11 березня 2015 року державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Садовниченко А.В. відкрито виконавче провадження № 46838357 за виконавчим листом (т. 1 а. с. 16).

15 червня 2018 року заочним рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області по справі № 179/761/18 змінено розмір на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 23 квітня 2018 року до досягнення повноліття (т. 1 а. с. 18-20).

На підставі заочного рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 15 червня 2018 року, 13 серпня 2018 року було видано виконавчий лист (т. 1 а. с. 121).

13 листопада 2018 року державним виконавцем Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Нечай Л.С. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 46838357 від 11 березня 2015 року, у зв`язку із поверненням до суду виконавчого листа № 423/204/12 від 05 жовтня 2012 року виданого Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області про стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 , в зв`язку з винесенням рішення 15 червня 2018 року про заміну розміру аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 .. Заборгованість по сплаті аліментів по виконавчому листу № 423/204/12 виданого 05 жовтня 2012 року становить 34 905,74 грн. (т. 1 а. с. 129).

14 січня 2019 року державним виконавцем Новокодацького відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Березою А.О. винесена постанова про відкриття виконавчою провадження № 58068956, на підставі виконавчого листа від 13 серпня 2018 року (т. 1 а. с. 114).

У відповідності до ч.ч. 4,5 ст. 19 Закону України Про виконавче провадження сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Боржник зобов`язаний:

1) утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення;

2) допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій;

3) за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України;

4) повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини;

5) своєчасно з`являтися на вимогу виконавця;

6) надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Відповідно до розрахунку, складеного 21 червня 2019 року державним виконавцем Новокодацького відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Березою А.О. по ВП № 58068956, загальна сума заборгованості становить 67096 грн. 89 коп. (т. 1 а. с. 160).

Відповідно до розрахунку, виданого 12 липня 2021 року державним виконавцем Новокодацького відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Самбурською Т.С., станом на 01 липня 2021 року заборгованість зі сплати аліментів ОСОБА_1 на підставі виконавчого листа від 13 серпня 2018 року по ВП № 58068956 становить 89665,68 грн. (т. 1 а. с. 13).

При цьому, судом першої інстанції вірно встановлено, що не спростовано і при розгляді апеляційної скарги, що боржником не надавалось своєчасно відомостей державному виконавцю про його працевлаштування та отримання доходу за для направлення виконавчого листа за його місцем роботи, що є його обов`язком, а надано такі відомості значно пізніше лише 29 червня 2021 року, що буде враховано державним виконавцем при перерахунку заборгованості по сплаті аліментів за заявою боржника.

Звертаючись до суду зі скаргою на дії державного виконавця та заперечуючи факт наявності заборгованості, боржник зазначає, що державним виконавцем неправомірно включено заборгованість за виконавчим провадженням, яке закінчено до іншого виконавчого провадження № 58068956.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що матеріали справи не містять даних про те, що ОСОБА_1 оскаржував і не погоджувався з вищезазначеними розрахунками, так і не надано заявником таких доказів і в апеляційній інстанції, як і відсутні відомості про погашення боржником заборгованості по аліментам.

Судом встановлено, що виконавчий лист № 423/2041/12 від 05 жовтня 2012 року про стягнення з ОСОБА_1 аліментів є чинним та таким, що підлягає виконанню, у зв`язку із чим заборгованість в розмірі 34905,74 грн., як фіксована сума боргу ОСОБА_1 за попереднім виконавчим листом, включена до загальної суми боргу, у відповідності до розрахунку виданого 12 липня 2021 року державним виконавцем Новокодацького відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Самбурською Т.С., а тому підлягає стягненню по ВП № 58068956. Заочним рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області по справі № 179/761/18 змінено розмір стягуваних з ОСОБА_1 аліментів, однак не припинено їхнє стягнення, як і не припинено дію виконавчого листа № 423/2041/12 від 05 жовтня 2012 року, хоча і виконавче провадження № 46838357 закінчено 11 березня 2015 року постановою державного виконавця у зв`язку із наявністю іншого виконавчого листа, де змінено лише розмір аліментів, а не закінчений обов`язок боржника сплачувати заборгованість по аліментам в розмірі 34905,74 грн..

Відповідно до частини третьої статті 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Виходячи з викладеного, колегія суддів приходить до висновку що суд першої інстанції належним чином перевірив фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні скарги, оскільки боржник не надавав самостійно та своєчасно довідок про його доходи, не повідомляв місця роботи, що є його прямим обов`язком, в силу ст. 19 Закону України Про виконавче провадження, а про наявність попереднього боргу зі сплати аліментів був достеменно обізнаний, натомість сама наявність попереднього боргу не посприяла нарахуванню щомісячних платежів за другим виконавчим провадженням, а лише склала загальну суму заборгованості по сплаті аліментів у двох виконавчих провадженнях.

З огляду на наведене, доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості та незаконності судового рішення не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції в якості підстав для його скасування, оскільки скарга не містить обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування висновків суду.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно з ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала судом першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону, а тому підстав для її скасування чи зміни не вбачає.

керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 06 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова суду може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Е.Л. Демченко М.О. Макаров