Справа № 490/4621/16-ц
н/п 4-с/490/92/2021
Центральний районний суд м. Миколаєва
У Х В А Л А

17 січня 2022 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Шолох Л.М.,

при секретарі судових засідань Черновій Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаїв скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Центрального відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області у справі № 490/4621/16-ц за позовом ПАТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

До Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла скарга ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця, у якій вона просить скасувати постанову державного виконавця Центрального відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 14 грудня 2016 року про арешт її майна у виконавчому провадженні № 52546046.

Протоколом розподілу судової справи між суддями від 20 жовтня 2021 року визначено головуючого суддю Шолох Л.М.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 25 жовтня 2021 року скаргу прийнято до розгляду.

У судове засідання сторони у справі та державний виконавець не з`явилися, не повідомивши суд про причини неявки.

Відповідно до приписів частини другої статті 450 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності осіб, які не з`явилися.

Дослідивши матеріали цивільної справи № 490/4621/16-ц судом встановлено таке.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 19 липня 2016 року задоволено позов ПАТ КБ «Приватбанк» та стягнуто з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором у сумі 12 455 грн 82 коп. та вирішено питання про розподіл судових витрат.

Це рішення набрало законної сили та звернуто до примусового виконання, яке здійснювалося Центрального відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (виконавче провадження №25246046).

Постановою Центрального відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 14 грудня 2016 року накладено арешт на майно боржника у виконавчому провадженні № 52546046.

Постановою Центрального відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 31 червня 2018 року виконавчий лист повернуто на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» (у зв`язку із відсутністю майна боржника).

31 серпня 2021 року скаржниця звернулася до Центрального відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Миколаєві із клопотанням про зняття арешту накладеного на її майно.

Листом від 16 вересня 2021 року скаржницю повідомлено про те, що відповідно до

Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець позбавлений можливості самостійно зняти арешт із майна боржника.

Цей лист скаржниця отримала 21 вересня 2021 року, а 27 вересня 2021 року подала до Центрального районного суду м. Миколаєва скаргу на бездіяльність державного виконавця щодо не зняття арешту з її майна.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості суд зазначає таке.

Відповідно до частини сьомої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції, чинній станом на час винесення оскаржуваної постанови, передбачено, що у разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника. У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.

Отже, враховуючи зазначене постанова державного виконавця від 14 грудня 2016 року у виконавчому провадженні № 52546046 є такою, що винесена відповідно до вимог зазначеного закону. Підстав для її скасування суд не вбачає.

Як свідчать наявні у матеріалах справи докази, виконавче провадження № 52546046 завершено на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» (у зв`язку із відсутністю майна боржника).

Однак питання про зняття арешту із майна боржника державним виконавцем вирішено не було. У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно містить запис про накладення арешту на майно ОСОБА_1 відповідно до постанови Центрального ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області від 14 грудня 2016 року ВП 52546046.

Відповідно до частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

Частина п`ята стаття 59 Закону України «Про виконавче провадження» вказує на те, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

За такого, зважаючи на те, що виконавче проводження № 52546046 закінчено поверненням виконавчого листа з огляду на відсутність у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення, скарга підлягає частковому задоволенню. Центральний відділ державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) слід зобов`язати зняти арешт з майна ОСОБА_1 , накладений постановою Центрального відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 14 грудня 2016 року у виконавчому провадженні № 52546046.

Керуючись статтями 447-451 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов`язати Центральний відділ державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) зняти арешт з майна ОСОБА_1 , накладений постановою Центрального відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 14 грудня 2016 року у виконавчому провадженні № 52546046.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя Л.М. Шолох