Справа № 128/608/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2022 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі :

головуючого судді Шевчук Л.П.,

при секретарі судового засідання Ружицькій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування, мотивуючи її тим, що 17.02.2005 дядько позивача - ОСОБА_2 було складено заповіт, відповідно до якого заповів ОСОБА_3 житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами та земельні ділянки біля нього, що по АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 дядько позивача - ОСОБА_2 помер. З метою оформлення свої спадкових прав після смерті дядька позивач звернувся до нотаріальної контори. Проте нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки у нього були відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, а також відсутня їх реєстрація, оскільки спадкодавець за життя не встиг вчинити відповідних дій по оформленню права власності на домоволодіння та земельні ділянки. З метою захисту своїх прав позивач звернувся до суду із позовом про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 на житловий будинок та на дві земельні ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер :02:001:0028, та площею 0,1657 га, кадастровий номер :02:001:0029, що по АДРЕСА_1 . В ході розгляду справи до суду звернулася ОСОБА_2 із позовом про визнання права власності на майно колгоспного двору, як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору. Позов було обгрунтовано тим, що після смерті її чоловіка спадщина не відкривалася, так як вона проживала із ним та вела господарство в колгоспному дворі до якого входить житловий будинок із земельною ділянкою по АДРЕСА_1 . також вказувала, що вони мали державні акти на земельні ділянки для ведення особистого господарства у Вінницькому районі Вінницької області. А тому, оскільки спірний будинок відноситься до суспільної групи господарств колгоспного двору, то в даному випадку, спадщина не відкривалася, а отже вона є власником всього майна колгоспного двору. У зв"язку із цим ОСОБА_2 просила визнати за нею право власності на майно колгоспного двору до складу якого входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та дві земельні ділянки площею 0,2500 га і 0,1657 га. Рішенням Вінницького районного суду позов ОСОБА_3 та позов ОСОБА_2 задоволено частково. Рішенням апеляційного суду Вінницької області рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_3 задоволено частково, визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами в АДРЕСА_1 . Позов ОСОБА_2 задоволено частково: визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами в АДРЕСА_1 . В решті позовних вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відмовлено. Внаслідок прийнятого апеляційним судом Вінницької області рішення сторони зареєстрували право власності на відповідні частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами в АДРЕСА_1 . Щодо вимог сторін в частині позовних вимог про визнання права власності на земельні ділянки площею 0,2500 га та 0,1657 га, то апеляційним судом Вінницької області зазначено наступне. Сторонами не отримувалися відмови нотаріуса у видачі їм свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки, а відтак право ОСОБА_3 і ОСОБА_2 на оформлення права власності на земельні ділянки не втрачено, тому позовні вимоги в цій частині є передчасними. 14.11.2018 ОСОБА_3 звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер :02:001:0028, що по АДРЕСА_1 . Також 14.11 .2018 до нотаріуса звернулася ОСОБА_2 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,1657 га, кадастровий номер :02:001:0029, що по АДРЕСА_1 . 26.12.2018 нотаріусом винесено постанову, в якій відмовлено ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у вчиненні нотаріальної дії, яка мотивована тим, що земельна ділянка надана для будівництва і обслуговування житлового будинку повинна спадкуватися в тих же частинах, що й спадкується житловий будинок. Окрім того, з наданих державних актів на право власності на земельні ділянки неможливо встановити як з ним знаходиться біля будинку. Так, в заповіті зазначено, що спадкодавець заповів ОСОБА_3 житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами і земельну ділянку біля нього. Обидві земельні ділянки фактично складають один двір, розташовані за однією адресою. З огляду на викладене просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер :02:001:0028, що по АДРЕСА_1 , із врахуванням уточнених позовних вимог (а.с. 2-6, 160).

Відповідачкою ОСОБА_2 подано зустрічну позовну заяву до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування, мотивуючи її тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 17.02.2005 чоловік склав заповіт, яким заповів ОСОБА_3 житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами та земельні ділянки біля нього, що по АДРЕСА_1 . У зв`язку із неможливістю оформлення права власності на майно, яке залишилося після смерті чоловіка, вона звернулася до суду. За рішенням апеляційного суду Вінницької області за нею було визнано право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 . В решті позовних вимог відмовлено. Також суд у своє му рішенні наголосив, що сторонами не отримувалися відмови нотаріуса у видачі їм свідоцтв про право на спадщину на земельні ділянки, а відтак право ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на оформлення права власності на земельні ділянки не втрачено, отже вимоги в цій частині позову є передчасними. 14.11.2018 вони із відповідачем звернулися до нотаріуса із заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину на спірні земельні ділянки. Однак постановою нотаріуса від 26.12.2018 їм було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки спадкування земельної ділянки відбувається в тих же частках що й спадкування будинку. Окрім того, за наданими державними актами на земельні ділянки неможливо встановити, яка з них знаходиться біля будинку. Враховуючи викладене просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер :02:001:0028, що по АДРЕСА_1 , із врахуванням уточнених позовних вимог (а.с. 67-71, 162).

Ухвалою суду від 24.04.2020 прийняти до розгляду та відкрити провадження у цивільній справі №128/608/20 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування, розгляд якої вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче судове засідання (а.с. 44).

Ухвалою суду від 05.10.2020 прийнято до спільного розгляду із первісним позовом та об`єднано в одне провадження із первісним позовом зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування (а.с. 88).

Ухвалою суду від 23.11.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 141).

Ухвалою суду від 06.04.2021 зупинено провадження у цивільній справі №128/608/20 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування, до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі №128/542/21 за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_2 до ОСОБА_5 за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - державного нотаріуса Вінницької районної державної нотаріальної контори Когутницького Є.В., про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним, яка перебуває в провадженні Вінницького районного суду Вінницької області (а.с. 157).

Ухвалою суду від 23.12.2021 провадження по цивільній справі №128/608/20 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування - поновлено, визначено дату судового засідання (а.с. 160).

Ухвалою суду від 17.01.2022 позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування в частині позовних вимог про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1657 га, кадастровий номер :02:001:0029, розташованої в АДРЕСА_1 - залишено без розгляду. Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування в частині позовних вимог про визнання права власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1657 га, кадастровий номер :02:001:0029, розташованої в АДРЕСА_1 - залишено без розгляду.

Позивач-відповідач за первісним позовом ОСОБА_3 та його представник - адвокат Ткач Ю.А. в судове засідання для розгляду справи по суті не з`явились. Представником подано заяву, в якій позовні вимоги за первісним позовом він підтримує, вимоги за зустрічним позовом визнає та просить справу розглянути у їх відсутність.

Відповідач-позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 та її представник - адвокат Сауляк Є.В. . в судове засідання для розгляду справи по суті не з`явились. Представником подано заяву, в якій позовні вимоги за первісним позовом він визнає, вимоги за зустрічним позовом підтримує і просить їх задоволити, а також просить справу розглянути у їх відсутність.

Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ст. 223 ЦПК України не вбачається, нез`явлення позивача не перешкоджає вирішенню спору, а відтак судом ухвалено проводити судове засідання у відсутність сторін.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу проводиться судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

На підставі досліджених безпосередньо у судовому засіданні доказів судом встановлено, що відповідно до копії паспорта громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований в АДРЕСА_2 (а.с. 30).

Відповідно до копії паспорта громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована в АДРЕСА_1 (а.с 72).

Згідно копії заповіту складеного 17.02.2005 (а.с. 24) ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканець АДРЕСА_1 , на випадок своєї смерті заповів ОСОБА_3 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами і земельну ділянку біля нього, що розташовані по АДРЕСА_1 .

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 27) ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до рішення Апеляційного суду Вінницької області від 07.06.2017 у цивільній справі №128/218/16-ц (а.с. 9-20) позов ОСОБА_3 до Малокрушлинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом - задоволено частково. Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 в іншій частині - відмовлено. Позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на майно колгоспного двору - задоволено частково. Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в іншій частині - відмовлено.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_7 в частині визнання права власності на земельні ділянки площею 0,2500 га та 0,1657 га, у вказаному рішенні апеляційного суду Вінницької області зазначено, що вони не можуть бути задоволені, зважаючи на наступне. Як убачається із матеріалів справи та не заперечується сторонами, ОСОБА_3 та ОСОБА_7 не отримували відмови нотаріуса у видачі їм свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки. ОСОБА_3 та ОСОБА_7 не використали своє право оформити спадкові права на земельні ділянки у встановленому законом порядку, відмову нотаріуса не отримували, і таке право ними не втрачено і на сьогодні, а тому вимоги позовів в цих частинах є передчасними.

З копій Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №94277728 від 11.08.2017 та №94277579 від 11.08.2017 (а.с. 28, 29) вбачається, що за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровано по 1/2 частці житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Відповідно до копії державного акта на право власності на земельну ділянку Серії ВН №024745, виданого 06.05.2004 (а.с. 25) ОСОБА_7 належить земельна ділянка площею 0,2500 га в АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:001:0028, цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-017 від 14.07.2017 (а.с. 32-33),земельна ділянка площею 0,2500 га, кадастровий номер :02:001:0028, що розташована по АДРЕСА_1 , зареєстрована за ОСОБА_7 .

З копії спадкової справи №403/2015 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 (а.с. 92-132) вбачається, що 18.08.2015 до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька ОСОБА_7 звернулася його дочка ОСОБА_5 .. 16.10.2015 до нотаріуса із заявою про прийняття після смерті дядька ОСОБА_7 в порядку спадкування за заповітом звернувся ОСОБА_3 .. 20.10.2015 до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті свого чоловіка ОСОБА_7 звернулася його дружина ОСОБА_7 .. Державним нотаріусом Вінницької районної державної нотаріальної контори Когутницьким Є.В. 05.03.2020 спадкоємиці ОСОБА_5 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_7 - 1/2 частку земельної ділянки площею 0,1657 га, кадастровий номер :02:001:0029, яка розташована в с. Малі Крушлинці Вінницького району Вінницької області, цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства. Також 05.03.2020 нотаріусом спадкоємиці ОСОБА_5 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_7 - 1/2 частку земельної ділянки площею 0,0695 га, кадастровий номер :02:001:0030, яка розташована на території с. Малі Крушлинці Вінницького району Вінницької області, цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства. Також, 05.03.2020 2020 нотаріусом спадкоємиці ОСОБА_5 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_7 - 1/2 частку земельної ділянки площею 1,9584 га, кадастровий номер :01:003:0176, яка розташована на території Малокрушлинцької сільської ради Вінницького району Вінницької області, цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 21.05.2020 нотаріусом спадкоємиці ОСОБА_7 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_7 - 1/2 частку земельної ділянки площею 1,9584 га, кадастровий номер :01:003:0176, яка розташована на території Малокрушлинцької сільської ради Вінницького району Вінницької області, цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Постановою державного нотаріуса Вінницької районної державної нотаріальної контори №253/02-31 від 26.12.2018 ОСОБА_3 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер :02:001:0028, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , а ОСОБА_7 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,1657 га, кадастровий номер :02:001:0028, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки з наданих документів вбачається, що рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 07.06.2017 право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 визнано за ОСОБА_3 та ОСОБА_7 в 1/2 частці кожному. Відповідно до положень ст. 1225 ЦК України та ст. 120 ЗК України право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування жилого будинку повинно спадкуватися у тих же частках, що й право власності на житловий будинок, розташований на цій земельній ділянці. Окрім того, з наданих державних актів на земельну ділянку, вбачається що до складу спадкового майна входить дві земельні ділянки розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , і встановити яка саме біля будинку неможливо.

Таким чином, судом встановлено, що позивач-відповідач ОСОБА_3 є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , а відповідачка-позивачка ОСОБА_7 є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 . Сторони як спадкоємці за заповітом та за законом прийняли спадщину відповідно до положень ст. 1269 ЦК України шляхом подачі відповідних заяв до нотаріальної контори. До складу спадкового майна входить житловий будинок по АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 0,2500 га, кадастровий номер :02:001:0028, що розташована під зазначеним житловим будинком та має цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель, належної ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ВН №024745. Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 07.06.2017 у справі №128/218/16-ц за ОСОБА_3 та ОСОБА_7 визнано право власності по 1/2 частці житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . На підставі вказаного рішення суду сторони зареєстрували за собою право власності на відповідні частки даного житлового будинку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Однак через те, що вказаним рішенням суду не було вирішено питання щодо земельної ділянки площею 0,2500 га, яка відведена для будівництва і обслуговування житлового будинку, а також через те, що державним нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки спірна земельна ділянка, відповідно до положень ст. 1225 ЦК України та ст. 120 ЗК України, повинна спадкуватися у тих же частках, що й право на житловий будинок, сторони позбавлені можливості оформити свої спадкові права на спірну земельну ділянку у інший спосіб. Тобто, вирішити дане питання, окрім як в судовому порядку, стороні позбавлені можливості, їх право на спадщину порушене та підлягає захисту.

Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає прийняті судом до уваги докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Із встановлених обставин випливає, що між сторонами виникли правовідносини спадкування за заповітом, що регулюються Цивільним Кодексом України, Земельними кодексом України, які застосував суд при вирішенні справи та на які посилався позивач.

Відповідно до ст. 25 ЦК України - цивільна правоздатність фізичної особи виникає в момент її народження і припиняється в момент її смерті.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Статтею 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народжені після його смерті.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч.ч.1, 5, 6 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття.

Відповідно до ст.1225 ЦК України - право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Згідно ч. 1 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Відповідно до ст. ст. 125, 126 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 1 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно аналізу положень ст. 392 ЦК України, вбачається, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, є визнання права.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно змісту ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги за первісним позовом та за зустрічним позовом підлягають задоволенню, так як є обґрунтованими, доведеними позивачами, відповідають матеріальному закону. Викладені обставини знайшли своє підтвердження. Судом не встановлено порушення права інших осіб при визнанні права власності по 1/2 частці на земельну ділянку за сторонами, що належить померлому ОСОБА_7 ..

Відповідно до ст.ст. 25, 1216, 1217, 1218, 1221, 1222, 1223, 1225, 1268, 1270, 1273 ЦК України, ст.ст. 5, 6, 22, 25, 116, 125, 126 ЗК України, керуючись, ст.ст. 1, 10, 76-80, 89, 258, 259, 263-265, 273, 293- 294, 315, 319, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/2 частку земельної ділянки, площею 0,2500 га, кадастровий номер :02:001:0028, цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої по АДРЕСА_1 .

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/2 частку земельної ділянки, площею 0,2500 га, кадастровий номер :02:001:0028, цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Сторони по справі:

Позивач-відповідача - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканець АДРЕСА_2 ;

Відповідач-позивач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , мешканка АДРЕСА_1 .

Суддя Л.П. Шевчук