Справа № 152/1148/14-ц
Провадження № 22-ц/801/196/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Соколовська Т. О.
Доповідач:Сало Т. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2022 рокуСправа № 152/1148/14-цм. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі: головуючого судді Сала Т.Б., суддів: Берегового О.Ю., Якименко М.М., розглянувши апеляційну скаргу заступника начальника Немирівського відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Головенько Руслани Володимирівни на ухвалу Шаргородського районного суду Вінницької області від 09 грудня 2021 року, постановлену суддею Соколовською Т.О., повний текст ухвали складено 09 грудня 2021 року, в цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на рішення та бездіяльність заступника начальника Немирівського відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Головенько Руслани Володимирівни,

встановив:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою, в якій просив:

- визнати протиправною бездіяльність заступника начальника Немирівського РВ ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Головенько Р.В. у період з 07 жовтня до 25 листопада 2021 року, яка полягає у неприйнятті, відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» постанови про відновлення виконавчого провадження з виконання судового рішення та в неприйнятті відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» постанови про зміну назви сторони виконавчого провадження, у виконавчому провадженні №44291829;

- визнати протиправними та скасувати постанови, винесені заступником начальника Немирівського РВ ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Головенько Р.В. про розшук майна боржника від 16.11.2021; про арешт майна боржника від 16.11.2021; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 16.11.2021; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 16.11.2021; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю від 16.11.2021; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання від 16.11.2021, про накладення штрафу від 16.11.2021, у виконавчому провадженні № 44291829.

В обґрунтування скарги зазначив, що рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 30.07.2014 у справі №152/1148/14-ц стягнуто з нього на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 700 грн щомісяця, починаючи з дня звернення до суду з позовом, а саме з 01.04.2014 і до досягнення дитиною повноліття. Цього ж дня на виконання вказаного рішення за заявою ОСОБА_2 було видано виконавчий документ.

05.08.2014 за заявою стягувача ОСОБА_2 було відкрито виконавче провадження № 44291829. У подальшому, боржник та стягувач домовилися, що стягувач письмово звернеться до державної виконавчої служби із заявою про повернення їй виконавчого документа без виконання, а він не в рамках виконавчого провадження буде добровільно сплачувати аліменти.

28.12.2017 заступником начальника Немирівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області Головенько Р.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №44291829 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження», яку 29.12.2017 із оригіналом виконавчого листа надіслано на адресу Шаргородського районного суду Вінницької області, а 22.02.2021 матеріали виконавчого провадження знищено у зв`язку із закінченням строків їх зберігання, які становлять три роки.

13.09.2021 ОСОБА_2 , вважаючи постанову про закінчення виконавчого провадження незаконною, подала скаргу з вимогою про її скасування. 07.10.2021 начальником Немирівського РВ ДВС Скибою Т.М. винесено постанову про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 28.12.2017 та направлено на адресу Шаргородського районного суду Вінницької області вимогу про повернення оригіналу виконавчого листа, у зв`язку із скасуванням вказаної постанови та відновленням виконавчого провадженим № 44291829.

19.10.2021, отримавши оригінал виконавчого документу, заступник начальника Головенько Р.В. винесла постанову про повернення виконавчого документа стягувачу та надіслала її разом із виконавчим документом на адресу стягувача ОСОБА_2 , після чого стягувачка 27.10.2021 подала скаргу на дану постанову з вимогою про її скасування, за результатами розгляду якої скарга була задоволена, оскаржувана постанова скасована.

05.11.2021 стягувачка через представника надіслала на адресу ДВС заяву про відновлення виконавчого провадження разом з оригіналом виконавчого листа. На підставі цієї заяви заступник начальника Немирівського відділу ДВС у Вінницькому районі Вінницької області Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Головенько Р.В. здійснила розрахунок заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні № 44291829, який склав 34 688, 50 грн, з урахуванням інфляції за період з 01.01.2018 по 31.10.2021.

16 листопада 2021 року винесено постанови про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, у праві полювання, користування зброєю, у праві керування транспортними засобами, про розшук боржника, про арешт майна, про накладення штрафу та внесено його до Єдиного реєстру боржників.

Оскаржувані постанови вважає протиправними у зв`язку з винесенням їх з грубим порушенням процедури на підставі абз. 3 ч. 5 ст. 13 ЗУ «Про виконавче провадження».

У матеріалах виконавчого провадження будь-яка інформація про проведення перевірки чи прийняття вищезазначених постанов щодо правомірності прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження відсутня, звідки слідує, що остання виносилась формально без з`ясування обставин необхідних для її винесення. Крім того, на момент винесення оскаржуваної постанови матеріали виконавчого провадження були знищені. Після скасування постанови про закінчення виконавчого провадження заступник начальника Головенько Р.В. зобов`язана була відповідно до ст. 41 ЗУ «Про виконавче провадження» винести постанову про відновлення виконавчого провадження №44291829, що останньою зроблено не було.

Крім того, стягувач після одруження змінила прізвище з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 », про що заступником начальника Головенько Р.В. в порушення абз.2 ч. 5 ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження» не було винесено постанову про зміну назви сторони виконавчого провадження.

За результатами розгляду скарги, ухвалою Шаргородського районного суду Вінницької області від 09 грудня 2021 року вимоги скарги ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі.

Вирішено питання судових витрат.

Не погодившись із вказаною ухвалою, заступник начальника Немирівського відділу ДВС у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Головенько Р.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга мотивована тим, що неправомірно винесені нею постанови про закінчення виконавчого провадження від 28.12.2017 та про повернення виконавчого документа стягувачу від 19.10.2021 були скасовані начальником виконавчої служби Скибою Т.М. в автоматизованій системі виконавчого провадження, а після винесення начальником постанови про скасування постанови про завершення виконавчого провадження (закінчення чи повернення) винести постанову про відновлення виконавчого документа в автоматизовані системі виконавчого провадження технічно неможливо, так як воно відновлюється системою. Крім того, якби виконавче провадження не було б відновлено, то автоматизована система виконавчого провадження не дала б їй можливості прийняти всі інші рішення в подальшому. Судом не було взято до уваги відзив на скаргу.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

У судове засідання учасники справи не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

У поданих заявах заступник начальника Немирівського відділу ДВС у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Головенько Р.В. та представник ОСОБА_1 - адвокат Грушко Ж.В. просили здійснити розгляд апеляційної скарги у їх відсутність

Враховуючи положення ч. 2 ст. 372 ЦПК України, відповідно до якої неявка сторін та інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, колегія суддів прийшла до висновку про розгляд заяви у відсутність належно повідомлених учасників справи.

Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що 30.07.2014 Шаргородським районним судом Вінницької області в цивільній справі № 152/1148/14-ц ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 700 гривень, щомісяця, починаючи з дня звернення до суду 01.07.2014 і до досягнення дитиною повноліття.

30.07.2014 на виконання вказаного рішення було видано виконавчий лист.

05.08.2014 державним виконавцем відділу ДВС Немирівського РУЮ Галаченко В.І. за заявою стягувача ОСОБА_2 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №44291829.

28.12.2017 заступником начальника Немирівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області Головенько Р.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 44291829 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 39, ст.40 ЗУ «Про виконавче провадження» у зв`язку з відмовою стягувача від примусового виконання рішення.

22 лютого 2021 року відповідно до абз.1 п.9.9. Наказу Міністерства юстиції 169/5 від 28.07.2010 матеріали виконавчого провадження № 44291829 знищено, у зв`язку із закінченням строків їх зберігання, який становить три роки.

Відповідно до листа в.о. начальника Немирівського відділу ДВС у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Головенько Р. від 13.08.2021 №12882 на адвокатський запит повідомлено, що у зв`язку з винесенням 28.12.2017 постанови про закінчення виконавчого провадження виконавчий лист повернуто до Шаргородського районного суду Вінницької області. Станом на 13.08.2021 виконавче провадження знищене.

13.09.2021 ОСОБА_7 звернулася до начальника Немирівського РВ ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) із скаргою (Вх. №4621 від 16.09.2021), в якій просила скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження №44291829 від 28.12.2017, оскільки вважала, що цю постанову винесено незаконно, так як державний виконавець повинен був винести постанову про повернення стягувачу виконавчого документу на підставі ч. 4 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження» та повернути їй виконавчий лист, а не винести постанову про закінчення виконавчого провадження відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження», що порушило її право на повторне пред`явлення виконавчого документа до виконання.

07.10.2021 начальником Немирівського РВ ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Скибою Т.М. винесено постанову про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 28.12.2017, так як встановлено, що вона винесена неправомірно.

У зв`язку із скасуванням вказаної постанови листом від 07.10.2021 №15515 витребувано з Шаргородського районного суду Вінницької області оригінал виконавчого листа.

19.10.2021 виконавчий лист надійшов на адресу виконавчої служби.

Цього ж дня, 19.10.2021 заступником начальника Головенько Р.В. на підставі заяви стягувачки від 28.12.2017 про повернення виконавчого листа без виконання, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу та надіслано її разом із виконавчим документом на адресу стягувача (представника).

20.10.2021 від ОСОБА_7 заступнику начальника виконавчої служби надійшла заява від 12.10.2021 №238, в якій вона просила стягнути з ОСОБА_1 на її користь на утримання сина аліменти, починаючи з 01.01.2018 та провести індексацію розміру аліментів, які визначені виконавчим листом.

Листом заступника начальника відділу виконавчої служби Головенько Р. від 21.10.2021 №16153 на вказане звернення повідомлено, що 19.10.2021 винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу та виконавчий документ разом із постановою направлено на адресу стягувача. Роз`яснено право щодо повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання.

27.10.2021 (надійшла 02.11.2021) ОСОБА_7 подала скаргу на постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 19.10.2021 з вимогою про її скасування.

Відповідно до постанов начальника виконавчої служби від 02.11.2021 про перевірку виконавчого провадження та про скасування процесуального документа скасовано постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 19.10.2021 як таку, що не відповідає вимогам ЗУ «Про виконавче провадження».

05.11.2021 адвокат Мартинюк Я.С. в інтересах стягувача звернувся до заступника начальника Головенько Р.В. із заявою про відновлення виконавчого провадження, в якій просила відновити ВП № 44291829 з примусового виконання виконавчого листа № 152/1148/14, виданого 30.07.2014 Шаргородським районним судом Вінницької області про стягнення аліментів, стягнути аліменти, починаючи з 01.01.2018 та провести індексацію розміру аліментів, які визначені вказаним виконавчим листом.

Разом із заявою від 05.11.2021 адвокатом було подано виконавчий лист.

На підставі цієї заяви заступником начальника Головенько Р.В. здійснено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні №44291829, яка (з врахуванням інфляції за період з 01.01.2018 по 31.10.2021) склала 34 688,50 грн.

16.11.2021 відомості про ОСОБА_1 внесено до Єдиного реєстру боржників, оскільки наявна заборгованість зі сплати аліментів перевищувала суму відповідних платежів за три місяці.

Також, 16.11.2021 заступником начальника Головенько Р.В. у виконавчому провадженні №44291829, відповідно до вимог ст.ст. 36, 56, ч. 9 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» винесено постанови про встановлення тимчасового обмеження:

у праві виїзду за межі України;

у праві полювання;

користування вогнепальною мисливською зброєю, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії;

у праві керування транспортними засобами;

а також постанову про розшук майна боржника, про арешт майна боржника та постанову про накладення штрафу.

Апеляційним судом для повного встановлення всіх обставин та об`єктивного розгляду апеляційної скарги було витребувано матеріали виконавчого провадження. До апеляційного суду надійшли копії виконавчого провадження.

Вимоги скарги можна розділити на два блоки: перший блок це дві вимоги, що стосуються бездіяльності державного виконавця, інший вимоги про визнання протиправними та скасування постанов державного виконавця.

Апеляційний суд, дослідивши матеріали виконавчого провадження, приходить до висновку, що вимоги скарги щодо бездіяльності державного виконавця (перший блок) слід залишити без розгляду.

Так, у п. а) ч. 1 ст. 449 ЦПК України зазначено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом (частина 2 вказаної статті).

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (стаття 126 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 18 листопада 2020 року в справі №439/1493/15-ц (провадження №61-7804св19) зроблено висновок по застосуванню статті 449 ЦПК України та вказано, що передбачені нею строки є процесуальними і можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно із скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання.

У постанові Верховного Суду від 18 листопада 2020 року в справі №466/948/19 (провадження №61-16974св19) вказано, що строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах. З`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення, зазначення строку та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення із скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові.

З матеріалів виконавчого провадження встановлено, що після скасування начальником відділу виконавчої служби (07.10.2021) постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 28.12.2017, ОСОБА_1 18.10.21 особисто подав заяву начальнику виконавчої служби про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження та зняття фотокопій.

В скарзі ОСОБА_1 просив визнати протиправною бездіяльність державного виконавця у період з 07 жовтня до 25 листопада 2021 року щодо неприйняття постанови про відновлення виконавчого провадження з виконання судового рішення та в неприйнятті постанови про зміну назви сторони виконавчого провадження.

Саме з дати ознайомлення ОСОБА_1 з матеріалами виконавчого провадження останній дізнався про бездіяльність державного виконавця (а якщо не дізнався, то повинен був дізнатись) про порушення його прав. Кінець строку для звернення зі скаргою до суду 28.10.2021.

Зі скаргою на бездіяльність та рішення державного виконавця Тернавський М.М. звернувся до суду 30.11.2021 через 43 дні після звернення із заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження. Клопотання про поновлення пропущеного строку ОСОБА_1 не заявляв.

Беручи до уваги вищезгадані норми процесуального закону та позицію Верховного Суду з цього питання, колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 пропустив строк звернення до суду зі скаргою на вказану бездіяльність державного виконавця, а отже скарга в цій частині не підлягає розгляду.

Разом з тим, з матеріалів виконавчого провадження вбачається, що державний виконавець одним днем - 16.11.2021 виніс постанови, які скаржник просить визнати протиправними та скасувати.

З цими постановами ОСОБА_1 ознайомився в день їх винесення 16.11.2021, про що свідчить його розписка під кожною з них. Перебіг десятиденного строку для звернення до суду починається з наступного дня, а тому останній день на подання скарги припадає на 27.11.2021 - вихідний день. Тому відповідно до правил ч. 3 ст. 124 ЦПК України, останнім днем строку є перший після нього робочий день, тобто 29.11.2021.

Скарга да дії державного виконавця сформована в системі «Електронний суд» 29.11.2021, а тому можна сказати, що ОСОБА_8 подав скаргу в строк, а отже скарга за другим блоком вимог підлягає розгляду по суті.

Проаналізувавши судове рішення, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, задовольняючи в цій частині скаргу, прийшов до висновку, що в державного виконавця не було правових підстав для вчинення виконавчих дій, зокрема, винесення оскаржуваних постанов, адже державний виконавець не виніс постанову про відновлення виконавчого провадження після скасування начальником відділу виконавчої служби його постанови про закінчення виконавчого провадження.

Апелюючи судове рішення, державний виконавець Головенько Р.В. стверджує про те, що після скасування постанови виконавця про закінчення виконавчого провадження в автоматизованій системі виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня мала б бути винесена постанова про відновлення виконавчого провадження, а тому виконавче провадження було відновлене.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, і відхиляє аргументи апелянта, оскільки вони не обґрунтовані нормами закону чи підзаконними актами.

Апелянт не зазначив жодної норми матеріального чи процесуального права, в т.ч. норми підзаконних актів, які б підтверджували взаємозв`язок між діями державного виконавця, про які стверджує апелянт та автоматизованою системою виконавчого провадження, при цьому апелянт використовує слова «якби», «мала б бути», що на думку апеляційного суду, означають припущення.

Навпаки, відповідно до ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, тобто автоматизована система існує зокрема для реєстрації рішень (постанов) державного виконавця.

В частині другій цієї статі Закону вказується, що забезпечується автоматизованою системою виконавчого провадження, а саме:

1) об`єктивний та неупереджений розподіл виконавчих документів між державними виконавцями;

2) надання сторонам виконавчого провадження інформації про виконавче провадження;

3) виготовлення документів виконавчого провадження;

4) централізоване зберігання документів виконавчого провадження;

5) централізоване зберігання інформації про рахунки органів державної виконавчої служби та приватних виконавців, відкриті для цілей виконавчого провадження;

6) підготовка статистичних даних;

7) реєстрація вхідної і вихідної кореспонденції та етапів її проходження;

8) передача документів виконавчого провадження до електронного архіву;

9) формування Єдиного реєстру боржників.

В даному переліку відсутні випадки прийняття системою самостійно постанов, зокрема, про відновлення виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження», в разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Норма ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» чітко та однозначно вимагає від державного виконавця винести постанову про відновлення виконавчого провадження після скасування його постанови про закінчення чи повернення виконавчого провадження.

Крім того, пріоритетним при вирішенні питання про законність чи незаконність дій державного виконавця є норми Закону, а не норми Положення про автоматизовану систему виконавчих проваджень.

В даному випадку 07.10.2021 начальник відділу державної виконавчої служби скасував постанову державного виконавця Головенько Р.В. про закінчення виконавчого провадження.

ОСОБА_9 , не виносячи постанови про відновлення виконавчого провадження, виносить постанову про повернення виконавчого листа стягувачу без виконання від 19.10.2021. В подальшому, і ця постанова державного виконавця була скасована як незаконна тим же начальником відділу 02.11.2021.

Після скасування постанови про повернення виконавчого провадження державний виконавець Головенько Р.В. повторно не виносить постанову про відновлення виконавчого провадження і 16.11.2021 виносить оскаржувані постанови.

Отже, без прийняття державним виконавцем окремого рішення у формі постанови про відновлення виконавчого провадження, про ухвалення якого повинні бути обізнані всі учасники виконавчого провадження, в тому числі і боржник, державний виконавець не вправі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови:

1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Відповідно до ч. 14 цієї статті закону, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

Про яку заборгованість боржника по сплаті аліментів може йти мова взагалі (вже не кажучи за заборгованість за три роки), якщо боржник у виконавчому провадженні, яке було закінчене в 2017 році, дізнався про «рух» у виконавчому провадження (дії начальника відділу державної виконавчої служби та державного виконавця) 18.10.2021, а виконавчий лист повторно був наданий стягувачем для виконання 05.11.2021, та за відсутності постанови державного виконавця про відновлення виконавчого провадження, яка повинна бути направлена боржнику до відома для сплати аліментів.

Крім цього, апеляційний суд вважає, що обов`язок у боржника щодо сплати аліментів виникає з дня відновлення виконавчого провадження - 08.10.2021, а не з дня відкриття виконавчого провадження в 2014 році.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права.

Враховуючи все вищезазначене, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції в частині визнання протиправною бездіяльності заступника начальника Немирівського відділу ДВС у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Головенько Р.В. підлягає скасуванню, а скарга ОСОБА_1 в цій частині вимог підлягає залишенню без розгляду. В решті ухвала суду підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384, 389 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу заступника начальника Немирівського відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Головенько Руслани Володимирівни задовольнити частково.

Ухвалу Шаргородського районного суду Вінницької області від 09 грудня 2021 року в частині визнання протиправною бездіяльності заступника начальника Немирівського відділу ДВС у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Головенько Руслани Володимирівни у період з 07 жовтня до 25 листопада 2021 року, яка полягає у неприйнятті, відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження», постанови про відновлення виконавчого провадження з виконання рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 30 липня 2014 року, яким стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі по 700,00 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду, а саме з 01.07.2014 і до досягнення дитиною повноліття та у неприйнятті, відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», постанови про зміну назви сторони виконавчого провадження, у виконавчому провадженні номер 44291829 - скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким скаргу ОСОБА_1 в цій частині вимог залишити без розгляду.

В решті ухвалу суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 20 січня 2022 року.

Головуючий Т.Б. Сало

Судді О.Ю. Береговий

М.М. Якименко