Провадження № 2-з/679/2/2022
Справа № 679/54/22
У Х В А Л А

про забезпечення позову

13 січня 2022 року м. Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області

у складі: головуючого Стасюка Р.М.,

секретаря судового засідання Дмітрієвої О.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Козійчук Олександр Іванович про забезпечення позову, до подання позовної заяви про визнання виконавчого напису нотаріуса №11152 від 05 жовтня 2021 року, таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

Представник заявника - адвокат Козійчук О.І. подав до суду заяву про забезпечення позову, до подання позовної заяви, згідно якої просив вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення по виконавчому провадженню №68023611, відкритого 29 грудня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Рівненської області Папроцьким А.А. щодо примусового виконання виконавчого напису нотаріуса зареєстрованого в реєстрі за №11152 від 05 жовтня 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 51986,92 грн.

Представник заявника - адвокат Козійчук О.І. стверджує, що жодних договорів ОСОБА_1 із ТОВ «Інфінанс» правонаступником якого є ТОВ «Вердикт Капітал» не укладав, стягнення заборгованості відбуваються за неіснуючим договором, стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса за №11152 від 05 жовтня 2021 року є незаконним та порушує права ОСОБА_1 .

Представник заявника зазначає, що вказані обставини підтверджуються копією виконавчого напису, вчиненого на підставі кредитного договору № від 19 вересня 2019 року, разом з тим, вказаний договір не містить жодних підписів сторін, зокрема, ОСОБА_1 .

Крім того, стверджує, що ОСОБА_1 взагалі не вчиняв жодних дій щодо виникнення правовідносин із ТОВ «Інфінанс» правонаступником якого є ТОВ «Вердикт Капітал», в тому числі і в присутності нотаріуса.

Зазначає, що не вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника (позивача), за захистом яких він має намір звернутись до суду.

В судове засідання сторони не викликались.

Суд, дослідивши подану заяву, дійшов висновку, що подана заява підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Як зазначено в п.4 Рішення Конституційного Суду від 31 травня 2011 року, інститут забезпечення позову передбачає можливість захисту особою порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Разом з тим у Кодексі встановлено систему захисту прав особою, щодо якої застосовано заходи забезпечення позову. Складовими такої системи є: співмірність видів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами; можливість суду вимагати від позивача забезпечити його вимогу заставою; відшкодування особі збитків, завданих забезпеченням позову; право на апеляційне оскарження ухвали суду щодо забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Такої позиції притримується Верховний Суд у своїй Постанові від 17 жовтня 2018 року, справа № 183/5864/17-ц (провадження № 61-38692св18).

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Судом встановлено, що заявник має намір звернутися до суду з позовною заявою про визнання виконавчого напису нотаріуса від 05 жовтня 2021 року №11152 таким, що не підлягає виконанню до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової О.М., приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області Папроцького А.А.

З поданої заяви вбачається, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. 05 жовтня 2021 року вчинено виконавчий напис нотаріуса №11152 щодо примусового стягнення з заявника 51986,92 грн.

Також встановлено, що 29 грудня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Рівненської області Папроцьким А.А. відкрито виконавче провадження №68023611 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 51986,92 грн.

Крім того, 10 січня 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Рівненської області Папроцьким А.А. у виконавчому провадженні №68023611 винесено постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження на суму 200 грн та про стягнення з боржника винагороди виконавця в розмірі 5198,69 грн.

Представник заявника - адвокат Козійчук О.І стверджує, що на даний час існує гостра необхідність у забезпеченні позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, який ним оскаржуватиметься в судовому порядку.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS N 005 та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Відповідно до статті 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Заявником обґрунтовано наявність зв`язку між заходом забезпечення позову та предметом майбутніх позовних вимог, оскільки застосування такого заходу забезпечення позову спроможне забезпечити ефективний захист його порушеного права та поновлення порушених прав та інтересів позивача.

При вирішенні питання щодо необхідності застосування зустрічного забезпечення слід зазначити наступне.

Регламентація питання про зустрічне забезпечення позову здійснюється положеннямист.154 ЦПК України.

З аналізу наведеної норми вбачається, що єдиним критерієм застосування судом зустрічного забезпечення позову є забезпечення можливості відшкодування збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову. При цьому можливість таких збитків має бути ретельно досліджена судом, визначено їх потенційний розмір, оцінено співмірність застосованих заходів забезпечення позову розміру таких можливих збитків та розміру зустрічного забезпечення.

При цьому суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення, оскільки матеріали справи не містять доводів та аргументів, яким чином зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку може завдати збитків відповідачу, а також в чому саме можуть полягати такі збитки. Окрім того, не містять матеріали справи й доказів наявності передбачених ст.154 ЦПК України випадків обов`язкового застосування зустрічного забезпечення.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовних вимог, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд вважає за можливе задовольнити заяву про забезпечення позову.

Враховуючи вищезазначене, керуючись ст.ст.149,150,151,152,153 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат - Козійчук Олександр Іванович про забезпечення позову, до подання позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Зупинити стягнення по виконавчому провадженню №68023611 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса №11152 виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 51986,92 гривень.

Копію ухвали направити для виконання приватному виконавцю виконавчого округу Рівненської області Папроцькому Андрію Андрійовичу, та сторонам по справі для відома.

Суд роз`яснює, у відповідності до ч.4 ст.157 ЦПК України, особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Р.М. Стасюк