Справа № 158/2929/21
Провадження № 2/0158/46/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/ЗАОЧНЕ/

12 січня 2022 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - Корецької В.В.,

за участю секретаря судового засідання - Процик Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача - адвокат Дорошкевич В.Б. звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 , оскільки між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено договір дарування житлового будинку. З переходом права власності на житловий будинок відбувся перехід права власності на земельну ділянку на якій він розташований.

Попередній власник будинку, тобто дарувальник - ОСОБА_3 , в зазначеному будинку був зареєстрований з 15.07.1998 року та проживав з дружиною ОСОБА_4 та сином ОСОБА_2 , відповідачем по справі.

Вказує, що ОСОБА_2 з 14.08.2020 року вибрався з житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1 та зі своєю дружиною та двома дітьми проживає в АДРЕСА_2 .

З врахуванням вищевикладеного та беручи до уваги те, що відповідач у вищевказаному житловому будинку не проживає, просив суд, визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 908 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн.

Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 29.10.2021 року відкрито загальне позовне провадження у вищевказаній цивільній справі та призначено підготовче провадження.

Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 01.12.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, згідно із поданою заявою його представника просили проводити розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву до суду не подав.

Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача в порядку ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши представлені письмові докази, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 1 ст. 319 ЦК України, передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 , що підтверджується договором дарування житлового будинку, посвідчений приватним нотаріусом Ківерцівського районного нотаріального округу Грудзевич Т.О. від 21.07.2020 року, зареєстрованого в реєстрі за №636, та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №217138331 від 21.07.2020 року, а тому наділений повноваженнями звернення до суду з будь-яких питань, що пов`язані з володінням та користуванням цим майном (а.с. 5-8).

З переходом права власності на житловий будинок відбувся перехід права власності на земельну ділянку на якій він розташований, що підтверджується договором дарування земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Ківерцівського районного нотаріального округу Грудзевич Т.О. від 21.07.2020 року, зареєстрованого в реєстрі за №634, та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №217136837 від 21.07.2020 року (а.с. 9-11).

З будинкової книги А № 92 вбачається, що житловий будинок який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №217138331 від 21.07.2020 року, знаходиться у власності ОСОБА_1 , де він і проживає. Окрім ОСОБА_1 в даному житловому будинку також зареєстроване місце проживання ОСОБА_2 , відповідача по справі (а.с. 12-14).

Разом з тим, як вбачається із п. 3.2 договору дарування житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Ківерцівського районного нотаріального округу Грудзевич Т.О. від 21.07.2020 року, зареєстрованого в реєстрі за №636, дарувальник стверджує, що прав у третіх осіб у зв`язку з наймом, тимчасовим використанням згаданого житлового будинку (його частки) немає, малолітні, неповнолітні діти, недієздатні чи обмежено дієздатні особи не мають права користування зазначеним вище житловим будинком (його часткою), посвідчення цтого договору не порушує прав та законних інтересів зазначених вище осіб (а.с. 5).

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦПК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Стаття 391 ЦПК України передбачає, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За ст. 71 ЖК України, суд може визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо доведено, що вона не користується цим приміщенням більше шести місяців без поважних причин.

Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

В силу ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що відповідач ОСОБА_2 , будучи зареєстрований у житловому будинку в АДРЕСА_1 , не є членом сім`ї ОСОБА_1 , разом не проживає, спільного господарства не веде, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 порушує права та законні інтереси ОСОБА_1 , як власника, на свій розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, а тому існують підстави вважати, що ОСОБА_2 втратив право користування цим житловим приміщенням, у зв`язку з чим, позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення.

Разом із позовною заявою, представник позивача - адвокат Дорошкевич В.Б., подав до суду заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, а тому, суд зазначає наступне.

Згідно із частинами першою, другою статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Відповідно до частин першої, другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 137 ЦПК України).

Представником позивача на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу надано суду наступні документи: 1) ордер серії ВЛ №000,069084 на надання правової допомоги від 06.10.2021; 2) копію свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю №744 від 29.09.2012; 3) заява, в який зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок вартості наданої правової допомоги за договором від 06.10.2021 та додаткова угода до договору про надання правової допомоги від 06.10.2021 року на загальну суму 6000 грн.; 4) квитанцію до прибуткового касового ордера № 37 від 06.10.2021, що підтверджує оплату в розмірі 6000 грн. відповідно до додаткової угоди до договору від 06.10.2021 (а.с. 15-19).

З вищевказаного (орієнтовного) розрахунку вартості наданої правової допомоги відповідно до заяви та додаткової угоди до договору від 06.10.2021 вбачається, що загальна вартість виконаних робіт становить 6000 грн., з яких: 1000 грн. попередня консультація щодо характеру спірних правовідносин; 1000 грн. вивчення та аналіз наданих клієнтом документів; 3000 грн. підготовка позовної заяви та подання її до суду; 1000 грн. представництво інтересів у суді першої інстанції.

Враховуючи те, що справа розглядалась без участі сторін, представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Дорошкевич В.Б. у судових засіданнях участі не приймав, тому, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 1000 грн.

Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу підлягає до часткового задоволенню на суму 5000 грн.

Згідно із частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки судом позов задоволено, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 копійок., який був сплачений позивачем відповідно до квитанції №28 від 28.10.2021 року (а.с. 1).

Керуючись ст. ст. 4, 7, 10, 12, 76, 77, 258, 259, 263, 265, 280-281 ЦПК України, ст. 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 71, 72 ЖК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 копійок судового збору та 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок витрат на професійну правничу допомогу.

В задоволені решти позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте Ківерцівським районним судом за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Представник позивача - адвокат Дорошкевич Василь Борисович, адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідач - ОСОБА_2 , житель АДРЕСА_2 .

Суддя Ківерцівського районного суду В.В. Корецька