ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/172/22Головуючий по 1 інстанції
Справа №2306/2398/12 Категорія: на ухвалу Степченко М. Ю.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2022 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

Головуючого Нерушак Л.В. ( суддя - доповідач )

Суддів Карпенко О.В., Єльцова В.О.

За участю секретаря Винник І.М.

учасники справи:

заявник ТОВ « ФК Інвест-Кредо»;

боржник ОСОБА_1 ;

особа, яка подає апеляційну скаргу представник ТОВ «Фінансова компанія «Інвест-Кредо» - адвокат Шульга П.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест-Кредо» - адвоката Шульги Павла Миколайовича на ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 23 вересня 2021 року, постановлену під головуванням судді Степченка М.Ю. у Золотоніському міськрайонному суді Черкаської області 23.09.2021 року, за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія Інвест - Кредо» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання, -

в с т а н о в и в :

17.06.2021 року ТОВ «ФК Інвест-Кредо» звернувся в суд із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання.

Заява обґрунтована тим, що Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області у справі № 2306/2398/12 видано виконавчий лист № 2-2306/2689/2012 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором № 08/2007/840к297 від 18.05.2007 року у сумі 34088,35 доларів США, що в гривневому еквіваленті становило 272321,60 грн., судового збору - 2723,22 грн.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 18.02.2021 року замінено сторону у виконавчому листі з первісного стягувача ПАТ «КБ «Надра» на ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» ().

Із даних листа Золотоніського МР ВДВС ЦМУМЮ (м. Київ) заявником встановлено, що оригінал виконавчого листа повернуто ПАТ «КБ «Надра», але строк зберігання реєстру обліку кореспонденції Відділу закінчився, у зв?язку з чим у Відділі відсутні відомості про направлення документів.

Згідно відповіді Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення ПАТ «КБ «Надра» з ринку, оригінал виконавчого листа стягувачу не повертався, тобто його було втрачено при пересилці, посилається заявник у заяві.

У зв`язку з викладеним, заявник просить видати дублікат виконавчого листа № 2-2306/2689/2012 на підставі рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області у справі № 2306/2398/12 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором № 08/2007/840к297 від 18.05.2007 року у сумі 34088,35 доларів США, що в гривневому еквіваленті становило 272321,60, судового збору 2723,22 грн. та поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором № 08/2007/840к297 від 18.05.2007 року у сумі 34088,35 доларів США, що в гривневому еквіваленті становило 272321,60, судового збору 2723,22 грн.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 23 вересня 2021 року у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест-Кредо» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред?явлення його до виконання відмовлено повністю.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ТОВ «ФК Інвест-Кредо» через свого представника адвоката Шульгу П.М. оскаржує ухвалу в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, скаржник зазначає, що з урахуванням викладених заявником обставин, виконавче провадження не виконане, доказів вручення виконавчого документу стягувачу немає.

Скаржник вказує, що можливості встановити чітке місце і час втрати виконавчого документу ні у стягувача, ні у виконавчій служби немає можливості.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «ФК Інвест-Кредо» - адвокат Шульга П.М. зазначає, що, на його думку, суд при вирішенні даної категорії справ має врахувати два основні факти, а саме: виконавчий документ є не виконаний; втрачений виконавчий лист в процесі пересилання.

Скаржник посилається в апеляційній скарзі на практику Верховного Суду у справі № 635/3712/14-ц, у відповідності до якої, суд розглядає спочатку вимогу про поновлення строку, а потім відповідно вимогу щодо видачі дублікату виконавчого листа, тобто, у разі відмови у поновленні строків на пред`явлення до виконання виконавчого листа, виключає можливість видачі дублікату виконавчого документу.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «ФК Інвест-Кредо» - адвокат Шульга П.М. просить скасувати ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 23.09.2021 року у справі № 2306/2398/12 та постановити нове судове рішення про задоволення заяви ТОВ «ФК Інвест-Кредо» про поновлення строку на пред`явлення виконавчого документу до виконання та видачі дублікату виконавчого листа № 2-2306/2689/2012, виданого 25.09.2012 року Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» боргу в сумі 275044,82 грн.

Згідно ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника заявника, який з?явився у судове засідання, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до положень частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що ухвала суду першої інстанції про відмову у видачі дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання відповідає вищевказаним вимогам закону.

Постановляючи ухвалу про відмову у видачі дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості та недоведеності заявлених вимог, вказавши, що у відповідності до матеріалів справи та наданих доказів заявником в підтвердження заявлених вимог, неможливо встановити, чи дійсно виконавчий лист втрачено, якщо так, то хто саме допустив його втрату, за яких обставин, та коли саме, оскільки з моменту повернення виконавчого листав у 2016 році стягував не подавав його для виконання рішення суду, тому минув трирічний термін для пред`явлення до виконання виконавчого листа. За таких обставин районний суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вимоги про видачу дубліката виконавчого листа.

Суд першої інстанції не вбачав поважності причин строку не пред?явлення виконавчого листа до виконання, та виходив з того, що заявником ніяким чином не обґрунтовані причини пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, що позбавляє можливості визначити, є ці причини поважними чи ні, враховуючи термін не звертання стягувача з відповідними вимогами.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, вважає, що судом першої інстанції дотримано вимоги чинного законодавства при постановленні оскаржуваної ухвали, не допущено порушення норм процесуального права, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Однією з основних засад судочинства, визначених п.8 ч.3 ст. 129 Конституції України, є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, згідно копії ухвали Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 18.02.2021 року замінено сторону стягувача її правонаступником у виконавчому листі Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області у справі № 2306/2398/12 відносно боржника ОСОБА_1 , з стягувача ПАТ «КБ «Надра» (6) на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест-Кредо» ().

Із даних копії листа Золотоніського МРВ ДВС ЦМУ МЮ (м. Київ) від 15.04.2021 року № 11151 встановлено, що виконавчий документ, в якому стороною виконавчого провадження (боржником) є ОСОБА_1 , на виконанні у відділі ДВС станом на 15.04.2021 року не перебуває.

Згідно інформації з АСВП у 2016 році перебувало виконавче провадження № 50233461 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2306/2689/2012, виданого Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області 25.09.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» боргу в сумі 275044,82 грн., але 24.06.2016 року виконавче провадження було повернуто стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Постанову та виконавчий лист направлено стягувачу за адресою: м. Київ, вул. Січових Стрільців, 15. У відділі відсутні відомості про направлення документів, оскільки строк зберігання реєстру обліку відправленої (врученої) кореспонденції складає один рік, після чого знищується.

Згідно даних копії листа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення ПАТ КБ «Надра» з ринку № 089-60-499 від 20.04.2021 року до Фонду та ПАТ «КБ «Надра» від органів ДВС постанова про завершення виконавчого провадження та оригінал виконавчого листа № 2-2306/2689/2012 не надходили та відсутня їх реєстрація.

Пунктом 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу, як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред?явлення виконавчого документа до виконання.

Аналізуючи пункт 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Дублікат це документ, що видається замість втраченого оригіналу, та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Таким чином, дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

Також однією з підстав можливості видачі дубліката виконавчого документа є подання відповідної заяви протягом строку, встановленого для пред?явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа в зв?язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, надавши відповідні докази.

Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2018 року у справі № 2-824/2009 (провадження № 61-5388св18) та аналогічна правова позиція викладена в постановах ВС від 13.01.2020 року по справі № 2-12454 провадження № 61-14491св19, від 18.02.2021 року по справі 635/3712/14-ц провадження № 61-12073св19, на які і вірно послався суд першої інстанції, з чим повністю погоджується апеляційний суд.

Отже, судом першої інстанції правильно вказано, що необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є: по-перше, його втрата, факт якої має бути підтверджений відповідними документами, а по-друге, звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред?явлення виконавчого листа до виконання.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа в зв?язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов?язково перевірити, чи не було виконано рішення суду, на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили.

Колегія суддів апеляційного суду враховує, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України та, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях відповідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України.

При цьому, належність доказів правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій.

Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом.

Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму.

Допустимість доказів означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи згідно ст.76 ЦПК України.

З урахуванням вище викладеного, суд першої інстанції прийшов до вірного, обґрунтованого висновку, пославшись, що з наявних в матеріалах справи доказів, наданих заявником в підтвердження заявлених вимог, неможливо встановити, чи дійсно виконавчий лист втрачено, якщо так, то хто саме допустив його втрату, за яких обставин та коли саме, а тому прийшов до обґрунтованого висновку, що у задоволенні вимоги про видачу дублікату виконавчого листа слід відмовити, оскільки відсутні підстави для поважності причин поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа, виданого у 2012 році судом, так як виконавчий лист був повернутий стягувачу ще у 2016 році і до 2021 року стягувач не подавав виконавчий лист до виконання та не звертався із вимогами щодо видачі дублікату у зв?язку із його втратою, звернувшись лише у червні 2021 року із даною заявою, з чим погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Колегія суддів апеляційного суду вважає за важливе вказати, що при передачі права вимоги ( у даному випадку ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» передало право вимоги ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо») фінансова установа, яка передає право вимоги, передає і пакет правовстановлюючих документів, як правонаступнику.

Як вбачається з матеріалів справи, заявником не надано будь-яких належних доказів, акту-прийому передачі чи тому подібне, які саме правовстановлюючі документи були передані ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» правонаступнику ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо», що давала б можливості суду встановити чи дійсно виконавчий лист був неотриманий заявником.

Разом з тим, частиною першою статті 12 Закону України «Про виконавче провадження, № 1404-VIII передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред?явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені у вказаних правових нормах, встановлюються для виконання судових рішень з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі, якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, з наступного дня після його постановлення.

Згідно з вимогами пункту 1 частини першої статті 23 Закону № 606-XIV у разі пред?явлення виконавчого документа до виконання строки пред?явлення виконавчого документа до виконання перериваються.

Після переривання строку пред?явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується (частина друга статті 23 Закону № 606-XIV).

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв?язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред?явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення (частина третя статті 23 Закону № 606-XIV).

Відповідно до ч.1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку пред?явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, а тому суд відповідно до ст. 433 ЦПК дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів.

Строк пред?явлення виконавчого документа до виконання може бути поновлений судом за умови, якщо заявник доведе належними і допустимими доказами існування обставин, які об?єктивно перешкоджали йому вчинити процесуальну дію у встановлений законом строк.

Поважними є причини, пов?язані з об?єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання, що узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України, викладеними у постановах від 26 вересня 2012 року, справа № 6-85цс12 та від 04 листопада 2015 року, справа № 6-1486цс15.

У зв`язку з вищевикладеним, ухвала суду першої інстанції в частині відмови у поновленні пропущеного строку для пред?явлення виконавчого документа до виконання є правомірною, та постановленою без порушення норм процесуального права.

Таким чином, обставини, які стали підставою для перегляду справи, не підтвердилися, доводи скаржника є безпідставними, тому не підлягають задоволенню, у зв`язку з чим відповідно до статті 375 ЦПК України у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

За встановлених обставин, доказів наданих сторонами, колегія суддів апеляційного суду вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що доводи, наведені в апеляційній скарзі не дають підстав для встановлення неправильності застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали суду, тому не підлягають задоволенню колегією суддів апеляційного суду.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обгрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обгрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги, оскільки вимоги скаржника про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання є недоведеними, необгрунтованими, тому відхиляються апеляційним судом.

За таких обставин, апеляційний суд вважає,що ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест-Кредо» - адвоката Шульги Павла Миколайовича залишити без задоволення.

Ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 23 вересня 2021 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія Інвест-Кредо» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції, Верховного Суду, протягом тридцяти днів, з дня складання повного тексту постанови, в порядку та за умов, визначених цивільно процесуальним законодавством.

Повний текст постанови складений 19.01. 2021 року.

Головуючий Л.В. Нерушак

Судді О.В. Карпенко

В.О. Єльцов