Провадження № 2/643/2497/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2022 м.Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Осадчого О.В.,

за участю секретаря судових засідань - Марченка В.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_2 до ДП «Харківський електромеханічний завод» про визнання права власності,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду з позовом у якому просить визнати за нею та її малолітньою донькою право власності на квартиру АДРЕСА_1 , в рівних частинах, по Ѕ частині кожній.

В обґрунтування вимог позову зазначає, що на підставі ордеру №114741, виданому на підставі рішення виконкому Московської ради міста Харкова від 06.02.2001 року №18/7, позивач та її малолітня дочка, користуються квартирою АДРЕСА_1 , та за вказаною адресою є зареєстрованими. Ордер видано ОСОБА_3 (мати) на сім`ю - ОСОБА_4 (батько), ОСОБА_5 (син), ОСОБА_6 (дочка). У зв`язку з реєстрацією шлюбу позивача з ОСОБА_7 відбулася зміна прізвища з ОСОБА_8 на ОСОБА_9 . Батьки померли, брат самостійно знявся з реєстраційного обліку. Рішенням Московського районного суду від 31 березня 2017 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 розірвано, після розірвання шлюбу прізвища сторін залишилися без змін. ОСОБА_7 надав нотаріально завірену заяву про те, що він не заперечує проти приватизації (реєстрації права власності) за їхньою малолітньою донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , квартири за адресою: АДРЕСА_2 . На підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області від 22 квітня 2020 року №249, у зв`язку зі смертю матері позивача ОСОБА_3 , ОСОБА_1 визнано наймачем трикімнатної квартири АДРЕСА_3 зі складом сім`ї у 2 особи: ОСОБА_1 (1986 р.н.) - наймач, ОСОБА_2 (2010 р.н) - донька. Позивач відповідно до норм Закону України «Про приватизації державного житлового фонду» вирішила реалізувати своє право на безоплатну приватизацію житла, однак їй було відмовлено, оскільки вказана квартира не є об`єктом комунальної власності. Окрім цього, листом ДП «Харківський електромеханічний завод» від 15.09.2021року, на балансі якого перебуває вказана квартира, позивача повідомлено про відсутність на підприємстві органу приватизації, що, в свою чергу, позбавляє позивачів можливості приватизувати квартиру, якорю вони користуються.

У зв`язку із викладеним позивач змушена звернутися до суду із вказаним позовом тому, що не може приватизувати квартиру, оскільки у ДП «ХЕМЗ», на балансі якого перебуває квартира, відсутній орган приватизації, та на теперішній час передача перших двох під`їздів будинку АДРЕСА_4 не вирішена.

У судове засідання позивач не з`явилась, про час та дату розгляду справи

Від представника позивача адвоката Жука Є.Г. надійшла заява у якій він позов підтримав та просив задовольнити, розглянувши справу за його відсутності.

Представник відповідача ДП «Харківський електромеханічний завод» в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Виконуючий обов`язки директора ДП «Харківський електромеханічний завод» А.Ф. Рубанець подав до суду заяву про те, що на даний час підприємство не має можливостей створити орган приватизації. Крім того, неможливо і передати спірні 1-й та 2-й під`їзди будинку АДРЕСА_4 у власність територіальної громади м. Харкова, хоча інші під`їзди перебувають у власності та на балансі останньої. У зв`язку із цим, керівництво ДП «Харківський електромеханічний завод» не заперечує проти позивних вимог.

Суд, дослідив матеріали справи, надані докази, вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як було встановлено судом та вбачається матеріалів справи, на підставі ордеру №114741, виданому на підставі рішення виконкому Московської ради міста Харкова від 06.02.2001 року №18/7, ОСОБА_3 (мати) на сім`ю - ОСОБА_4 (батько), ОСОБА_5 (син), ОСОБА_6 (дочка) надано у користування квартиру АДРЕСА_1 .

У зв`язку з реєстрацією шлюбу відбулася зміна прізвища позивача з ОСОБА_8 на ОСОБА_9 .

На підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області від 22 квітня 2020 року №249, у зв`язку зі смертю матері позивача ОСОБА_3 , ОСОБА_1 визнано наймачем трикімнатної квартири АДРЕСА_3 зі складом сім`ї у 2 особи: ОСОБА_1 (1986 р.н.) - наймач, ОСОБА_2 (2010 р.н) донька, які відповідно до довідки Реєстру територіальної громади м. Харкова є зареєстрованими за вказаною адресою.

Згідно наданого технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 від 14.01.2020 року вбачається. що вказана трикімнатна квартира розташована на 9 поверсі, загальна площа 62,9 кв.м., житлова 33,6 кв.м., допоміжна 22,8 кв.м., неопалювальна 6,5 кв.м.

При цьому позивачем як на підставу свого права на приватизацію квартири також надано відповідь КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради від 21 липня 2020 року, вбачається, що станом на 31.12.2012 року на ім`я ОСОБА_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) записи про право власності на житло у м. Харкові відсутні. Також надано довідку АТ філії - Харківське обласне управління «Ощадний Банк України» ТВБВ №10020/0450 від 08 вересня 2020 року, про те, що позивач є в списках громадян України, що мають право на приватизацію житла за адресою АДРЕСА_5 та її житловий чек не використано, а її донька ОСОБА_2 в списках громадян України, що мають право на приватизацію житла за адресою АДРЕСА_5 - відсутня, відповідно житловий чек за вищевказаною адресою також не використано. Окрім цього, відповідно до нотаріально завіреної заяви від 14 серпня 2020 року ОСОБА_7 зазначив він не заперечує проти приватизації (реєстрації права власності) за його малолітньою донькою - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ст.1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (далі Закону) - приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ.

Статтею 2 Закону визначені об`єкти приватизації до яких належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму.

Приватизація здійснюється зокрема, шляхом безоплатної передачі громадянам квартир.

Відповідно до ст.8 Закону - приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.

Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку.

Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

Державний житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні або оперативному управлінні державних підприємств, організацій та установ, за їх бажанням може передаватись у комунальну власність за місцем розташування будинків з наступним здійсненням їх приватизації органами місцевої державної адміністрації та місцевого самоврядування згідно з вимогами цього Закону.

З метою реалізації свого права на приватизацію квартири позивач неодноразово зверталась до відповідних органів з заявою, однак їй відмовляли у розгляді заяви по формальним причинам.

Після усунення недоліків, позивач, в черговий раз, звернулась до центру надання адміністративних послуг з заявою на приватизацію вказаної квартири, однак згідно листа Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунальної власності Харківської міської ради від 09.10.2020 №8757, її заяву знято з розгляду, оскільки в ході опрацювання документів встановлено, що секції 2, 3 будинку АДРЕСА_4 та відповідно квартира АДРЕСА_6 не є об`єктом комунальної власності територіальної громади м. Харкова, у зв`язку з чим Управління не має повноважень щодо приватизації вказаної квартири.

Окрім цього, листом ДП «ХЕМЗ» від 15.09.2021 року позивача було повідомлено про відсутність на підприємстві органу приватизації. З вказаного листа також вбачається, що передача перших двох під`їздів будинку АДРЕСА_4 у яких знаходиться кв. АДРЕСА_6 у власність територіальної громади м. Харкова на сьогодні не вирішена.

В даному випадку законом покладено обов`язок забезпечити процедуру приватизації квартири на ДП «ХЕМЗ», оскільки з наданих відповідачем та Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунальної власності Харківської міської ради відомостей вбачається, що два під`їздів будинку АДРЕСА_4 , у яких знаходиться кв. АДРЕСА_6 , знаходяться у повному господарському віданні цього підприємства. При цьому на підприємстві відсутній орган приватизації, а передати житловий фонд в комунальну власність територіальної громади міста не має можливості.

Разом з цим, відповідно до п.п.10, 11 Закону, органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків передбачених п.2 ст.2 цього Закону. Спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом.

Відповідно до ст.47 Конституції України - кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

Однак, на сьогоднішній день позивачі не мають належної можливості реалізовувати гарантоване Конституцією України право на безоплатне отримання житла у власність, порядок отримання якого визначений Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» у зв`язку з тим, що ДП «ХЕМЗ» через певні обставини не передає частину будиноку, в якому знаходиться спірна квартира, у власність територіальній громаді, а позивачі не мають можливості ані приватизувати надане житло, як це передбачено в ст.5 Закону, ані іншим способом передбаченим в главі 24 Цивільного кодексу України набути на нього право власності, та вільно здійснювати свої права щодо володіння, користуванням, та розпорядженням своїм майном. При цьому не врегулювання питання щодо передачі будинку у комунальну власність та відсутність на підприємстві органу приватизації не є підставою для відмови в реалізації права на приватизацію житла.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності встановлена судом.

Також, при вирішенні спору по суті позовних вимог суд враховує положення ч.4 ст.206 ЦПК України, відповідно до якої у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оскільки відповідач визнав позов, це не порушує права інших осіб, визнання відповідачем позову не суперечить закону, суд вважає позовні вимоги позивачів обґрунтованими і такими що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 206, 274, 263-265 ЦПК України, ст.328 ЦК України, Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», ст. 46 Конституції України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та її малолітньою донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на квартиру АДРЕСА_7 , в рівних частинах, по Ѕ за кожною.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Московський районний суд м. Харкова або безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Осадчий