Справа № 459/3282/21
Провадження № 2/459/1062/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2022 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі головуючого судді Новосад М.Д.

з участю секретаря судових засідань Канюки В.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Червонограді за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей,-

В С Т А Н О В И В :

19.10.2021 позивачка звернулась до суду з даною позовною заявою, у якій просить розірвати шлюб з відповідачем та стягнути з нього аліменти на двох неповнолітніх дітей з часу звернення до суду з даним позовом до їх повноліття у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позову послалась на те, що 06.02.2015 вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від подружнього життя у них народилось двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказала, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя. Разом не проживають, спільного побуту не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Зазначає також, що відповідач матеріальної допомоги на дітей у добровільному порядку не надає, їхніми потребами не цікавиться. Їй самій матеріально важко утримувати себе і дітей.

11.11.2021 у справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного та призначено розгляд справи з повідомленням сторін.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

03.12.2021 позивачка подала заяву про розгляд справи у її відсутності, вказала, що позов підтримує.

Згідно із ч.5 ст.279 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Відповідач належно повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Однак у судові засідання 03.12.2021 та 14.01.2022 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв, клопотань та відзиву не подав.

При відкритті провадження вбачаю необхідність у виклику відповідача у справі, зокрема через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, враховуючи наступні обставини.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України судом направлено запит щодо інформації про реєстрацію місця проживання (перебування) відповідача.

Згідно відповіді на запит відділу реєстрації Червоноградської міської ради Червоноградського району Львівської області вих.№2836 від 21.10.2021, яка надійшла до суду 26.10.2021, відомості про реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , які містяться в реєстрі Червоноградської територіальної громади відсутні.

Крім того, згідно відповіді на запит відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Львівській області від 03.11.2021, який надійшов до суду 10.11.2021, вбачається, що ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 без реєстрації.

Згідно ч. 10 ст.187 ЦПК України якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

Тому суд на підставі ст.280 ЦПК України провів заочний розгляд справи.

Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін та відповідно до ст.247 ЦПК України, без фіксування судового процесу.

Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Розглянувши заяву позивача, оцінивши докази по справі, суд прийшов до наступного висновку.

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06.02.2015, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , актовий запис №27.

Від спільного подружнього життя у сторін народилось двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтв про їх народження.

Судом встановлено, що сімейне життя в сторін не склалося, вони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть.

За визначенням ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно із ч.2 ст.112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення.

Виходячи з обставин справи, умов проживання сторін та взаємовідносин у шлюбі, небажання позивачки продовжувати шлюб, суд приходить до висновку, що сім`я сторін поновлена бути не може, а тому шлюб між ними слід розірвати.

Окрім цього, зі змісту позовної заяви вбачається, що тягар матеріального утримання дитини лежить на позивачці, відповідач коштів на утримання доньки для цього добровільно не надає.

Згідно із ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У відповідності до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно із ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бутименшим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Положеннями п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Як передбачено з ч.3 ст.181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК) і виплачуються щомісячно.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги інтереси та потреби неповнолітніх дітей, суд приходить до переконання, що шлюб між сторонами слід розірвати та з відповідача слід стягнути аліменти на двох дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку(доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць, починаючи з дня звернення з даним позовом до суду, тобто з 19.10.2021 і до повноліття дітей.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню у користь позивача сплачений судовий збір за вимогу про розірвання шлюбу у розмірі 908 грн., та в користь держави слід стягнути 908 грн. судового збору за вимогу про стягнення аліментів.

Керуючись ст.ст. 2, 141, 259, 264, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 (останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 ) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей- задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 06.02.2015 відділом ДРАЦС Сокальського РУЮ у Львівській області, актовий запис №27 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць, починаючи з 19.10.2021 до їх повноліття .

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 908 грн. сплаченого судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 908 грн. судового збору.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 14.01.2022.

Суддя: М. Д. Новосад