Ухвала
14 січня 2022 року

м. Київ

справа № 278/3180/20
провадження № 61-19830ск21
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Русинчука М. М. розглянувши касаційну скаргуВійськової частини НОМЕР_1 на ухвалу Житомирського апеляційного суду від 22 листопада 2021 року про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
01 грудня 2021 року (згідно штемпеля на поштовому конверті) Військова частина НОМЕР_1 (далі ВЧ НОМЕР_1 ) подала до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Житомирського апеляційного суду від 22 листопада 2021 року у вказаній справі, яка не відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.
Ухвалою Верховного Суду від 13 грудня 2021 року у задоволенні клопотання ВЧ НОМЕР_1 про відстрочення або розстрочення сплати судового збору відмовлено.

Касаційну скаргу ВЧ НОМЕР_1 залишено без руху, скаржнику надано строк (десять днів з моменту отримання ухвали) для усунення недоліків. Запропоновано особі, яка подала касаційну скаргу, надіслати документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір».
Особа, яка подала касаційну скаргу отримала зазначену ухвалу за адресою, зазначеною в касаційній скарзі, в порядку статті 272 ЦПК України 28 грудня 2021 року, про що свідчить поштове відправлення № 621.
30 грудня 2021 року (згідно штемпеля на поштовому конверті) ВЧ НОМЕР_1 надіслала до Верховного Суду уточнену касаційну скаргу.

Документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі до уточненої касаційної скарги не додано.
В уточненій касаційній скарзі, серед іншого, ВЧ НОМЕР_1 повторно посилаючись на частину першу статті 136 ЦПК України просить відстрочити або розстрочити сплату судового збору на невизначений термін, але не пізніше ніж до ухвалення судового рішення у справі.
Згідно із частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.
З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Із системного аналізу змісту норм зазначеної статті вбачається, що положення підпунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону «Про судовий збір» не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи юридичної особи), а положення підпункту 3 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14 січня 2021 у справі № 0940/2276/18).
Предметом справи, що розглядається, не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, тому підстав для відстрочення заявнику юридичній особі сплати судового збору немає.
Касаційна скарга підлягає поверненню з таких мотивів.
Відповідно до положень частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, яка її подала, якщо не усунуті її недоліки у встановлений судом строк відповідно до вказівок в ухвалі суду про залишення скарги без руху.
У встановлений судом строк та станом на 13 січня 2022 року, вимоги ухвали Верховного Суду від 13 грудня 2021 року не виконані, а саме до касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, тому касаційну скаргу належить визнати неподаною та повернути скаржнику на підставі частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України.

Керуючись статтями 185, 260, 393 ЦПК України
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання Військової частини НОМЕР_1 про відстрочення або розстрочення сплати судового збору відмовити.
Касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Житомирського апеляційного суду від 22 листопада 2021 року про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості визнати неподаною та повернути скаржнику.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя М. М. Русинчук