Провадження № 6/344/48/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої Кіндратишин Л.Р.,

за участю секретаря судового засідання Литвин Х.В.,

представника заінтересованої особи ОСОБА_1

адвоката Мушинського В.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву ОСОБА_2 , за участю заінтересованих осіб : Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАР-ТРАНС», ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчому листі у справі №344/15392/19 її правонаступником ,-

ВСТАНОВИВ:

29.12.2021 заявник звернулася до суду з заявою, якою просить замінити у виконавчому листі №344/15392/19, що виданий Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області від 16.12.2021 про стягнення з «ТАР-ТРАНС», орендну плату за користування за користування транспортним засобом в сумі 89000,00 грн. (вісімдесят дев`ять тисяч 00 копійок), компенсацію від інфляційних втрат в зв`язку з несвоєчасною виплатою в розмірі 8140,31грн. (вісім тисяч сто сорок гривень 31 копійку) та 3% від простроченої суми в розмірі 3012,00 грн. (три тисячі дванадцять гривень 00 копійок), та у виконавчому листі про стягнення з ТОВ «ТАР-ТРАНС» 1001,52 грн. понесених судових витрат по оплаті судового збору - первісного кредитора на нового кредитора ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви вказує, що 23.12.2021 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 була укладеноа угода про відступлення прав вимоги за вказаним рішенням суду.

Заявник у поданій заяві про заміну сторони у виконавчому листі просила про розгляд справи без її участі.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_1 адвокат Мушинський В.Т. просив задоволити заяву.

Представник заінтересованої особи «ТАР-ТРАНС» не з`явився, не повідомивши причин своєї неявки, хоч належним чином повідомлявся судом.

Вислухавши пояснення представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали заяви, матеріали цивільної справи, суд дійшов наступних висновків:

16.12.2021 Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02.06.2021 у справі № 344/15392/19 було видано два виконавчих листи про стягнення з «ТАР-ТРАНС» на користь ОСОБА_1 :

- орендну плату за користування за користування транспортним засобом в сумі 89000,00 грн. (вісімдесят дев`ять тисяч 00 копійок), компенсацію від інфляційних втрат в зв`язку з несвоєчасною виплатою в розмірі 8140,31 грн. (вісім тисяч сто сорок гривень 31 копійку) та 3% від простроченої суми в розмірі 3012,00 грн. (три тисячі дванадцять гривень 00 копійок);

- 1001,52 грн. понесених судових витрат по оплаті судового збору.

Частиною п`ятою статті 442 ЦПК України встановлено, що положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Як на підставу для заміни сторони у вказаних виконавчих листах, вказує на укладення угоди про відступлення прав вимог.

Так, 23.12.2021 ОСОБА_1 ( цедент) передав ОСОБА_2 ( цесіонарію) право вимоги сплати орендної плати за користування транспортним засобом в сумі 89000 грн. компенсацію від інфляційних втрат в зв`язку з несвоєчасною виплатою в розмірі 8140,31грн., 3% від простроченої суми в розмірі 3012,00 грн. та 1001,52 грн. понесених судових витрат по оплаті судового збору, що належить йому із зобов`язання, що виникло на підставі рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02.06.2021 у справі №344/15392/19.

Згідно п. 3 такої угоди цесіонарій зобов`язаний повідомити боржника протягом 3-х днів з моменту укладення угоди про поступку вимоги, що відбулась.

При цьому, суду не надано доказів повідомлення боржника про укладення угоди про відступлення прав вимоги поза межами розгляду справи. Така надіслана разом з заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні при зверненні до суду з відповідною заявою 24.12.2021.

За загальним правилом, кредитор (первісний або новий в залежності від досягнутої домовленості) повинен повідомити боржника про таку заміну, інакше новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків, а саме: (а) виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові буде вважатися належним виконанням (ч. 2 ст. 516 ЦКУ); та (б) боржник матиме право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання (ч. 2 ст. 518 ЦК України).

Повідомлення боржника про заміну кредитора слід відрізняти від згоди боржника на таку заміну. Як правило, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Однак коли така згода вимагається, кредитор повинен її отримати. Найчастіше це здійснюється шляхом оформлення тристороннього договору, де крім первісного та нового кредитора стороною також буде виступати боржник.

У цьому контексті варто звернути увагу на правову позицію, яка викладена у постанові Верховного Суду від 29 травня 2018 р. у справі № 910/14716/17, відповідно до якої законодавець відокремлює надання боржником згоди на заміну кредитора у зобов`язанні та письмове повідомлення боржника про таку заміну, а відповідно і визначає різні правові наслідки недотримання вказаних вимог. Відсутність згоди боржника на заміну кредитора у зобов`язанні, якщо обов`язковість такої згоди передбачено договором, є підставою для визнання недійсним на підставі ч. 1 ст. 203 ЦК України договору про відступлення права вимоги, оскільки у такому випадку договір про відступлення права вимоги суперечить приписам ч. 1 ст. 516 ЦК України. Неповідомлення боржника про заміну кредитора у зобов`язанні не має наслідком недійсність правочину про заміну кредитора, однак тягне за собою ризик настання для нового кредитора несприятливих наслідків, зокрема визначених ч. 2 ст. 516 ЦК України та ч. 2 ст. 518 ЦК України.

За загальним правилом, що викладене у ч. 2 ст. 517 ЦК України, боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання таких доказів.

Щодо цього питання варто відзначити правову позицію, яка викладена у постанові Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року у справі № 910/10963/19, відповідно до якої доказом переходу прав за зобов`язанням до нового кредитора є відповідний правочин щодо відступлення прав вимоги у зобов`язанні, а не документи, що засвідчують права, які передаються. Документи ж, які засвідчують саме право (вимогу) не є предметом договору цесії і не мають ніякого відношення до статусу цесіонарія, а тому їх не передання цесіонарію означає лише не виконання цедентом додаткового юридичного обов`язку, наявного у нього в силу закону, та не звільняє боржника від виконання своїх зобов`язань перед новим кредитором. Ні положення ст. 512 ЦК України, ні положення ст. 517 цього ж Кодексу не пов`язують факт виникнення у нового кредитора прав вимоги у зобов`язанні з передачею документів, які засвідчують право вимоги, що передається, і так само не містять зобов`язань первісного кредитора передавати новому кредиторові оригінали таких документів.

Згідно із ст. 513 ЦК України, встановлює наступні правила щодо форми договору про відступлення права вимоги, а саме : договір про відступлення права вимоги вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові; договір про відступлення права вимоги у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.

Так, предметом судового розгляду, за яким виникли зобов`язання між сторонами, було невиконання договору оренди.

19.11.2015 між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАР-ТРАНС» було укладено договір оренди автомобілів ( т. 1 а.с. 4), який посвідчено приватним нотаріусом Долинського міського нотаріального округу та зареєстровано у реєстрі за №2103.

Сторонами договору відступлення прав вимоги не дотримано умов його посвідчення, так як такий укладений у простій письмовій формі, як і відсутнє повідомлення боржника про укладення відповідного договору, з наданням відповідних доказів суду. Відтак заява про заміну сторони у виконавчому листі за таким договором відступлення прав вимоги не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 258-260, 442 ЦПК України,суд -

ПОСТАНОВИВ :

У заяві ОСОБА_2 про заміну сторони у виконавчому листі у справі №344/15392/19 її правонаступником відмовити.

Згідно ст.261 ЦПК України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала складена в повному обсязі 17.01.2022.

Суддя

Івано-Франківського міського суду Леся КІНДРАТИШИН