Ухвала

12 січня 2022 року

м. Київ

справа № 206/3502/20

провадження № 61-18498св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М., розглянув заяву ОСОБА_1 про зупинення дії рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 травня 2021 року, додаткового рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 липня 2021 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 03 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про витребування майна та відшкодування збитків,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про витребування майна та відшкодування збитків, у якому уточнила позовні вимоги, просила суд стягнути з ОСОБА_3 безпідставно набуте майно у розмірі 40 000 грн та збитки у розмірі 160 000 грн.

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_4 , після смерті якої вона та її брат ОСОБА_5 (з 2018 року ОСОБА_2 ) є спадкоємцями першої черги. Спадщину після смерті ОСОБА_4 складала квартира АДРЕСА_1 та грошовий вклад у ПАТ «КБ «Приватбанк» у розмірі 62,11 доларів США.

У травні 2011 року нотаріусом Ленінського району м. Єкатеринбурга заведено спадкову справу № 50/2011. 18 грудня 2008 року секретарем Коробівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області Дорошенко Т. В. від імені росіянки ОСОБА_4 складено заповіт на користь ОСОБА_2 . На підставі вказаного заповіту 16 січня 2013 року приватним нотаріусом нотаріального округу м. Єкатеринбурга РФ Перовим М. В. видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом ОСОБА_2 на вищевказану квартиру, право власності на яку ним зареєстровано у Єдиному державному реєстрі нерухомості Федеральної служби державної реєстрації, кадастру та картографії РФ 21 листопада 2017 року, та вартість якої складала 9 416 062 рублі 15 копійок.

21 листопада 2017 року вказана квартира була відчужена ОСОБА_2 на користь третьої особи шляхом її дарування.

Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 28 травня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем не надано суду доказів на підтвердження визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру АДРЕСА_1 , що видане нотаріусом нотаріального округу м. Єкатеринбурга Свердловської області РФ Перовим М. В., тому відсутні докази того, що квартира, 50% вартості якої позивач просить стягнути з відповідача на її користь, отримана останнім без достатньої правової підстави, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення позовних вимог. Крім того, суд встановив, що ОСОБА_3 набула грошові кошти у сумі 82 040 грн за достатніх правових підстав, у спосіб, що не суперечить цивільному законодавству, з метою його передачі довірительниці. Доказів, які б спростовували дану обставину, позивачем не надано.

Додатковим рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 липня 2021 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу у розмірі 27 500 грн.

Додаткове рішення мотивоване тим, що факт понесення витрат на правничу допомогу у заявленому розмірі відповідачем доведено, а не співмірність цих витрат під час розгляду справи по суті позивачкою неспростовано.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 03 листопада 2021 року рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 травня 2021 року залишено без змін. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 липня 2021 року задоволено частково. Змінено додаткове рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 липня 2021 року в частині розміру витрат на правничу допомогу, яка стягнута з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , зменшено з 27 500 грн до 12 025,13 грн. В іншій частині додаткове рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 липня 2021 року залишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що позивач не довела належними та допустимими доказами підстави для стягнення з відповідача ОСОБА_3 на її користь грошових сум в порядку статті 1212 ЦК України.

При цьому апеляційний суд вважав за необхідне частково задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_4 на додаткове рішення суду та зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 12 025,13 грн.

11 листопада 2021 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу на додаткове рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 липня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 03 листопада 2021 року. ОСОБА_1 посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права і просить скасувати додаткове рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції в частині стягнення витрат на правничу допомогу та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу.

Ухвалою Верховного Суду від 10 грудня 2021 року поновлено строк на касаційне оскарження рішення суду першої інстанції та постанови апеляційного суду. Звільнено від сплати судового збору за подання касаційної скарги рішення суду першої інстанції та постанови апеляційного суду. Відкрито провадження у справі та витребувано справу із суду першої інстанції. У задоволенні клопотання про зупинення дії постанови апеляційного суду відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду від 23 грудня 2021 року відкрито провадження у справі на додаткове рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду.

У січні 2022 року ОСОБА_1 подала клопотання про зупинення дії рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 травня 2021 року, додаткового рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 липня 2021 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 03 листопада 2021 року. Клопотання мотивоване тим, що хибний висновок оскаржуваних судових рішень може вплинути на розгляд інших справ, які перебувають на розгляді між цими ж сторонами, а саме у справі 204/3249/21 з приводу відновлення прав, які випливають зі спадкування також після смерті ОСОБА_4 , зокрема фактами, які мають приюдеційне значення. Також, відкрито виконавче провадження щодовиконавчого листа про стягнення із ОСОБА_1 судових витрат і виконавчого збору.На підтвердження вказаних обставин надано копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 07 грудня 2021 року № 67760373, копію постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження 07 грудня 2021 року № 67760373.

Відповідно до абзацу 2 частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності заяви особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду.

Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Тлумачення частини восьмої статті 394, статті 436 ЦПК України свідчить, що клопотання про зупинення дії рішення має містити обґрунтування необхідності зупинення його дію.

У задоволенні клопотання про зупинення дії рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 травня 2021 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 03 листопада 2021 року, необхідно відмовити, оскільки заявник не навів обґрунтованих підстав, за яких суд касаційної інстанції може зупинити дію судових рішень.

Додатковим рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 липня 2021 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу у розмірі 27 500 грн.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 03 листопада 2021 року змінено додаткове рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 липня 2021 року в частині розміру витрат на правничу допомогу, яка стягнута з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , зменшено з 27 500 грн до 12 025,13 грн. В іншій частині додаткове рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 липня 2021 року залишено без змін.

Оскільки оскаржене додаткове рішення суду першої інстанції, змінене апеляційним судом в частині розміру витрат на правничу допомогу, підлягає примусовому виконанню, Верховний Суд вважає за можливе зупинити виконання додаткового рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 липня 2021 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 03 листопада 2021 року з власної ініціативи до закінчення його перегляду у касаційному порядку

Керуючись статтями 260, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення дії рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 травня 2021 року, додаткового рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 липня 2021 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 03 листопада 2021 року відмовити.

Зупинити виконання додаткового рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 липня 2021 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 03 листопада 2021 року в частині розподілу судових витрат до закінчення його перегляду у касаційному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: І. О. Дундар

Н. О. Антоненко

М. М. Русинчук