Ухвала

Іменем України

20 січня 2022 року

м. Київ

справа № 466/9577/18

провадження № 61-398ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 09 грудня 2021 року в складі колегії суддів: Мельничук О. Я., Ванівського О. М., Крайник Н. П., у справі за позовом прокурора Львівської області в інтересах Кабінету Міністрів України до ОСОБА_1 про витребування майна з незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року прокурор Львівської області в інтересах КМ України звернувся із позовом до ОСОБА_1 про витребування майна з незаконного володіння.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Львова від 09 березня 2021 року в складі судді: Зими І. Є., позов задоволено. Витребувано з приватної власності ОСОБА_1 у державну власність на користь КМ України, земельну ділянку за кадастровим № :04:0030076, площею 0,1543 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, номер запису про право власності 14238431, що розташована в районі вул. Ряснянської смт. Брюховичі Шевченківського району м. Львова. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

07 жовтня 2021 року від Львівської обласної прокуратури надійшло клопотання про заміну учасника справи його правонаступником. Львівська обласна прокуратура просила замінити позивача у справі - КМ України на Львівську ОДА, посилаючись на внесення змін до ЗК України.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 09 грудня 2021 року клопотання Львівської обласної прокуратури про заміну учасника справи його правонаступником задоволено.

Замінено позивача у справі № 466/9577/18 - КМ України на його правонаступника - Львівську ОДА.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин», що набрав чинності 27 травня 2021 року, внесено зміни до частини восьмої статті 122 ЗК України, відповідно до якої КМ України передає земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування, які не входять до складу адміністративно-територіальних одиниць, а також у користування земельні ділянки зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи. Відповідно до частини п`ятої статті 122 ЗК України обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб. У разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив (частини перша, друга статті 55 ЦПК України). Враховуючи зміни, внесені до ЗК України, клопотання про заміну учасника справи його правонаступником, апеляційний суд встановив наявність підстав для залучення Львівської ОДА як правонаступника позивача КМ України до участі у справі.

04 січня 2022 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подала касаційну скаргу на ухвалу Львівського апеляційного суду від 09 грудня 2021 року, у якій просить: скасувати ухвалу Львівського апеляційного суду від 09 грудня 2021 року та відмовити в задоволенні клопотання Львівської обласної прокуратури про заміну учасника справи його правонаступником; судові витрати покласти на Львівську обласну прокуратуру.

Підставою, на якій подається касаційна скарга, ОСОБА_1 зазначає неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд не звернув увагу на те, що заміна сторони здійснюється в справі за позовом прокурора, який не є самостійним позивачем, а лише здійснює представництво позивача в суді, внаслідок чого до спірних правовідносин мають бути застосовані й інші законодавчі норми, якими врегульовано порядок здійснення представництва в суді прокурором конкретного органу. Право на представництво інтересів держави в особі конкретного органу не виникає в прокурора автоматично, а з`являється лише після дотримання прокурором спеціальної процедури для здійснення представництва та підтвердження такого представництва в суді. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень. Тобто участь прокурора в судовому процесі можлива за умови, крім іншого, обґрунтування підстав для звернення до суду, а саме - має бути доведено нездійснення або неналежне здійснення захисту інтересів держави у спірних правовідносинах суб`єктом влади, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, або підтверджено відсутність такого органу. У процесі розгляду апеляційним судом справи № 466/9577/18, внаслідок набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Земельного кодексу України та інших законодавчих актів щодо удосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин», змінилася особа, яка є розпорядником майна на території смт. Брюховичі, та на користь якої можна було б витребувати спірну земельну ділянку при умові задоволення позову. Однак, прокурором при поданні клопотання про заміну сторони позивача не було доведено підстав для здійснення представництва інтересів Львівської ОДА та не дотримано вимог статті 23 Закону України «Про прокуратуру».

ОСОБА_1 зазначає, що прокурор не має права здійснювати представництво інтересів Львівської ОДА та ініціювати залучення цього органу до розгляду справи без попереднього дотримання процедури, передбаченої статтею 23 Закону України «Про прокуратуру». Апеляційний суд не звернув уваги на вимоги чинного законодавства щодо підстав представництва прокурором інтересів держави в особі конкретного органу - Львівської ОДА, та надав прокурору можливість здійснювати представництво інтересів Львівської ОДА без наявності для цього законних підстав.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

У разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу (частина перша статті 55 ЦПК України).

Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив (частина друга статті 55 ЦПК України).

По своїй суті процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу відповідного суб`єкта, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього. Підставами процесуального правонаступництва можуть бути лише юридичні факти, які виникли під час судового провадження у справі, а не до його початку. Процесуальне правонаступництво тісно пов`язане з матеріальним правонаступництвом, оскільки воно може мати місце в тих випадках, коли права та/або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення внаслідок тих чи інших юридичних фактів переходять до правонаступника. При цьому незалежно від підстав матеріального правонаступництва процесуальне правонаступництво допускається лише після заміни сторони в матеріальних правовідносинах.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин», що набрав чинності 27 травня 2021 року, внесено зміни до частини восьмої статті 122 ЗК України, відповідно до якої КМ України передає земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування, які не входять до складу адміністративно-територіальних одиниць, а також у користування земельні ділянки зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до частини п`ятої статті 122 ЗК України обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.

Апеляційний суд встановив, що у зв`язку внесенням змін до ЗК України Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин», який набрав чинності 27 травня 2021 року, повноваження щодо розпорядження земельними ділянками у спірних правовідносинах перейшли від КМ України до Львівської ОДА.

За таких обставин суд апеляційної інстанції обґрунтовано задовольнив клопотання Львівської обласної прокуратури про заміну позивача його правонаступником.

Посилання у касаційній скарзі на те, що прокурор не має права здійснювати представництво інтересів Львівської ОДА та ініціювати залучення цього органу до розгляду справи без попереднього дотримання процедури, передбаченої статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки відповідно до частини другої статті 55 ЦПК України усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Аналіз змісту касаційної скарги та оскарженої ухвали апеляційного суду свідчить, що правильне застосовування апеляційним судом норм права є очевидним, а касаційна скарга - необґрунтованою.

У разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення (частина четверта статті 394 ЦПК України).

Керуючись статтями 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 09 грудня 2021 року у справі за позовом прокурора Львівської області в інтересах Кабінету Міністрів України до ОСОБА_1 про витребування майна з незаконного володіння.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков