Єдиний унікальний номер 242/7385/19
Номер провадження 22-ц/804/161/22
Єдиний унікальний номер 242/7385/19 Головуючий у 1 інстанції Хацько А.О.
Номер провадження 22-ц/804/161/22 Доповідач Агєєв О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2022 року м. Бахмут

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Агєєва О.В.,

суддів: Канурної О.Д., Космачевської Т.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні Донецького апеляційного суду в м. Бахмут цивільну справу №242/7385/19 за позовною заявою Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надану теплову енергію, з апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Селидівського міського суду Донецької області від 23 вересня 2021 року, ухвалене у складі судді Хацько А.О., -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року позивач ОКП «Донецьктеплокомуненерго» звернувся до Селидівського міського суду Донецької області з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надану теплову енергію.

В обґрунтування вимог зазначено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 є споживачами послуги з теплопостачання з адресою АДРЕСА_1 . Так, ОСОБА_1 є власником даної квартири, ОСОБА_2 зареєстрована за даною адресою. Відповідачі неналежно виконували обов`язки по сплаті послуг з теплопостачання, у зв`язку з чим, за особовим рахунком № НОМЕР_1 в період з 01.10.2016 року по 30.06.2019 року утворилась заборгованість у розмірі 14 721 грн. 07 коп. У зв`язку з чим, просить суд стягнути з відповідачів заборгованість за надану теплову енергію у розмірі 14 721 грн. 07 коп., інфляційні збитки у розмірі 2629 грн. 49 коп., 3 % річних у розмірі 770 грн. 88 коп. та судові витрати у розмірі 1 921 грн. 00 коп.

Заочним рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 25.05.2020 року позовні вимоги ОКП «Донецьктеплокомуненерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надану теплову енергію задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , на користь ОКП «Донецьктеплокомуненерго» заборгованість за надану теплову енергію у розмірі 14 721 грн. 07 коп., інфляційні збитку у розмірі 2629 грн. 49 коп., 3% річних у розмірі 770 грн. 88 коп. Вирішено питання про судові витрати.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 22.06.2021 року задоволено заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заочне рішення Селидівського міського суду Донецької області від 25 травня 2020 року скасовано, призначено розгляд справи в загальному порядку за правилами позовного (спрощеного) з викликом сторін.

Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 23 вересня 2021 року позовні вимоги Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надану теплову енергію задоволено у повному обсязі, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ОКП «Донецьктеплокомуненерго» заборгованість за надану теплову енергію у розмірі 14 721 грн. 07 коп., збитки у розмірі 2629 грн. 49 коп., 3% річних у розмірі 770 грн. 88 коп. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат

На вказане рішення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просили скасувати рішення, відмовивши у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не в повній мірі встановлені дійсні обставини справи. Так, п.30 Правил надання послуг з централізованого опалення передбачає обов`язок споживача оплачувати вартість послуг з теплопостачання, які були фактично надані споживачу. Тобто, споживачі зобов`язані оплатити вартість житлово-комунальних послуг, якщо вони фактично користувалися ними. Відповідачі зазначають, що їх квартира з 2010 року по 01.11.2018 року була відключена від системи централізованого опалення, тобто послуги з теплопостачання у період з 01.10.2016 року по 19.11.2018 року ОКП «Донецьктеплокомуненерго» не надавалися, що підтверджується копіями відповідних актів. При цьому вартість послуг за період з 01.11.2018 року по 30.06.2019 року була сплачена відповідачами у повному обсязі, що підтверджується копіями квитанцій. Щодо вимог про стягнення з відповідачів інфляційних збитків та 3% річних згідно ст. 625 ЦК України, то зазначена норма не може бути застосована до спірних правовідносин, оскільки вони регулюються спеціальними нормами, зокрема положеннями ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», ЗУ «Про теплопостачання» тощо. Акти про підключення, на які посилався суд першої інстанції при задоволенні позовних вимог, підтверджують про підключення усього житлового будинку, а не квартири відповідачів. Натомість підставами для нарахування плати за надані послуги з теплопостачання є надання послуг з опалення саме квартири, що належить відповідачам, а не всього житлового будинку. При цьому квартира відповідачів була відключена від системи опалення внаслідок неправомірного втручання інших осіб, а саме власників квартири АДРЕСА_2 .

Позивачем було надано відзив на апеляційну скаргу, у якому він просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. В обґрунтування вказав, що згідно акту від 06.12.2018 року житловий будинок АДРЕСА_3 підключено до мереж централізованого опалення з відновленням внутрішньо будинкової системи теплопостачання. Позивачем виконано перерахунок за послугу теплопостачання на суми 6091,75 грн. та 56,38 грн. на підставі акту обстеження від 05.12.2017 року, складеного представниками ОКП «Донецьктеплокомуненерго». За опалювальний період 2018-2019 р. відповідачами не сплачено заборгованість за надані послуги з теплопостачання. За опалювальний період 2016-2017 р. позивачу не було надано жодних документів щодо відключення квартири від мереж опалення та того, що це відключення проведено з дотриманням відповідного порядку. В апеляційній скарзі відповідач посилається на акт обстеження, виданий КП «СЄЗ м.Селидове» від 10.09.2021 року №2545, однак він відсутній у матеріалах справи. Крім того, на даний час КП «СЄЗ м.Селидове» ліквідоване, та будинок АДРЕСА_4 передано на баланс ОСББ «Союз-16 м.Селидове». Відповідачами не дотримано порядку відключення споживачів від мережі централізованого опалення. який передбачено чинним законодавством.

Частиною 3 ст.3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч.3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ціна у позову у даній справі складає 18121,44 грн., що є меншим ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином дану справу слід розглядати без повідомлення учасників справи, оскільки ціна позову становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга відповідачів підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні, з наступних підстав.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає вказаним вимогам закону.

З матеріалів справи вбачається, що позивач виробляє теплову енергію для забезпечення споживачів м. Селидове послугами з централізованого теплопостачання. Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровані та проживають за адресою АДРЕСА_1 . На ім`я ОСОБА_1 оформлений особовий рахунок № НОМЕР_1 за даною адресою. Тобто, відповідачі є споживачами послуг з теплопостачання за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно акту про підключення об`єкту до системи централізованого опалення від 15.10.2016 року, 15.10.2016 року проведено підключення житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 до системи централізованого опалення.

Згідно акту від 18.10.2016 року про відключення об`єкту від системи централізованого опалення, 18.10.2016 року проведено відключення житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 від системи централізованого опалення у зв`язку з ремонтом внутрішньої системи опалення.

Згідно акту від 19.10.2016 року про підключення об`єкту до системи централізованого опалення, 19.10.2016 року проведено підключення житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 до системи централізованого опалення у зв`язку з закінченням ремонтних робіт.

Згідно акту від 04.04.2017 року про відключення об`єкту від системи централізованого опалення, 04.04.2017 року проведено відключення житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 від системи централізованого опалення у зв`язку з закінченням опалювального сезону.

Згідно акту від 15.10.2017 року про відключення об`єкту до системи централізованого опалення, 15.10.2017 року відключення житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 від системи централізованого опалення у зв`язку з аварією внутрішньобудинкової мережі.

Згідно акту від 20.10.2017 року про підключення об`єкту до системи централізованого опалення, 20.10.2017 року проведено підключення житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 до системи централізованого опалення у зв`язку з закінченням ремонтних робіт внутрішньобудинкової системи опалення.

Згідно акту від 20.10.2017 року про підключення об`єкту до системи централізованого опалення, 20.10.2017 року проведено підключення житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 до системи централізованого опалення у зв`язку з закінченням ремонтних робіт внутрішньобудинкової системи опалення за винятком квартир АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_12 , 16, 22,25.

Згідно акту від 06.04.2018 року про відключення об`єкту від системи централізованого опалення, 06.04.2018 року проведено відключення житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 від системи централізованого опалення у зв`язку з закінченням опалювального сезону.

Згідно акту від 26.10.2018 року про підключення об`єкту до системи централізованого опалення, 26.10.2018 року проведено підключення житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 до системи централізованого опалення.

Згідно акту від 08.04.2019 року про відключення об`єкту від системи централізованого опалення, 08.04.2019 року відключення житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 від системи централізованого опалення у зв`язку з закінченням опалювального сезону.

Відповідачами до суду першої інстанції було надано квитанції, відповідно до яких ними було сплачено вартість послуг з теплопостачання, які надані за період з листопада 2018 року по грудень 2019 року на загальну суму 8005,15 грн., у тому числі за листопад 2018 року сплачено 480,77 грн., грудень 2018 року 1433,30 грн., січень 2019 року 1852,79 грн., лютий 2019 року 1307,90 грн., березень 2019 року 958,99 грн., квітень 2019 року 202,05 грн.

Крім того, з листа голови правління ОСМД «Союз-16 м.Селидове» від 06.12.2018 року повідомлено, що з 19.11.2018 року відновлена система центрального опалення до квартир АДРЕСА_13 .

Згідно особового рахунку № НОМЕР_2 по квартирі розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , надаються послуги з теплопостачання та нараховується вартість за надання вказаних послуг, однак оплачується несвоєчасно та не в повному розмірі, тому з 01.10.2016 року по 30.06.2019 року утворилась заборгованість у розмірі 14 721 грн. 07 коп., на яку також нараховано 770,88 грн. 3% річних та 2629,49 грн. інфляційних втрат.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не сплачували отриманні послуги з теплопостачання, у зв`язку з чим за період з 01.10.2016 року до 30.06.2019 року виникла заборгованість за фактично отриману теплову енергію в сумі 14 721 грн. 07 коп.

Апеляційний суд частково погоджується з даним висновком та зазначає наступне.

Відповідно до житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

За пунктом 6 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Згідно з частиною 1 статті 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Згідно з ст.16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства.

Згідно з п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Таким чином, споживачі зобов`язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. За таких обставин зобов`язання відповідачів оплатити надані послуги виникає на підставі закону з узгоджених дій постачальника і споживача послуг.

У відповідності до ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Плата за теплову енергію, передбачена Правилами надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені Постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до п.18 Правил № 630 розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Згідно п. 20 цих Правил плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів теплової енергії або затверджених нормативів споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо).

Згідно п.21 Правила у разі відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок засобів води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормами споживання з розрахунку за 1 кв. м. (куб метр) опалювальної площі (об`єму) квартири та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення (радіаторів) згідно з законодавством.

Згідно з пунктами 24, 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила № 630), споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Згідно ч.6 ст.19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку, (пункт 2.1 Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 «Про затвердження Змін до Наказу Мінбуду України від 22 листопада 2005 року № 4, який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин) .

При цьому обов`язково враховуються технічні можливості існуючих мереж газопостачання, водопостачання та електропостачання даного населеного пункту або окремого мікрорайону щодо забезпечення живлення запропонованої власником (власниками) системи теплопостачання (пункт 2.2 Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 «Про затвердження Змін до наказу Мінбуду України від 22 листопада 2005 року № 4).

Пунктом 26 Правил № 630 передбачено, що відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Згідно з пунктами 2.6, 2.7 Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4, по закінченню робіт складається акт про відключення будинку від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання і в десятиденний термін подається заявником до постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання.

Тобто єдиною законною підставою для відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення є відповідний акт постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води. Інших підстав чинне законодавство не передбачає.

Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 було внесено зміни, які унеможливлюють відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише щодо будинку в цілому.

Судом першої інстанції обґрунтовано зроблено висновок, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були споживачами послуг з теплопостачання в період з 01.10.2016 року до 30.06.2019 року . При цьому документів, що б засвідчували факт відключення квартири відповідачів у спірний період від мережі теплопостачання, сторонами не надано.

Крім того, з розрахунку позивача вбачається, що позивачем було враховано факт ненадання централізованого опалення в будинку за адресою: АДРЕСА_3 в період з жовтня 2017 року по квітень 2018 року, який підтверджено актом від 15.10.2017 року, та зроблено відповідний перерахунок оплати послуг у зазначений період, та відповідно до розрахунку заборгованості суми, нараховані до сплати у жовтні 2017року - квітні 2018 року фактично були списані. Судом першої інстанції було взято до уваги зазначені обставини.

Щодо спірного періоду з жовтня 2016 року по квітень 2017 року, то апеляційний суд зазначає, що відповідачами не підтверджено факт ненадання послуг з теплопостачання за зазначений період. Так, акти обстеження, додані відповідачами до апеляційної скарги та відповідно до яких спірна квартира не опалювалася, датовані 2008-2015 роками, тобто не охоплюють спірний період.

Однак апеляційний суд звертає увагу на той факт, що при визначенні суми, яка підлягає стягненню, судом першої інстанції не було враховано факту часткового погашення відповідачами заборгованості.

Так, відповідачами було надано квитанції, відповідно до яких за листопад 2018 року сплачено 480,77 грн., грудень 2018 року 1433,30 грн., січень 2019 року 1852,79 грн., лютий 2019 року 1307,90 грн., березень 2019 року 958,99 грн., квітень 2019 року 202,05 грн.

Висновок суду, що квитанції про сплату послуг з теплопостачання не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони свідчать про сплату поточної заборгованості з вищевказаних послуг за періоди після 01.06.2019 року, які не є предметом розгляду справи, не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки лише частина квитанцій датована періодом, що не охоплюється позовними вимогами.

З розрахунку позивача вбачається, що за опалювальний період 2018-2019 року позивачем було нараховано: за листопад 2018 року - 480,77 грн., грудень 2018 року 1436,75 грн., січень 2019 року 1852,79 грн., лютий 2019 року 1307,90 грн., березень 2019 року 958,99 грн., квітень 2019 року 202,05 грн. Отже, непогашеною за спірний період є сума 3,45 грн., нарахована за грудень 2018 року.

Отже, загальна сума заборгованості за період з жовтня 2016 року по червень 2019 року, яку слід стягнути з відповідачів на користь позивача, складає 8485,28 грн.

Згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Нарахування пені починається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку внесення плати за житлово-комунальні послуги.

Водночас, відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Щодо тверджень відповідачів про неможливість застосування до спірних відносин вищевказаних положень ЦК України, то апеляційний суд зазначає, що закріплена у частині 1 статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Зазначене відповідає правовим висновкам, вказаним зокрема у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц, від 23 жовтня 2019 року у справі №723/304/16-ц.

За таких обставин нарахування на суму заборгованості 3% річних та інфляційних збитків є правомірним.

Водночас апеляційний суд зазначає, що, оскільки позивачем невірно було визначено суми заборгованості, та у розрахунку також не враховано перерахунок (фактично списання) оплати послуг за період з жовтня 2017 по квітень 2018 року, та оплати, здійснені відповідачем на погашення заборгованості за листопад 2018 - квітень 2019 року, то суми, що підлягають стягненню з відповідачів на погашення , також слід змінити.

Встановлюючи розмір сум відповідно до вимог ч.2 ст.625 ЦК України та враховуючи те, що у період з жовтня 2017 року по листопад 2018 року заборгованість складає 8481,83 грн., та з грудня 2018 року по червень 2019 року заборгованість складає 8485,28 грн., апеляційний суд зазначає, що заборгованість складає:

з жовтня 2017 року по листопад 2018 року: 913.15 грн. інфляційного нарахування (8481.83 * 1.10765965 -8481.83), 276.07 грн. 3% річних ( 8481.83*3/100/365*92 + 8481.83*3/100/365*304)

з грудня 2018 року по червень 2019 року: 424,28 грн. інфляційного нарахування (8485.28 * 1.05000164 -8485.28), 126,93 грн. 3% річних (8485.28*3/100/365*31 + 8485.28*3/100/365*151 ).

Загалом з урахуванням сум, нарахованих у період з жовтня 2016 року по вересень 2017 року, стягненню з відповідачів підлягає 601,77 грн. 3% річних та 2216,03 грн. інфляційних втрат.

Таким чином, з урахуванням наведеного, рішення суду першої інстанції на підставі ст.376 ЦПК України, слід змінити в частині сум, що підлягають стягненню, та стягнути у солідарному порядку з відповідачів 8485,28 грн. заборгованості за комунальні послуги, 601,77 грн. 3% річних та 2216,03 грн. інфляційних втрат.

Згідно ч.13 ст. 141 України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Задовольняючі апеляційну скаргу частково, апеляційний суд, з урахуванням вимог ст.141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1198,20 грн., тобто по 599,10 грн. з кожного, та стягнути з позивача на користь відповідача ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1084,19 грн.

Відповідно до ч.10 ст.141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

З урахуванням викладеного апеляційний суд вважає за можливе стягнути з відповідачки ОСОБА_2 на користь позивача 599,10 грн., та стягнути з позивача на користь відповідача ОСОБА_1 485,09 грн. різниці сплачених судових витрат.

Відповідно до частини 3 статі 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, ціна позову у яких не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Так як ціна позову складає 18121,44 грн., що менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то судове рішення не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Селидівського міського суду Донецької області від 23 вересня 2021 року в частині розміру заборгованості за надану теплову енергію, інфляційних збитків та 3% річних, які підлягають стягненню, а також розподілу судових витрат змінити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» заборгованість за надану теплову енергію у розмірі 8485 (вісім тисяч чотириста вісімдесят п`ять) грн. 28 коп., інфляційні збитки у розмірі 2216 (дві тисячі двісті шістнадцять) грн. 03 коп., та три відсотки річних у розмірі 601 (шістсот одна) грн. 77 коп.

Стягнути з Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 485 (чотириста вісімдесят п`ять) грн. 09 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» судовий збір у розмірі 599 (п`ятсот дев`яносто дев`ять) грн. 10 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених підпунктами а-г пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Судді: