ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 525/1247/19 Номер провадження 22-ц/814/321/22Головуючий у 1-й інстанції Ячало Ю. І. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя : Триголов В.М.,

судді: Дорош А.І., Лобов О.А.

секретар: Коротун І.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 06 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - СФГ "Вікторія" про відшкодування збитків,-

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , . СФГ "ВІКТОРІЯ" про відшкодування збитків.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що рішеннм Устивицької сільської ради Великобагачанського району Полтавської області від 13 вересня 2000 року позивачу передано у приватну власність земельну ділянку площею 3,2700 га.

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру на земельну ділянку № НВ-018 від 12.02.2018 року земельна ділянка, площею 3,2700 га, кадастровий номер :00:001:0911, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Устивицької сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, належить на праві приватної власності позивачу, дата державної реєстрації земельної ділянки 05.12.2016 року.

Інформація про земельну ділянку площею 3,2700 га, кадастровий номер :00:001:0911, внесена до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно від 24.01.2017 року за № 18734379.

Позивач вказує, що з 2001 року спірною земельною ділянкою, яка на праві приватної власності належить позивачу безпідставно використовувалась ОСОБА_4 . Постановою Полтавського апеляційного суду від 14.01.2019 року вказана земельна ділянка повернута власнику позивачу по справі.

Відповідно до довідки Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області № 585/102-19 від 18.04.2019 року нормативно грошової оцінки середньої земельної частки (паю) становить 3,24 га умовних кадастрових гектарів на території Устивицької сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, враховуючи коефіцієнт індексації та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1185 від 31.10.2001 року становить: 01.01.2016 року 114753,79 грн., 01.01.2017 року 114753,79 грн., 01.01.2018 року 114753,79 грн.

Позивач вказує, що відповідачу ОСОБА_4 було надіслано вимогу про відшкодування збитків від 10.05.2019 року в якій зазначалося, що у разі не відшкодування збитків, позивач буде змушений звернутися до суду та відшкодувати збитки в судовому порядку.

Позивач просив суд стягнути з ОСОБА_4 на його користь в рахунок відшкодування збитків за користування земельною ділянкою у розмірі 344261,37 грн.

Рішенням Великобагачанського районного суду Полтавської області від 06 жовтня 2021 у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - СФГ «ВІКТОРІЯ» про відшкодування збитків відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.

Вважає, що місцевий суд дійшов помилкового висновку про недоведеність позивачем того, що він міг і повинен був отримати доходи зі спірної земельної ділянки.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги на рішення суду, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Місцевим судом встановлено, що відповідно до рішення від 13.09.2000 року Устивицької сільської ради Великобагачанського району Полтавської області ОСОБА_1 передано у приватну власність земельну ділянку в розмір 3,27 га, та зобов`язано виготовити державний акт на право приватної власності на землю за власні кошти (а.с. 7).

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна сформованої 17.05.2017 року ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 3,27 га, кадастровий номер :00:001:0911, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Устивицької сільської ради Великобагачанського району Полтавської області (а.с. 10-13).

Згідно довідки з Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 13.05.2019 року за № 758/102-19 площа середньої земельної частки (паю) згідно розпорядження голови РДА від 18.08.2003 року № 376 по бувшому КПС "Нива" на території Устивицької сільської ради Великобагачанського району Полтавської області становить 3,24 умовних кадастрових гектарів (а.с. 17).

Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Устивицької сільської ради народних депутатів від 30.09.1999 року № 159/3, ОСОБА_4 є власником земельної ділянки для ведення сільського господарства площею 3,2700 га, яка розташована на території Устивицької сільської ради (а.с. 38).

Згідно рішення державного кадастрового реєстратора Штанька О.М. № РВ-018 27.07.2018 року ОСОБА_4 відмовлено в внесенні відомостей до Державного земельного кадастру на земельну ділянку, в зв`язку з перетином земельних ділянок з ділянкою :00:001:0911, площа співпадає на 100 % (а.с. 41).

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено наявності обставин, за яких він міг і повинен був отримати доходи, не доведено також, що тільки неправомірні дії відповідачів стали єдиною причиною, що позбавила позивача можливості отримати доходи.

Крім того, судом встановлено, що позивачем належним чином не доведено наміру щодо обробітку спірної земельної ділянки.

Колегія суддів погоджується з такими висновками місцевого суду з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно зі статтею 22, частиною четвертою статті 623 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

За змістом указаних приписів ЦК України та ЗК України відшкодування шкоди (збитків) є заходом відповідальності, зокрема, за завдану шкоду майну чи за порушення прав власника земельної ділянки.

Доказуючи наявність упущеної вигоди, позивач має довести факти вжиття певних заходів щодо одержання таких доходів.

Крім того, для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; 4) вини та встановлення заходів, вжитих стороною для одержання такої вигоди.

При обчисленні розміру упущеної вигоди першочергове значення має визначення реальності тих доходів, які особа передбачала отримати за звичайних умов цивільного обороту. Обов`язок щодо доведення розміру тих доходів, які особа отримала б у випадку непосягання на її право, покладається на позивача.

Згідно із положеннями частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У частині другій статті 89 ЦПК України встановлено, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Колегія суддів погоджується з висновком суду про відмову у задоволенні позову, оскільки позивач, не надав належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження суми тих доходів, які він отримав би у випадку непосягання на його право.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що рішенням Великобагачанського районного суду Полтавської області від 05 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Корнієнківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, треті особи ОСОБА_1 , Устивицька сільська рада Великобагачанського району Полтавської області про визнання дій незаконними та скасування запису про право власності на земельну ділянку позов ОСОБА_4 задоволено. Скасовано запис про право власності від 24.01.2017 року на вказану земельну ділянку. Вказаним рішення встановлено, що спірна земельна ділянка належить позивачеві ОСОБА_4 , а отже дії державного реєстратора щодо реєстрації за ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку площею 3,27 з кадастровим номером :00001:0911, що розташована на території Устивицької сільської ради Великобагачанського району незаконними.

Згідно постанови Полтавського апеляційного суду від 14.01.2019, підставою для відмови у задоволенні позову у вказаній справі стало те, що позивач ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до неналежного відповідача.

Доводи апеляційної скарги щодо невідповідності висновків суду обставинам справи колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди апелянта з висновками суду першої інстанції та з їх оцінкою, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Отже, висновки місцевого суду ґрунтуються на законі та встановлених у справі фактичних обставинах, на підставі наданих учасниками справи доказів, яким судом дана відповідна правова оцінка згідно ст. 89 ЦПК України.

За вказаних обставин, колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування судового рішення, як ухваленого з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 06 жовтня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: В.М. Триголов

Судді: А.І. Дорош

О.А. Лобов