Справа № 519/792/12
Провадження № 6/263/10/2022
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2022 року м. Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області Федоренко Т.І., при секретарі Ясир А.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді по розгляду цивільної справи за заявою Приватного підприємства «Нертера» про заміну сторони у виконавчому провадженні,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області перебуває вказана цивільна справа.

Згідно з протоколом автоматизованого визначення слідчого суд розподілу судової справи між суддями від 04.10.2021 року вказана справа визначена до розгляду судді Федоренко Т.І.

13.01.2022 року заявник ОСОБА_1 заявив відвід судді, в обґрунтування якого зазначив, що 11.01.2022 року секретар судового засідання повідомив його про наявність в матеріалах справи заперечень наданих державним виконавцем, однак відомостей про надсилання заявнику запечень матеріали справи не мають, крім того суддя Федоренко Т.І. приймала участь при розгляді інших справ, між тими же сторонами та два рази приймала рішення, які були скасовані апеляційним судом. Вважає, що суддя Федоренко Т.І. не може приймати участь у даній справі.

Вирішуючи питання про заявлений відвід, суддя виходить з такого.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до ч.3 ст. 40 ЦПК України якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Відповідно до ч.1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

. У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

В кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 у справі №5-15п12).

Відповідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Норма про відвід гарантує неупередженість у здійсненні правосуддя, запобігає можливості скасування рішень за мотивами незаконності складу суду, заінтересованості певних суб`єктів.

Однією з процесуальних гарантій реалізації завдань цивільного судочинства і ухвалення законних та обґрунтованих рішень у цивільних справах є інститут відводу судді, що має на меті відсторонення від участі у справі суддів, щодо неупередженості яких є сумніви.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

В рішенні у справі «Михайлова проти України» від 6 березня 2018 року Європейський суд з прав людини визнав порушення, зокрема, ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на справедливий судовий розгляд щодо вимоги безсторонності), прав позивача, тобто якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, факт якого не підтверджений документами по справі, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд.

У зв`язку із викладеним, слід дійти висновку, що заява про відвід судді Федоренко Т.І. є необґрунтованою, оскільки обставини, на які посилається позивач не є підставою для відводу, в матеріалах справи відсутні буд-які заперечення державного виконавця з приводу даної заяви, а мається заява про розгляд справи за його відсутності, посилання заявника на той факт , що суддя Федоренко Т.І. приймала участь як головуючий суддя по іншим справам, не може бути підставою для відводу головуючого судді в розумінні положень ЦПК України, тому заява про відвід задоволенню не підлягає

Керуючись ст. ст. 36, 39, 40, 259, 260 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ: У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді по розгляду цивільної справи за заявою Приватного підприємства «Нертера» про заміну сторони у виконавчому провадженні, -відмовити

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Т.І.Федоренко