Справа № 444/875/21 Головуючий у 1 інстанції: Оприск З.Л.
Провадження № 22-ц/811/2655/21 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
Категорія справи:37
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Цяцяка Р.П.,

суддів Ванівського О.М. та Шеремети Н.О.,

за участю секретаря Симця В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 10 червня 2021року,

В С Т А Н О В И В:

У березнів 2021 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та стягнення страхового відшкодування.

Позовні вимоги обгрунтовувалися тим, що 08.07.2018 року відбулася дорожньо-трапнспортна пригода (ДТП) під час якої ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом марки «Ауді А4», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , який від отриманих травм помер. По даному факту внесено відомості в ЄРДР №0000409 від 09.07.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.135 та ч.2 ст. 286 КК України.

16 серпня 2018 року на адресу відповідача було направлено заяву про виплату страхового відшкодування в інтересах батька загиблого, ОСОБА_6 , матері загиблого, позивачки ОСОБА_3 , а також неповнолітніх дітей загиблого, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , законним представником яких є їх мати, позивачка ОСОБА_2 .

Зазначалося, що 16 лютого 2021 року на адресу відповідача направлено досудову вимогу про виплату страхового відшкодування з долученням обвинувального акту відносно ОСОБА_4 , що перебуває у провадженні Мостиського районного суду Львівської області, однак по даний час відповідачем про прийняте рішення по справі не повідомлено, виплату страхового відшкодування не проведено, повідомлення про відмову у виплаті страхового відшкодування на адресу позивачів не направлено.

Також зазначалося, що листом від 13 вересня 2018 року відповідачем повідомлено про відсутність правових підстав для виплати страхового відшкодування через відсутність рішення по кримінальній справі за фактом вказаної ДТП, покликаючись на п.36.2 ст.36 Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Позивачі вважають таке рішення безпідставним, оскільки внаслідок ДТП загинула третя особа - пішохід, і цивільно-правова відповідальність водія забезпеченого транспортного засобу, а саме автомобіля марки ««Ауді А4», д.н.з. НОМЕР_1 , «в силу вимог ст.ст. 1166,1187 ЦК України, настає незалежно від вини».

Вважають, що є законні підстави для стягнення з відповідача пені із розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України за період з 15.11.2018 року по 19.03.2021 року, три проценти річних від простроченої суми боргу за період з 15.11.2018 року по 19.03.2021 року, інфляційних втрат за період з 15.11.2018 року по 19.03.2021 року.

З урахуванням наведеного, просили суд стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_2 :

-в інтересах неповнолітнього ОСОБА_7 67 014 грн. страхового відшкодування по втраті годувальника та 52 480 грн. 77 коп. в якості відповідальності за порушення грошового зобов`язання, а саме:

oпеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 38 218 гривень 49 копійок;

oтри відсотки річних від простроченої суми боргу у розмірі 4 714 гривень 85 копійок;

oінфляційні втрати у розмірі 9 547 гривень 43 копійки;

-в інтересах неповнолітньої ОСОБА_8 67 014 грн. страхового відшкодування по втраті годувальника та 52 480 грн. 77 коп. в якості відповідальності за порушення грошового зобов`язання, а саме:

oпеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 38 218 гривень 49 копійок;

oтри відсотки річних від простроченої суми боргу у розмірі 4 714 гривень 85 копійок;

oінфляційні втрати у розмірі 9 547 гривень 43 копійки;

-6 000 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу.

Також просили суд стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_3 :

-9 360 гривень 00 копійок витрат на поховання та 7 330 грн. 10 коп. в якості відповідальності за порушення грошового зобов`язання, а саме:

oпеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 5 338 гривень 06 коп.;

oтри відсотки річних від простроченої суми боргу у розмірі 658 гривень 53 коп.;

oінфляційні втрати у розмірі 1 333 гривень 51 коп.;

-6 000 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу (а.с. 1-4).

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено (а.с. 105-111).

Дане рішення оскаржила представник позивачів.

Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, покликаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та на порушення норм процесуального і неправильне застосування норм матеріального права.

Вважає, що оскаржуване рішення «не містить жодної мотивованої аргументації, в тому числі і оцінки аргументів Позивача чи заперечень Відповідача» (а.с.114-118).

08 листопада 2021 року на письмове Клопотання представника позивачів/апелянтів (а.с. 159-160) апеляційний розгляд справи було відкладено на 17 січня 2022 року.

17 січня 2022 року представник позивачів/апелянтів надіслала до суду письмове Клопотання про неможливість участі у судовому засіданні, у якому просить проводити апеляційний розгляд справи без апелянтів та їхнього представника.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

ЦПК України встановлено, що:

- цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (статті 12 і 81);

- суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 13);

- обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (частина 1 статті 82);

- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76);

- належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 77);

- в апеляційній скарзі мають бути зазначені в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення або ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин тощо); нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції (п.п. 5 і 6 частини 2 статті 356).

Як стверджується змістом позовної заяви, позовні вимоги обґрунтовуються посиланням (зокрема) на Закон України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, статтею 35 якого встановлено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування, та встановлено перелік документів, які подаються до цієї заяви, зокрема документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв`язку із смертю годувальника.

Як стверджується матеріалами справи, у відповідь на заяву ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та їх представника про виплату страхового відшкодування від 16.08.2018 року (а.с. 7-8), відповідач листом від 13.09.2018 року «Про надання документів» повідомив згаданих заявників про те, що «для отримання відшкодування шкоди пов`язаної із втратою годувальника необхідно подати до МТСБУ наступні документи:

-відомості чи являється мати загиблого ОСОБА_3 пенсіонеркою та у разі наявності надати копію її пенсійного посвідчення;

-відомості чи працює мати неповнолітніх дітей загиблого ОСОБА_2 ».

Також звернуто увагу заявників на те, що у випадку наявності у загиблого дітей, які досягли віку 14 року, необхідно подати від такої дитини загиблого заяву про страхове відшкодування, погоджену підписом опікуна або одного з батьків, що здійснює догляд за дітьми, та написом «не заперечую», оскільки такі діти мають право отримати відшкодування самостійно (а.с. 33).

30 липня 2019 року ОСОБА_7 , сину загиблого в ДТП, виповнилось 14 років (а.с. 18).

В той же час, матеріали справи не містять доказів про те, що позивачами на виконання вищезгаданої вимоги відповідача від 13.09.2018 року «Про надання документів» було подано до МТСБУ «відомості чи являється мати загиблого ОСОБА_3 пенсіонеркою» та надано «копію її пенсійного посвідчення»; «відомості чи працює мати неповнолітніх дітей загиблого ОСОБА_2 », а також (після 30 липня 2019 року) заяву від сина загиблого, ОСОБА_7 , про виплату йому страхового відшкодування.

Натомість позивачі, не подавши до МТСБУ вищезгаданих відомостей та документів (відомості про це у матеріалах справи відсутні), у березні 2021 року подали до суду даний позов.

Відповідач подав до суду письмовий Відзив на позовну заяву, у якому звертає увагу на те, що позивачі (зокрема) також не подали до МТСБУ довідку про доходи загиблого в ДТП за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік.

В той же час, у цьому Відзиві на позовну заяву міститься посилання на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 22.06.2016 року у справі №444/1098/16-ц про стягнення з ОСОБА_5 (який і загинув 08.07.2018 року в ДТП) аліментів на утримання дітей, яким встановлено, що діти ОСОБА_5 проживають з матір`ю і знаходяться на її утриманні, а згаданий відповідач добровільно своїх обов`язків по утриманню дітей не виконує (а.с. 64-66).

Представник позивачів, в свою чергу, подала до суду Відповідь на відзив відповідача на позовну заяву, який не містить жодних спростувань, заперечень тощо тверджень відповідача про неподання позивачами до МТСБУ необхідних для виплати страхового відшкодування «відомостей чи являється мати загиблого ОСОБА_3 пенсіонеркою», «копії її пенсійного посвідчення»; «відомостей чи працює мати неповнолітніх дітей загиблого ОСОБА_2 », заяви від сина загиблого, ОСОБА_7 , про виплату йому страхового відшкодування, довідки про доходи загиблого в ДТП за попередній календарний рік.

Так само, ця Відповідь на відзив не містить жодних пояснень з приводу неподання до МТСБУ згаданих відомостей та документів (а.с. 81-84).

За вищенаведених обставин в їх сукупності у суду були відсутніми правові підстави для задоволення позовних вимог до МТСБУ.

Відтак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для його скасування відсутні і апеляційну скаргу на нього, доводи якої не спростовують висновків рішення суду, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , залишити без задоволення, а рішення Жовківського районного суду Львівської області від 10 червня 2021року- без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 17 січня 2022 року.

Головуючий: Цяцяк Р. П.

Судді: Ванівський О.М.

Шеремета Н.О.