Провадження № 2/127/4808/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2022 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого судді Антонюка В.В.,

за участі: секретаря Коваль В.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки у праві спільної власності на земельну ділянку, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про визначення частки у праві спільної власності на земельну ділянку.

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла дружина позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якій на день смерті належала 1/2 частки житлового будинку АДРЕСА_1 .

Позивач оформив спадщину після смерті дружини та на даний час, зазначений будинок з господарськими спорудами, перебуває у спільній частковій власносі двох співвласників, а саме: власником 1/2 частки є ОСОБА_2 , а власником іншої 1/2 частки - позивач, на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.10.2021 року.

Позивач зазначає, що Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 01.11.2005 року, між співвласниками будинку АДРЕСА_2 , встановлено порядок користування земельною ділянкою, зокрема частина земельної ділянки, площею 0,0470 га., виділена в спільне користування ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - батькові відповідача.

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №405648 від 1 листопада 2007 року, земельна ділянка, площею 0,0470 га., розташована за адресою АДРЕСА_2 , з кадастровим номером :02:007:0081, передана у спільну сумісну власність ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . При цьому розмір часток, належних кожному власнику, не визначено.

18.10.2021 року позивач, як спадкоємець за законом, отримав Свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частки в праві власності на житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , однак нотаріусом Конюк В.О. цього ж числа було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, через неможливість визначення частким померлого співвласника зазначеної земельної ділянки, площею 0,0470 га., розташованої за адресою АДРЕСА_2 , з кадастровим номером :02:007:0081, що стало підставою для звернення до суду із даним позовом про визначення частки у праві спільної власності на земельну ділянку.

Ухвалою суду від 10.11.2021 року відкрито провадження у справі за загальними правилами позовного провадження та призначено до підготовчого розгляду.

Відповідь на позов відповідач до суду не подав.

Ухвалою суду від 21.12.2021 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі за обставин, викладених в позовній заяві, просив суд їх задоволити. Судові витрати просив залишити за ним.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечив щодо задовлення позовних вимог.

Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 25.11.2020 року.

18.10.2021 року позивач, як спадкоємець за законом після смерті ОСОБА_3 , отримав Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частки в праві власності на житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою : АДРЕСА_2 , належної спадкодавиці.

Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 18.10.2021 року, позивач ОСОБА_1 прийняв у спадок житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до Свідоцтва про право на спадщину від 18.10.2020 року, реєстровий номер №1778.

Як вбачається із Державного акта на право власності серії ЯД № 405648 на земельну ділянку, площею 0,0470 га., кадастровий номер :02:007:0081, що розташована в АДРЕСА_2 , виданого на ім`я ОСОБА_3 , у ньому зазначено двох співвласників: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Згідно постанови Приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу від 18.10.20201 року за №233/02-31 ОСОБА_1 відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки, площею 0,0470 га., кадастровий номер :02:007:0081, належну його дружині - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Із рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 01.11.2005 року, вбачається, що між співвласниками будинку АДРЕСА_2 , встановлено порядок користування земельною ділянкою, зокрема частина земельної ділянки, площею 0,0470 га., виділена в спільне користування ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Згідно ст. 16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом визначення часток спадкодавця та інших співвласників (сторін по справі) у праві спільної сумісної власності на спірну земельну ділянку з метою реалізації права позивача на спадкування за законом.

Встановленим судом фактичним обставинам у справі відповідають правовідносини, визначені нормами спадкового права, а також нормами ЦК України щодо спільної власності.

Відповідно до ч.1 ст. 355 ЦК України, майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності.

Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

Згідно ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно ч.2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Відповідно до положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду.

Також законом встановлено, що при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди. (ч.4 ст.120 ЗК України в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин).

Будь - яких домовленостей між співвласниками житлової будівлі щодо іншого розміру часток у праві спільної сумісної власності судом не встановлено (суду з цього приводу не надано жодних доказів).

Таким чином, вищезазначена норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість, про що також звернув увагу Верховний Суд у своїй постанові від 12.09.2018 року у справі №127/50/16-ц (провадження №61-5958зпв18).

При цьому суд враховує роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що викладені в п. 3.4. Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, де зазначено, що у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

Зважаючи на вищевикладене, є всі достатні підстави вважати, що частка ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, площею 0,0470 га., з кадастровим номером :02:007:0081, на день її смерті становила 1/2 частку.

Суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, враховуючи визнання відповідачем позову, приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають залишенню за позивачем, як на тому в судовому засіданні наполягав позивач.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 120, 321, 328, 355, 357, 368, 372, 1222-1223 ЦК України, ст. ст.12, 13, 141, 206, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити повністю.

Визначити, що розмір частки померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, площею 0,0470 га., кадастровий номер :02:007:0081, розташованої по АДРЕСА_2 , становила 1/2 частка.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 14.01.2021 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_4 .

Суддя: