У Х В А Л А

13.01.2022 суддя Городоцького районного суду Львівської області Малахова Онуфер А.М., вивчивши заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , 24.12.2020 звернулася в суд з позовом до Зимноводівської сільської ради Львівського району Львівської області, ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення Суховільської сільської ради Городоцького району Львівської області №1088 від 22 вересня 2020 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0, 0991 га, к.н. :12:016:0089 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в с. Суховоля гр. ОСОБА_2 », скасування державної реєстрації права власності на земельні ділянки площею 0,0991 га, 0,0639 га та 0,0352 га, номери записів 38574223, 39056817 та 39057703 відповідно.

29.12.2021, ОСОБА_1 подала заяву про вжиття заходів забезпечення позову у спосіб накладення заборони іншим особам вчиняти будь-які дії щодо земельної ділянки площею 0, 0639 га, кадастровий номер :12:016:0117 та площею 0, 0352 га, кадастровий номер :12:016:0118, призначених для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, згідно рішення Суховільської сільської ради Городоцького району Львівської області №1088 від 22.09.2020 належних на праві приватної власності ОСОБА_2 , мотивуючи тим, що остання має намір відчужити спірні земельні ділянки, що в майбутньому може ускладнити чи унеможливити виконання судового рішення.

Вивчивши заяву, матеріали справи, суд доходить наступного висновку.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 153 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 5 і ч. 6 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Згідно роз`яснень, які містяться у п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Так, позивачка у заяві просить вжити заходів забезпечення позову у спосіб накладення заборони іншим особам вчиняти будь-які дії щодо земельних ділянок належних ОСОБА_2 , мотивуючи тим, що остання має намір відчужити спірні земельні ділянки, що в майбутньому може ускладнити чи унеможливити виконання судового рішення.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого.

Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Заява ОСОБА_1 не містить обґрунтування необхідності забезпечення позову з покликанням на докази щодо несумлінних дій відповідачки ОСОБА_2 спрямованих на відчуження спірних ділянок, а отже, що остання таким чином намагається ускладнити чи унеможливити виконання судового рішення у випадку задоволення заявлених вимог.

Належних та допустимих доказів на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання судового рішення, позивачка до заяви не долучила.

Твердження ОСОБА_1 про необхідність вжиття заходів забезпечення позову грунтуються виключно на припущеннях, а відтак підстав для задоволення заяви з мотивів у ній наведених, немає.

За наведеного, керуючись ст. ст. 149-153, 247, 353 ЦПК України, -

у х в а л и в :

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Малахова-Онуфер А.М.