_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-з/947/306/22
УХВАЛА

про вжиття заходів забезпечення позову

12.01.2022 року

суддя Київського районного суду м. Одеси Куриленко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

01 грудня 2021 року позивач звернувся з позовом до суду та просив ухвалити рішення, яким: стягнути солідарно з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серія НОМЕР_1 , виданий Київським РВ УМВС України в Одеській області 02.06.1997 року, РНОКПП НОМЕР_2 ) та ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданий Київським РВ УМВС України в Одеській області 01.02.2006 року, РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серія НОМЕР_4 , виданий Іллічівським РО УМВД України в Одеській області 24.01.1996 року, РНОКПП НОМЕР_5 ) загальну суму заборгованості за Договором позики грошових коштів під процент від 03 травня 2019 року, з урахуванням процентів за договором, 3% річних та інфляційних втрат - в розмірі 3 170 467, 78 (три мільйони сто сімдесят тисяч чотириста шістдесят сім гривень, сімдесят вісім копійок). Стягнути солідарно з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серія НОМЕР_1 , виданий Київським РВ УМВС України в Одеській області 02.06.1997 року, РНОКПП НОМЕР_2 ) та ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданий Київським РВ УМВС України в Одеській області 01.02.2006 року, РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серія НОМЕР_4 , виданий Іллічівським РО УМВД України в Одеській області 24.01.1996 року, РНОКПП НОМЕР_5 ) загальну суму заборгованості за Договором позики грошових коштів під процент від 28 листопада 2019 року, з урахуванням процентів за договором, 3% річних та інфляційних втрат - в розмірі 3 251 987,22 (три мільйони двісті п`ятдесят одна тисяча дев`ятсот вісімдесят сім гривень, двадцять дві копійки).

Ухвалою судді від 15.12.2021 року провадження у справі було відкрито та призначено підготовче судове засідання.

05 січня 2021 представник позивача звернулась до суду з заявою, яка була отримана суддею 10 січня 2022 року, та просила вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 53240586 від 22.07.2020, яка належить ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) із забороною вчиняти будь-які дії щодо розпорядження відповідним майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Суд, проаналізувавши матеріали заяви, вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1, п.2 та п.3 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб ; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, необхідно враховувати, що прийняття такого рішення доцільне лише в разі достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Згідно ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом . Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, дотримуючись принципів здійснення цивільного судочинства, а також враховуючи співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку про задоволення заяви, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду, а відтак заява про забезпечення позову підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. . 76, 77, 81, 84 149-154, 157, 353 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову задовольнити.

Вжити по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики - заходи забезпечення позову.

Накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 53240586 від 22.07.2020, яка належить ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_3 ) із забороною вчиняти будь-які дії щодо розпорядження відповідним майном.

Обов`язок пред`явлення цієї ухвали до виконання покласти на позивача ОСОБА_1 , або його представника (адвоката) за довіреністю (ордером).

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Куриленко О. М.