Єдиний унікальний номер 243/5905/21
Номер провадження 22-ц/804/95/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2022 року м. Бахмут

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Космачевської Т.В.,

суддів: Канурної О.Д., Мальованого Ю.М.,

за участю секретаря судового засідання Гуляєва М.В.,

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26 липня 2021 року, постановлену судом у складі головуючого судді Агеєвої О.В. в місті Слов`янську Донецької області, у справі номер 243/5905/21 за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

В липні 2021 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла заява ОСОБА_1 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

Заявник обґрунтував свої вимоги тим, що 07 липня 2021 року він дізнався, що 30 червня 2021 року Слов`янським міськрайонним судом видано судовий наказ, яким стягнуто з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , 2016 року народження.

Вважає, що видача судового наказу про стягнення з нього аліментів на утримання сина є передчасною та необґрунтованою. ОСОБА_1 подавав через канцелярію суду заяву, у якій зазначав, що місце проживання дитини не визначено, а також остаточно не вирішено між сторонами питання щодо розірвання шлюбу, і просив повернути стягувачці заяву про видачу судового наказу.

Так, на час звернення до суду із заявою про видачу судового наказу у стягувачки відсутнє право вимоги, оскільки місце проживання дитини не визначене, фактично дитина проживає з боржником в місті Києві, що підтверджується відповідними доказами. Натомість, довідка про склад родини, яку стягувачка долучила до своєї заяви, не є беззаперечним доказом того, що дитина проживає разом з нею, а тільки підтверджує той факт, що в належній стягувачці квартирі зареєстроване місце проживання боржника, стягувачки та їхнього неповнолітнього сина.

З позовом про визначення місця проживання дитини стягувачка звернулась до суду 17 червня 2021 року.

В теперішній час судовий розгляд позову триває. Відсутність судового рішення про визнання місця проживання дитини свідчить про відсутність у стягувачки суб`єктивного права вимоги до боржника, про видачу судового наказу про стягнення з нього аліментів.

Тому, просить суд визнати виконавчий документ, а саме судовий наказ, таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26 липня 2021 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню відмовлено.

Із вказаною ухвалою не погодився ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26 липня 2021 року та задовольнити його заяву про визнання виконавчого документу, а саме судового наказу, виданого Слов`янським міськрайонним судом Донецької області 30 червня 2021 року на користь ОСОБА_2 , щодо стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 таким, що не підлягає виконанню.

Доводами апеляційної скарги наведено, що ухвала суду першої інстанції є такою, що постановлена при неправильному застосуванні норм матеріального права та необґрунтованою.

Право на звернення до суду з заявою про видачу судового наказу в силу приписів ст. 160 ЦПК України є у особи, якій належить право вимоги.

Наявність права вимоги в даному випадку залежить від наявності у стягувачки підстав стверджувати, що саме з нею проживає дитина і, відповідно, саме вона несе повністю усі витрати на її тримання. Однак, право вимоги у стягувачки на час звернення з заявою було відсутнє, оскільки фактично дитина на той час проживала з батьком ОСОБА_1 в м. Києві.

Позиція суду першої інстанції ґрунтується на припущеннях та відвертого прийняття позиції сторони стягувачки без будь-яких належних доказів, що є неприпустимим з огляду на рівність сторін у судовому процесі і недопустимості надання судом переваги одному учаснику процесу над іншим, що ставить під сумнів неупередженість суду.

Відзив в письмовій формі на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надійшов.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційного суду в режимі відеоконференції вимоги апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити та визнати судовий наказ, виданий 30 червня 2021 року Слов`янським міськрайонним судом, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 таким, що не підлягає виконанню.

Заінтересована особа ОСОБА_2 та її представник адвокат Прокопцев С.В. в судове засідання апеляційного суду не з`явииася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю (а.с. 155, 157).

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Тому апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю нез?явившихся учасників справи.

Заслухавши суддю доповідача, заявника ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статей 13 і 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено і це вбачається з матеріалів цивільної справи, що 12 березня 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб (а.с. 3).

Від шлюбу у подружжя ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_4 (а.с. 9).

Відповідно до довідки №1013 від 13 травня 2021 року ТОВ «Керуюча компанія «Ліра ЛТД» за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані ОСОБА_2 , 1992 року народження, її чоловік ОСОБА_1 , 1987 року народження, та син ОСОБА_4 , 2016 року народження (а.с. 10).

Судовим наказом, виданим 30 червня 2021 року Слов`янським міськрайонним судом з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10 червня 2021 року до досягнення дитиною повноліття (а.с. 27).

05 липня 2021 року ухвалою Слов`янського міськрайонного суду відкрито позовне провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про визначення місця проживання дитини (а.с. 35).

З акту довідки 324 від 07.07.2021 року вбачається, що ОСОБА_1 з сином ОСОБА_4 , 2016 року народження, проживають без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , з 2020 року (а.с. 36).

Відповідно до договору дарування квартири від 21 червня 2019 року квартира АДРЕСА_3 належить ОСОБА_1 (а.с. 38).

Відмовляючи в задоволенні заяви про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для її задоволення.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна, оскільки він не відповідає обставинам справи та нормам закону.

Стаття 141 СК України визначає рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Наказне провадження це самостійний і спрощений вид судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою про видачу судового наказу особи, якій належить право вимоги.

Справи, які відносяться до наказного провадження, порядок їх розгляду, видачі та скасування судового наказу визначені Розділом II ЦПК України.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Вирішення справи у порядку наказного провадження стосується видачі судового наказу судового рішення особливої форми.

Судовий наказ відповідно до ст. 160 ЦПК є виконавчим документом і підлягає виконанню за правилами, встановленими законодавством про виконавче провадження.

Відповідно до частин 1, 2 статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та

ОСОБА_2 мають малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до довідки №1013 від 13 травня 2021 року ТОВ «Керуюча компанія «Ліра ЛТД» за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані ОСОБА_2 , 1992 року народження, її чоловік ОСОБА_1 , 1987 року народження, та син ОСОБА_4 , 2016 року народження.

Судовим наказом, виданим 30 червня 2021 року Слов`янським міськрайонним судом з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10 червня 2021 року до досягнення дитиною повноліття.

З акту довідки 324 від 07.07.2021 року вбачається, що ОСОБА_1 з сином ОСОБА_4 , 2016 року народження, проживають без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , з 2020 року, і цього факту не заперечують заявник ОСОБА_1 та заінтересована особа ОСОБА_2 , що також підтверджується наявністю судового спору між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини відповідно норм СК України.

Аналіз зазначених обставин справи та норм закону свідчить про те, що не можна вважати, що малолітня дитина проживає за місцем реєстрації разом з матір`ю ОСОБА_2 стягувачем аліментів (заявницею), а батько ОСОБА_1 (боржник) не утримує в добровільному порядку малолітнього сина ОСОБА_3 , в зв`язку з чим у ОСОБА_2 виникло беззаперечне право звернення до суду за захистом.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 щодо визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

Доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, судове рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню та ухваленню нового судового рішення про задоволення заяви відповідно до вимог статті 376 ЦПК України.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26 липня 2021 року скасувати.

Заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

Визнати виконавчий документ судовий наказ, виданий 30 червня 2021 року Слов`янським міськрайонним судом, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10 червня 2021 року до досягнення дитиною повноліття, таким, що не підлягає виконанню.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:

Повне судове рішення складено 13 січня 2021 року.

Суддя: