Справа № 307/1166/21
Провадження № 2/307/345/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2022 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - Бряник М.М.,

секретар судового засідання - Мельник Б.В.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - адвоката Розман С.Ю.,

представника відповідача - адвоката Марич І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Тячів клопотання ОСОБА_2 про залучення її до участі у справі в якості співвідповідача у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні речовим правом на чуже майно (сервітутом),

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Тячівського районного суду Закарпатської області перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні речовим правом на чуже майно (сервітутом).

21.08.2021 року до канцелярії суду ОСОБА_2 подано клопотання про залучення її до участі у справі у якості співвідповідача. Клопотання обґрунтовано тим, що приватизована земельна ділянка з кадастровим номером :05:003:0041 на яку встановлено сервітут є спільною сумісною власністю, у набутому з її чоловіком - відповідачем по справі, шлюбі. На підтвердження факту перебування у шлюбі з ОСОБА_3 до клопотання додала копію свідоцтва про шлюб виданого виконкомом Глибокопотіцької сільської ради Тячівського району Закарпатської області.

Зазначає, що про наявність встановленого земельного сервітуту, їй раніше відомо не було та про такий вона дізналася лише у листопаді 2021 року, коли під час відсутності чоловіка вдома, ознайомилася із матеріалами позову ОСОБА_1 .

Звертає увагу, що житловий будинок, що розташований на спірній земельній ділянці, придбаний ними у шлюбі та на підтвердження цього долучила до клопотання нотаріально посвідчений договір купівлі - продажу від 8.06.2004 р.

Оскільки земельна ділянка на якій цей будинок розташований набута відповідачем, як номінальним власником будинку, в наслідок безоплатної передачі її одному з подружжя у власність у квітні 2012 року, для обслуговування зазначеного житлового будинку, відповідно до частини 5 ст. 161 СК України, в редакції Закону України від 11.01.2011 р. №2913-VI «Про внесення змін до статті 61 Сімейного кодексу України щодо об`єктів права спільної сумісної власності подружжя», який набрав чинності 8 лютого 2011 року така, є їх спільною сумісною власністю.

З наведених підстав вважає, що позов ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні речовим правом на чуже майно (сервітутом), прямо впливає на її права, а тому просить залучити її до участі у справі у якості співвідповідача.

Позивач та її представник, заперечили щодо задоволення поданого ОСОБА_2 клопотання, посилаючись на те, що підготовче провадження у даній справі вже закрито та рішення у даній справі, жодним чином не може вплинути на права та обов`язки особи, яка звернулася з заявою.

Представник відповідача, адвокат Марич І.Ю. в судовому засіданні погодився з позицією ОСОБА_2 щодо порушення її прав в результаті ухвалення рішення у даній справі, однак вважає що залучення її до участі у справі на даній стадії судового розгляду не можливе. Повідомив, що йому було відомо про перебування відповідача у шлюбі, та в підготовчому засіданні він пропонував стороні позивачу визначитися з суб`єктивним складом відповідачів, однак представник позивача відповідних заходів не вжив.

Відповідно до ч.4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно п.5 ч.5 ст. 12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Особа діє у цивільних відносинах вільно, здійснює свої права на власний розсуд, а також виконує цивільні обов`язки у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства і повинна діяти добросовісно, відповідально, розумно, передбачаючи наслідки; при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди, зловживання правами не допускається (ст. 3 ч. 1 п.п. 3, 6, ст. 11, ст. 12 ч. 1, ст.ст. 13, 14 ЦК України). У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами 2-5 статті 13 ЦК України, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом (ст. 13 ч. 6 ЦК України).

В підготовчому засіданні 2.08.2021 року суд, ставив на обговорення сторін та їх представників, питання щодо вступу у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача, та інші визначені ч.2 ст. 197 ЦПК України питання, які підлягають вирішенню під час підготовчого засідання (а.с. 63-64). Однак жодна з сторін не повідомила про доцільність залучення ОСОБА_2 до участі у справі, при тому що представнику відповідача, на той час були відомі обставини щодо перебування відповідача у шлюбі, про що представник зазначив в судовому засіданні 12.01.2022 р. Такі дії не можуть вважатися добросовісними та мають ознаки зловживання процесуальними правами.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зміст поданого ОСОБА_2 клопотання та долучених до нього доказів, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціни позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Згідно ч.1 ст. 51 ЦПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, залучити до участі у справі співвідповідача.

Частиною 3 статті 51 ЦПК України передбачено, що після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Оскільки право на заявлення клопотання про залучення у справі співвідповідача належить виключно позивачу, у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про залучення її до участі у справі у якості співвідповідача, слід відмовити.

Разом з цим, відповідно до ст. 53 ЦПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи. Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення суду може вплинути на права та обов`язки осіб, що не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

У заявах про залучення третіх осіб і в заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.

Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог, мають процесуальні права і обов`язки, встановлені статтею 43 цього Кодексу.

Вступ у справу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, не тягне за собою розгляду справи спочатку.

Як встановлено судом, та випливає зі змісту заявленої за негаторним позовом, позовної вимоги, ОСОБА_1 просить зобов`язати ОСОБА_3 усунути перешкоди у користуванні нею належною ОСОБА_3 земельною ділянкою по АДРЕСА_1 шляхом знесення (демонтажу) встановлених ним воріт на цій ділянці.

Вказана земельна ділянка, як вбачається з державного акту передана у власність відповідача на підставі рішення 4 сесії 6 скликання №55, від 24.10.2011 року Глибокопотіцької сільської ради та приватизована ним у квітні 2012р. тобто у період перебування ОСОБА_3 у шлюбі з ОСОБА_2 (а.с. 7, 144).

За положеннями ст. 4 ЦПК України, яка регламентує право на звернення до суду, жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Згідно ч.1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ст. 65 СК України, дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

Таким чином Конструкція норми ст.ст. 60, 65 СК України свідчить, що до складу майна подружжя, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, а також те, що знаходиться у третіх осіб та при поділі такого враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (частина четверта статті 65 СК України).

Відповідно до ч.5 ст. 61 СК України, в редакції Закону України від 11 січня 2011 року №2913-ІV «Про внесення змін до статті 61 Сімейного кодексу України щодо об`єктів права спільної сумісної власності подружжя», який набрав чинності 8 лютого 2011 року, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя була земельна ділянка, набута внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності, в тому числі приватизації.

Зазначена норма змінена згідно Закону України від 17 травня 2012 року №4766-VІ «Про внесення змін до сімейного кодексу України щодо майна, що є особистю приватною власністю дружини/чоловіка», який набрав чинності з 13 червня 2012 року.

Таким чином судом встановлено, що земельна ділянка на якій розташоване майно про демонтування якого просить позивач, передано відповідачу рішенням Глибокопотіцької сільської ради та приватизована ним у період дії положень ч.5 ст. 61 СК України в редакції Закону України від 11.01.2011 року.

Аналізуючи положення норми ст. 53 ЦПК України про вступ до справи третіх осіб, слід дійти висновку, що треті особи належать до числа осіб, які мають матеріально-правову і процесуально-правову заінтересованість у справі. Участь третіх осіб зумовлена тим, що судовий спір між сторонами прямо або опосередковано стосується прав та інтересів інших осіб. Окрім того, їх участь у справі дозволяє суду повно та всебічно дослідити обставини справи, з`ясувати дійсні взаємовідносини учасників спору. Самостійні вимоги третіх осіб повинні стосуватися предмета спору.

У справі Bellet v. Fгаnсе за № 23805/94 (рішення від 04.12.1995 року) суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Ступінь доступу, передбаченого національним законодавством, повинен бути достатнім для забезпечення «права на суд» особи, беручи до уваги принцип верховенства права в демократичному суспільстві.

Таким чином, у розумінні Європейського суду з прав людини основною складовою права на суд є право доступу до правосуддя, яке полягає в тому, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права, а відмова в правосудді порушує саму сутність права заявника на доступ до суду, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції.

Перевіривши відповідність заяви ОСОБА_2 вимогам ЦПК України та дослідивши її зміст та долучені до неї матеріали, враховуючи процесуальну поведінку сторін під час підготовчого провадження, а також те що ОСОБА_2 не була обізнана про наявність у провадженні суду даної цивільної справи, та доказів зворотнього жодною з сторін не надано, враховуючи положення ч.7 ст. 53 ЦПК України, відповідно якої вступ у справу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, не тягне за собою розгляду справи спочатку, з метою недопущення порушення цивільних прав ОСОБА_2 , що не є стороною у справі суд, приходить до висновку за необхідне залучити ОСОБА_2 до участі у даній справі як третю особу, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 198 ЦПК України, суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадку залучення до участі або вступу у справу третьої особи, заміни неналежного відповідача, залучення співвідповідача.

У зв`язку із вступом ОСОБА_2 як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача, до участі у справі, судове засідання слід відкласти.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 51-53, 197-200, 260, 261 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про залучення її до участі у справі в якості співвідповідача, відмовити.

Залучити до участі у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні речовим правом на чуже майно (сервітутом), в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 мешканку АДРЕСА_1 (номер мобільного телефону НОМЕР_1 ).

Направити третій особі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача копію ухвали про залучення третьої особи і роз`яснити їй право заявити про свою участь у справі.

Розгляд справи у відкритому судовому засіданні призначити на 4 лютого 2022 року на 10 год. 30 хв. в приміщенні Тячівського районного суду Закарпатської області, з викликом сторін.

В судове засідання викликати осіб, які беруть участь у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і окремому оскарженню не підлягає.

Дата складання повного тексту ухвали - 17 січня 2022 року

Головуючий М.М. Бряник