Справа № 184/2689/21
Номер провадження 2/184/136/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2022 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Коваля А.М.,

за участю секретаря судового засідання Бринзи Л.І.,

розглянувши в м. Покров в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відповідача Територіальної громади м. Покров Виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської області, третя особа: Покровська міська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області в особі державного нотаріуса Полянського Юрія Миколайовича про визнання дійсним договір міни, укладеного та посвідченого в Нікопольській філії Придніпровської товарної біржі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в Орджонікідзевський міський суд з позовною заявою до відповідача про визнання дійсним договір міни, укладеного та посвідченого в Нікопольській філії Придніпровської товарної біржі.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона з 19.01.1990р. перебувала з ОСОБА_2 в зареєстрованому шлюбі. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Заповіту на випадок своєї смерті він не залишив. Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина. 01.07.2020р. позивач звернулася до Покровської міської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після померлого чоловіка. В коло спадкового майна входило декілька об`єктів: 31.10.2020р. позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_1 . Щодо отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на будинок з надвірними спорудами під АДРЕСА_2 , нотаріусом винесено постанову про відмову, оскільки право власності набуте померлим ОСОБА_2 на підставі договору міни нерухомого майна, посвідченого 02.12.1998р. Нікопольською Філією Придніпровської товарної біржі. Вказаний договір зареєстровано згідно чинного законодавства, що діяло на момент укладення договору. Позивач вважала, що документи померлого про право власності оформлені належним чином.

В судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача до суду не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за їхньою відсутності, при винесенні рішення поклався на розсуд суду.

Представник Покровської міської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області в особі державного нотаріуса Полянського Юрія Миколайовича до суду не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву, згідно якої просить суд розглянути справу без його участі.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цивільно-процесуальним Кодексом України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

В судовому засіданні встановлено, що 19.01.1990 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії НОМЕР_1 (а.с.9).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.10).

Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_1 та будинок з надвірними спорудами АДРЕСА_2 .

Право власності на будинок з надвірними спорудами АДРЕСА_2 набуте померлим ОСОБА_2 на підставі договору міни нерухомого майна, посвідченого 02.12.1998р. Нікопольською Філією Придніпровської товарної біржі (а.с.14).

На випадок своєї смерті ОСОБА_2 заповіт не залишив.

01.07.2020р. позивач ОСОБА_1 звернулася до Покровської міської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після померлого чоловіка ОСОБА_2 .

Разом з тим, 22.10.2020р. отримала від Покровської міської державної нотаріальної контори постанову про відмову у вчинення нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ОСОБА_2 на будинок з надвірними спорудами під АДРЕСА_2 , оскільки право власності набуте померлим ОСОБА_2 на підставі договору міни нерухомого майна, посвідченого 02.12.1998р. Нікопольською Філією Придніпровської товарної біржі.

Згідно вимог ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до умов ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Так, ОСОБА_2 фактично прийняв придбане майно - будинок з надвірними спорудами АДРЕСА_2 .

У вказаному договорі міни зазначено, що відповідно до ст.15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Разом з тим, сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору від 02.12.1998 року і відбулося повне виконання даного договору.

Претензій сторони один до одного не мали, всі умови договору міни нерухомого майна дотримані. Проте на даний час нотаріальне посвідчення договору неможливе.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно із п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватись судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

За змістом ст. ст.57, 58 Конституції України, ст. 5 Цивільного кодексу України, до застосування підлягають акти цивільного законодавства, що регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Положеннями п. 4 Прикінцевих і перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року, що набрав чинності з 01 січня 2004 року, визначено, що цей Кодекс застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності.

Враховуючи, що спірні правовідносини виникли у грудні 1998 року, для їх врегулювання слід застосовувати норми ЦК УРСР в редакції 1963 року.

Приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 241 ЦК УРСР встановлено, що за договором міни між сторонами провадиться обмін одного майна на інше. Кожний з тих, хто бере участь у міні, вважається продавцем того майна, яке він дає в обмін, і покупцем майна, яке він одержує.

За статтею 242 цього Кодексу, до договору міни застосовуються відповідно правила про договір купівлі-продажу, якщо інше не випливає з змісту відносин сторін.

У відповідності з ст. 224 ЦК УРСР, за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із ст. 225 ЦК УРСР, право продажу майна, крім випадків примусового продажу, належить власникові.

За змістом ч. 1 ст. 227 ЦК УРСР, чинного на час виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу квартири повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст. 47 цього Кодексу).

Статтею 47 ЦК УРСР була передбачена обов`язковість нотаріальної форми угоди і наслідки недотримання такої форми.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що у разі, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною.

При цьому, вказана норма може застосовуватись лише за наявності таких необхідних умов: одна зі сторін має повністю або частково виконати угоду; інша сторона має ухилятись від нотаріального оформлення угоди; має існувати вимога сторони, яка виконала свої обов`язки. Відсутність хоча б однієї з цих умов унеможливлює визнання договору купівлі-продажу житла з недотриманням нотаріальної форми дійсним.

Разом з тим, згідно із ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Позивач на теперішній час не має можливості реалізувати свої спадкові права після смерті свого чоловіка ОСОБА_2 , оскільки договір міни нерухомого майна не був нотаріально посвідчений.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приймаючи до уваги те, що позивач не має можливості усунути порушення своїх прав в позасудовому порядку, позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст.4,12,89,259,263-265,280-284, 354,355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні ОСОБА_1 до відповідача Територіальної громади м. Покров Виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської області, третя особа: Покровська міська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області в особі державного нотаріуса Полянського Юрія Миколайовича про визнання дійсним договір міни, укладеного та посвідченого в Нікопольській філії Придніпровської товарної біржі задовольнити.

Визнати дійсним договір міни нерухомого майна, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та посвідчений 02.12.1998 року Нікопольською філією Придніпровської товарної біржі за реєстровим № 054-НД-О.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повний текст рішення складено 20.01.2022р.

Суддя Орджонікідзевського міського суду А. М. Коваль