1Справа № 335/493/22 2/335/1265/2022
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

18 січня 2022 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Гашук К.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Концерну «Міські теплові мережі», про визнання незаконним та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з вказаним позовом, та виклали свої позовні вимоги таким чином:

визнати незаконним та скасувати наказ Концерну «МТМ» про відсторонення позивача від роботи та поновити його на роботі у повному обсязі;

зобов`язати Концерн «МТМ» відшкодувати позивачу ОСОБА_1 моральну та матеріальну шкоду у розмірі 20 000 грн.;

зобов`язати Концерн «МТМ» відшкодувати позивачу ОСОБА_2 моральну та матеріальну шкоду у розмірі 20 000 грн.;

визнати накази № 3044, № 3011, № 34 недійсними, та такими, що суперечать нормам законів, Конституції України і нормам міжнародного права.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, доходжу до висновків, що її подано без додержання вимог, встановлених ст. ст. 175, 177 ЦПК України, у зв`язку з наступним.

Вказану позовну заяву пред`явлено до суду двома позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 50 ЦПК України, позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами.

Частиною 2 вказаної статті визначено, що участь у справі кількох позивачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів; права та обов`язки кількох позивачів виникли з однієї підстави; предметом спору є однорідні права і обов`язки.

Разом з тим, суддя доходить до висновку, що у даній справі відсутні обставини, передбачені ч. 2 ст. 50 ЦПК України, для процесуальної співучасті у цій справі позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , оскільки зі змісту позову та позовних вимог, а також наказів Концерну «МТМ», які оскаржуються позивачами, у зв`язку із порушенням, на їх думку, трудових прав, убачається, що захист трудових прав кожного з позивачів не залежить один від одного, відносно кожного з позивачів Концерном «МТМ» видано накази, оскаржувані накази не пов`язані між собою, та стосуються окремо кожного позивача, а відтак кожен з позивачів має право звернутись до суду за захистом своїх порушених трудових прав з окремим позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

У п.п. 4, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України вказано, що позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Однією із позовних вимог позивачі зазначили - визнання наказу Концерну «МТМ» №34 від 10.01.2022 про попередження розповсюдження коронавірусної інфекції недійсним і таким, що суперечать нормам законів, Конституції України і нормам міжнародного права, однак у позові відсутнє обґрунтування позовних вимог щодо вказаного наказу.

Також, позивачами заявлено позовні вимоги про відшкодування Концерном «МТМ» на користь кожного з позивачів, матеріальної та моральної шкоди у розмірі 20 000 грн.

Разом з тим, позовна заява не містить викладу обставин, якими позивачі обґрунтовують позовні вимоги щодо стягнення з відповідача матеріальної та моральної шкоди, а також позивачами не зазначено, яка частина грошових коштів, заявлена ними, підлягає стягненню з відповідача у якості матеріальної шкоди, а яка, у якості моральної.

При цьому, суддя зазначає, що чинним законодавством розмежовуються підстави для заявлення вимог про стягнення матеріальної шкоди та їх обґрунтування, а також підстави про стягнення моральної шкоди та їх обґрунтування.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються, а у ст. 176 ЦПК України зазначено, яким чином визначається ціна позову.

Разом з тим, у позовній заяві позивачами взагалі не зазначено ціну позову.

Зі змісту позовної заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_1 убачається, що ними заявлено три окремі вимоги немайнового характеру, а саме: визнання незаконним та скасування трьох наказів Концерну «МТМ» та поновлення на роботі, а також дві окремі вимоги про стягнення матеріальної та моральної шкоди з Концерну «МТМ», на користь кожного з них.

У позові ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вказали, що вони звільнені від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Отже, вказаною нормою Закону України «Про судовий збір» передбачено два випадки трудових правовідносин, у яких позивачі звільняються від сплати судового збору, а саме: у справах про стягнення заробітної плати; та у справах про поновлення на роботі.

Разом з тим, у позовній заяві ОСОБА_2 та ОСОБА_1 оскаржуються накази Концерну «МТМ» про початок простою у зв`язку із розповсюдженням коронавірусної хвороби, відсторонення ОСОБА_2 від роботи на час відсутності щеплення проти COVID-19 без збереження заробітної плати, а також наказ про попередження розповсюдження короновірусної інфекції, тобто ОСОБА_2 та ОСОБА_1 порушується питання про допуск їх до виконання своїх трудових обов`язків, адже їх не було звільнено із займаних посад, а лише встановлено простій та відсторонено на певний строк, а також порушується питання щодо скасування наказу, яким визначено вимоги до працівників щодо вакцинації проти Соvid-19.

За таких обставин, враховуючи, що предметом позову ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є оскарження наказів про відсторонення ОСОБА_2 від роботи, про початок простою ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а також наказ про попередження розповсюдження короновірусної інфекції, на підставі яких було призупинено виконання ними трудових обов`язків, а не звільнено їх із займаних посад, суддя доходить до висновку, що доводи позивачів про те, що вони звільнені від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» при зверненні до суду із вказаним позовом, є безпідставними.

Також, не звільнені позивачі від сплати судового збору, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», за позовні вимоги про стягнення з Концерну «МТМ» на їх користь матеріальної та моральної шкоди.

Враховуючи вищевикладене, доходжу до висновку, що пільги щодо сплати судового збору не поширюються на вимоги позивачів заявлені у вказаному позові, а тому заявлені позивачами позовні вимоги підлягають оплаті судовим збором, кожним позивачем окремо.

Згідно із ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання до суду позовної заяви немайнового характеру поданою фізичною особою сплачується в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Оскільки кожним із позивачів заявлено три окремі позовні вимоги немайнового характеру, то їм необхідно сплатити за них судовий збір у розмірі 2977,2 грн. (992, 4 грн. х 3 = 2977, 2 грн.), кожному.

Згідно із ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру поданою фізичною особою сплачується в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У позовній заяві позивачами, кожним окремо, заявлено вимоги майнового характеру, про стягнення матеріальної шкоди та моральної шкоди, на загальну суму 20 000 грн.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», кожен із позивачів повинен сплатити судовий збір за позовними вимогами майнового характеру по 992, 4 грн. кожен.

З огляду на зазначені обставини позивачі, кожен окремо, має сплатити судовий збір у розмірі 3969,60 грн.

Згідно із ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Зважаючи на зазначені недоліки позовної заяви, її необхідно залишити без руху, а позивачам надати строк для їх усунення.

При цьому, судовий збір необхідно сплатити за такими платіжними реквізитами: отримувач: ГУК у Запорізькій області/ м. Запоріжжя/Вознесенівс./22030101; код отримувача: (ЄДРПОУ) 37941997; номер розрахунку (IBAN): UA0008513, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 22030101.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 259-261 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Концерну «Міські теплові мережі», про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення матеріальної та моральної шкоди залишити без руху, надавши позивачам строк десять днів з дня отримання копії даної ухвали, для усунення недоліків позовної заяви.

Роз`яснити позивачам, що в разі не усунення недоліків у зазначений вище строк заява буде повернута заявникам, що у свою чергу не позбавляє права повторного звернення до суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя К.В. Гашук