Дата документу 17.01.2022 Справа № 333/3012/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 333/3012/21 Головуючий у 1 інстанції
№ провадження 22-ц/807/353/22 Холод Р.С.
Доповідач: Бєлка В.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький Апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Кухаря С.В.

Онищенка Е.А.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про стягнення безпідставно списаних коштів з банківського рахунку,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ПАТ Перший Український Міжнародний Банк» про відшкодування заробітної плати працівника, посилаючись на те, що вона працює в ТОВ «Захист ЛТД» на посаді менеджера з оплатою праці згідно штатного розпису.

Зазначає, що щомісячно їй її роботодавцем ТОВ «Захист ЛТД» нараховується заробітна плата і перераховується на зарплатний картковий рахунок зарплатної картки ПУМБ № НОМЕР_1 у відповідності із зарплатним договором від 04.11.2016 року, укладеного між ТОВ «Захист ЛТД» та ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк».

Вказує, що 16 грудня 2019 року з її зарплатної картки банком ПУМБ було вирахувано викрадено її заробітну плату у розмірі 1 668,20 грн., далі, 20 грудня 2019 року в розмірі 1 037,52 грн., 30 грудня 2019 року 189,68 грн., а всього за грудень місяць 2019 року було вирахувано зарплатних коштів в сумі 2 895,40 грн.

За її заявою від 17.12.2019 року по даному злочину було відкрито кримінальне провадження. Досудове розслідування по злочинним діям банку ПУМБ триває уже на протязі більше 1 року і 4 місяців. Результати кримінального розслідування по шахрайським діям банку ПУМБ їй не відомо.

Вказує, що предметом даної позовної заяви є незаконні, злочинні дії банку ПУМБ по викраденню автоматичному вирахуванню її заробітної плати.

Вважає дії банку незаконними, вона має право вчасно і в повному обсязі одержувати свою заробітну плату працівника.

Посилаючись на зазначені обставини просила суд стягнути з відповідача її заробітну плату за грудень 2019 року в розмірі 3 080,68 грн.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11 жовтня 2021 року позов ОСОБА_1 до Публічного Акціонерного Товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про стягнення безпідставно списаних коштів з банківського рахунку задоволено.

Стягнуто з Публічного Акціонерного Товариства «Перший Український міжнародний Банк» на користь ОСОБА_1 3 080 грн. 68 коп. безпідставно списаних коштів з банківського рахунку.

Стягнуто з Публічного Акціонерного Товариства «Перший Український міжнародний Банк» на користь держави 908 грн. 00 коп. судового збору.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22 жовтня 2021 року у задоволені заяви ОСОБА_1 про виправлення описки в рішенні Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11 жовтня 2021 року відмовлено.

Виправлено описку у вступній описовій, мотивувальній та резолютивній частині рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11 жовтня 2021 року у справі, вірно вказавши найменування відповідача Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», замість Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний Банк».

Виправлено описку в резолютивній частині рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11 жовтня 2021 року у справі, вірно вказавши перший та другий абзаци:

«Позов ОСОБА_1 до Акціонерного Товариства «Перший Український міжнародний Банк» про стягнення безпідставно списаних коштів з банківського рахунку задоволено частково.

Стягнуто з Акціонерного Товариства «Перший Український міжнародний Банк» на користь ОСОБА_1 2 895 грн. 40 коп. безпідставно списаних коштів з банківського рахунку, замість:

«Позов ОСОБА_1 до Публічного Акціонерного Товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про стягнення безпідставно списаних коштів з банківського рахунку задоволено.

Стягнуто з Публічного Акціонерного Товариства «Перший Український міжнародний Банк» на користь ОСОБА_1 3 080 грн. 68 коп. безпідставно списаних коштів з банківського рахунку».

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Апеляційну скаргу мотивує тим, що суд не в повному обсязі дослідив обставини справи та надані по ній докази. Суд свідомо лишив її права розгляду справи по суті заявлених нею позовних вимог про відшкодування заробітної плати працівника, яку у неї відібрав банк, в грудні 2019 року на погашення вкрадених шахраями кредитних коштів банку налаштувавши автоматичне її вирахування з її рахунку цільового призначення відкритого їй по заяві-анкеті 09.11.2016 року для зарахування заробітної плати працівника. Залишилось поза увагою, що вона з банком ПУМБ взагалі не заключала ніяких договорів, анкета-заява від 09.11.2016 року та заява від 2912.2018 року були підписані нею для відкриття рахунку цільового призначення для зарахування її заробітної плати, тому не визнає їх договорами приєднання. Просить змінити рішення суду в частині, замість…про стягнення безпідставно списаних коштів з банківського рахунку…, постановити нове рішення по суті позовних вимог її позовної заяви від 07.05.2021р…. про відшкодування заробітної плати працівника…

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1, ч. 2 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення чи змінити його.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміні судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду, викладеним у рішенні суду першої інстанції обставинам справи; порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не відповідає вищевказаним вимогам закону, судом не повно встановлено обставини справи, допущено порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, що є підставою для скасування рішення суду.

Вирішуючи спір та ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог про стягнення безпідставно списаних коштів з банківського рахунку виходив з того, що судом не встановлено перебування позивача в трудових відносинах з відповідачем, а при зверненні до суду, позивач в своїй позовній заяві чітко виклала свою позицію з приводу безпідставного списання з її карткового рахунку грошових коштів.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується із такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони не відповідають обставинам справи та вимогам закону, судом допущено порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За змістом ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з частиною першої статті 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Відповідно до пунктів 3, 4 частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Відповідно до загальних положень цивільно-процесуального законодавства позивач повинен зазначити і довести підставу позову, тобто обставини, з якими він, як з юридичними фактами пов`язує свою матеріально-правову вимогу.

Таким чином, зміст позовних вимог - це певна форма захисту, яку просить позивач від суду, відповідно до викладених обставин, якими обґрунтовані такі вимоги.

Цивільний процесуальний кодекс України встановлює, що предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої суд має ухвалити рішення. Предметом позову є позовні вимоги.

По своїй суті підстави для пред`явлення позовних вимог - це ті обставини, на яких позивач обґрунтовує свої вимоги (предмет позову) та які підтверджуються наданими доказами.

Предметом позову у цій цивільній справі є спірні правовідносини, які виникли між сторонами щодо права позивача на усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, тобто квартирою.

Згідно ч. 1-3 ст. 49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу: 1) позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу; 2) позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження; 3) відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилам спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц, від 04 грудня 2019 року по справі № 917/1739/17, від 26 травня 2020 року у справі № 908/299/18 зазначила, що предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує його вимоги щодо захисту права чи охоронюваного законом інтересу.

Отже, зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до суду, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується відповідна позовна вимога.

У постановах від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17, від 26 травня 2020 року у справі № 908/299/18 Велика Палата Верховного Суду вказала, що одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається. Аналогічні висновки щодо недопустимості одночасної зміни і предмета, і підстав позову відповідно до ст. 49 ЦПК України викладено Верховним Судом у постанові від 14 грудня 2020 року у справі № 161/8070/19.

Як вбачається з матеріалів справи, у травні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» про відшкодування заробітної плати працівника.

Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що працює в ТОВ «Захист ЛТД» на посаді менеджера, щомісячно їй її роботодавцем нараховується заробітна плата і перераховується на зарплатний картковий рахунок зарплатної картки ПУМБ № НОМЕР_1 у відповідності із зарплатним договором від 04.11.2016 року, укладеного між ТОВ «Захист ЛТД» та ПАТ «ПУМБ».

У грудні 2019 року з її зарплатної картки банком ПУМБ було вирахувано викрадено її заробітну плату у загальному розмірі 2 895,40 грн.

Предметом її позовної заяви є незаконні дії, злочинні дії ПУМБ по викраденню автоматичному вирахуванню її заробітної плати.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 04.11.2016 року між ПАТ «ПУМБ» і ТОВ «Захист ЛТД» був укладений договір про надання комплексу послуг з відкриття поточних рахунків на користь фізичних осіб, зарахування та виплати заробітної плати та інших платежів № 263768046.

09.11.2016 року, в рамках вказаного укладеного між ПАТ «ПУМБ» і ТОВ «Захист ЛТД» договору, відповідач відкрив ОСОБА_1 поточний рахунок № НОМЕР_2 на який зараховувалася заробітна плата позивача.

29.12.2018 року ОСОБА_1 звернулася до банку з метою отримання кредиту, тому відповідач відкрив їй рахунок № НОМЕР_3 , на який був встановлений кредитний ліміт у сумі 6 279 грн., який було збільшено: 21.05.2019 року до 11 300 грн., 24.09.2019 року до 16 300 грн.

16.12.2019 року з картки позивача № НОМЕР_4 ПАТ «ПУМБ» було стягнуто заробітну плату останньої у розмірі 1 668 грн. 20 коп., 20.12.2019 року у розмірі 1037 грн. 52 коп., 30.12.2019 року у розмірі 189 грн. 68 коп.

Стаття 12 ЦК України передбачає, що особа вільно, на власний розсуд обирає способи захисту цивільного права.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способи захисту цивільних прав та інтересів передбачені ст. 16 ЦК України. Так під способами захисту суб`єктивних цивільних прав та інтересів розуміють закріплені законом матеріально - правові заходи примусового характеру, за допомогою яких суд здійснює поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав чи інтересів та вплив на правопорушника.

У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

Підставами позову згідно зі ст. 175 ЦПК України, які суд не може змінити без згоди позивача, є обставини, якими останній обґрунтовує свої вимоги.

Враховуючи, що позивач звернулась до суду з позовом про відшкодування заробітної плати працівника, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог про стягнення безпідставно списаних коштів з банківського рахунку, оскільки позивачем такі вимоги не заявлялись та під час розгляду справи не уточнювались і не змінювались.

Враховуючи викладене та констатуючи порушення судом першої інстанції норм матеріального права, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, рішення суду першої інстанції скасуванню з постановленням нової постанови про відмову у задоволенні вимог позову.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11 жовтня 2021 року у цій справі скасувати, прийняти нову постанову.

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про стягнення безпідставно списаних коштів з банківського рахунку.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справ, зазначений строк обчисляються з дня складання повного тексту постанови.

Повна постанова складена 17 січня 2022 року.

Головуючий: В.Ю. Бєлка

Судді: С.В. Кухар

Е.А. Онищенко