ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 529/434/21 Номер провадження 22-ц/814/427/22Головуючий у 1-й інстанції Шаповал Т. В. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - доповідача Дорош А.І.

Суддів: Лобова О.А., Триголова В.М.

при секретарі: Коротун І.В.

учасники справи:

представник відповідача ОСОБА_1

переглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 , Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

на рішення Київського районного суду м. Полтави від 28 жовтня 2021 року, ухвалене суддею Шаповал Т. В., повний текст рішення складено 29 жовтня 2021 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

03 червня 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування.

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її матір ОСОБА_3 . Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме недоотримана пенсія. Зазначила, що за життя ОСОБА_3 недоотримала пенсію, яка увійшла до складу спадщини, а позивач є її спадкоємицею та у встановленому порядку прийняла спадщину, а тому вважає, що вона як спадкоємець набула право на отримання не виплаченої пенсії за період з 01.07.2016 р. по 30.09.2020 р. у розмірі 194 095,92 грн. Просила суд стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на її користь недоотриману пенсію у порядку спадкування за законом за період з 01.07.2016 р. по 30.09.2020 р. у розмірі 194 095,92 грн. та понесені судові витрати.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 28 жовтня 2021 року позовну заяву ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування задоволено частково.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_2 недоотриману пенсію у порядку спадкування за законом за період з 01.07.2016 р. по 30.09.2020 р. у розмірі 3 178,62 грн. та судовий збір у розмірі 908 грн., а всього 4 086, 26 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що ОСОБА_3 за життя не було отримано 143 846,38 грн. пенсії, а тому дані кошти належали спадкодавцеві та увійшли до складу спадщини. Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області до ухвалення рішення у справі перерахувало на рахунок позивача 140 667,76 грн. недоотриманої пенсії померлої ОСОБА_3 , що підтверджується випискою по картковому рахунку. У зв`язку з тим, що відповідачем частково виплачено недоотриману пенсію в порядку спадкування, то із Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню 3 178,62 грн. (143 846,38 грн. 140667,76 грн. = 3 178,62 грн.) недоотриманої пенсії в порядку спадкування, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати з підстав неповного з`ясування фактичних обставин справи, а також невідповідністю висновків, викладених у рішенні обставинам справи, та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскільки за життя ОСОБА_3 недоотримала пенсію, яка увійшла до складу спадщини, а ОСОБА_2 є її спадкоємицею та у встановленому законом порядку прийняла спадщину, то вона має право на отримання всієї невиплаченої пенсії незалежно від положень, що встановлені ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Вважає, що судом першої інстанції помилково було частково задоволено позовні вимоги та стягнуто на її користь лише частину суми недоотриманої пенсії, яка фактично становить суму за останні три роки, що перебували даті звернення за отриманням такої пенсії.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

В апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області просить рішення суду першої інстанції скасувати з підстав порушення судом норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права, а позовні вимоги ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскільки ОСОБА_3 за відновленням виплати пенсії за життя не зверталася, то розмір недоотриманої пенсії визначається на дату звернення спадкоємця з необхідними документами, відповідно до ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Оскільки ОСОБА_2 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області 23.04.2021 року із заявою про виплату недоотриманої пенсії, то сума заборговаеності розрахована за період з 22.04.2018 року по 30.09.2020 року у розмірі 140 667,76 грн. та була виплачена ОСОБА_2 у повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно встановлених судом першої інстанції обставин вбачається, що ОСОБА_2 є дочкою ОСОБА_3 (а.с. 14).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 19).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 23 квітня 2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Диканського районного нотаріального округу Полтавської області Шимкою О.І., спадкоємцем зазначеного у свідоцтві майна ОСОБА_3 є її дочка ОСОБА_2 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: в тому числі, недоотриманої пенсії, що належала пенсіонерці ОСОБА_3 , яка перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області, та залишилася недоотриманою, на підставі довідки, виданої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області від 24.03.2021 року №02-14/77 (а.с. 11).

Згідно повідомлення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 24.03.2021 року №02-14/77 станом на 31.03.2021 року сума недоотриманої пенсії становить 143 846,38 грн. (а.с. 17).

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Відповідно до частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Так, аналіз ст.1227 ЦК України та ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» дає підстави прийти до висновку про те, що право на отримання коштів належить членам сім`ї спадкодавця, якщо відповідні кошти підлягали виплаті самому спадкодавцеві, але за життя він їх не отримав незалежно від причин.

За таких обставин, судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 за життя не було отримано 143 846,38 грн. пенсії, а тому дані кошти належали спадкодавцеві та увійшли до складу спадщини.

Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області до винесення рішення у справі перерахувало на рахунок позивача 140 667,76 грн. недоотриманої пенсії померлої ОСОБА_3 , що підтверджується випискою по картковому рахунку (а.с. 68).

У зв`язку з тим, що відповідачем частково сплачено недоотриману пенсію в порядку спадкування, із Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню 3 178,62 грн. (143 846,38 грн. 140 667,76 грн.) недоотриманої пенсії в порядку спадкування, а тому позовні вимоги задоволено частково.

Апеляційний суд у складі колегії суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Предметом даного спору є стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, дослідивши матеріали справи, які мають суттєве значення для її вирішення, дійшов обґрунтованого висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають до часткового задоволення, оскільки остання успадкувала належні спадкодавцю суми пенсії у відповідності до положень статті 1227 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги ГУПФУ в Полтавській області про те, що розмір недоотриманої пенсії, яка належала померлій ОСОБА_3 , нараховано відповідно до положень ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за три роки до дня звернення за виплатою неотриманої пенсії, не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються матеріалами справи, а саме, у в свідоцтві про право на спадщину за законом, виданому 23 квітня 2021 року приватним нотаріусом Диканського нотаріального округу Полтавської області Шимкою О.І., зазначено, що спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_3 , 1937 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є її дочка ОСОБА_2 , спадщина, на яку видано це свідоцтво складається з: недоотриманої пенсії, що належала пенсіонерці ОСОБА_3 , яка перебувала на обліку в ГУПФУ в Полтавській області та залишилась недоотриманою, на підставі довідки, виданої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області від 24.03.2021 року №02-14/77 (а.с. 11). Згідно витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі, загальна вартість спадкового майна становить 143 846, 38 грн. (а.с. 12). Свідоцтво про право на спадщину від 13 червня 2019 року не оспорено та є чинним, а тому відмова Головного Управління Пенсійного фонду у Полтавській області у виплаті пенсії спадкодавця спадкоємцю у повному обсязі є безпідставною.

При цьому, колегія суддів зазначає, що положення частин другої, третьої статті 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Зазначений правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19 (61-7985св20) та постанові від 06 липня 2020 року у справі №750/8819/19 (провадження №61-4348св20).

Відносно доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо відмови у стягненні з відповідача розміру пенсії, яка належала ОСОБА_3 , за період з липня 2016 року по лютий 2018 року, яка не увійшла до свідоцтва про право на спадщину, то колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Звертаючись до суду, ОСОБА_2 просила стягнути з ГУПФУ в Полтавській області недоотриману пенсію у порядку спадкування за законом за період з липня 2016 року по вересень 2020 року у розмірі 194 095, 92 грн., проте, вона не заявляла вимогу про визнання за нею права власності на різницю недоотриманої пенсію померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 за період з липня 2016 року по лютий 2018 року, яка фактично не увійшла у спадкове майно (194 095,92 грн. 143 846,38 грн.).

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив правову природу заявленого позову, в достатньому обсязі визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку в силу вимог статей 12, 13, 81, 89 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам статей 263, 264 ЦПК України, підстави для його скасування з мотивів, які викладені в апеляційних скаргах, відсутні.

Проте з резолютивної частини рішення суду підлягає виключенню посилання на період «з 01.07.2016 року по 30.09.2020 року», як помилкове, та що не впливає на законність судового рішення, оскільки фактично предметом спору є стягнення недоотриманої пенсії у розмірі 194 095,92 грн. за період з 01.07.2016 року по 30.09.2020 року. Згідно довідки, виданої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області від 24.03.2021 року №02-14/77, станом на 31.03.2021 року сума недоотриманої пенсії становить 143 846,38 грн. Стягнута судом першої інстанції сума 3 178,62 грн. є різницею між сумою, що увійшла до спадкового майна, та сумою, яка виплачена відповідачем на користь позивача добровільно у ході розгляду справи, тому зазначення судом цього періоду є зайвим.

Крім того, ухвалою Полтавського апеляційного суду від 24 грудня 2021 року відстрочено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Полтавській області сплату судового збору за подачу апеляційної скарги у розмірі 2 911,50 грн. до ухвалення судового рішення у справі, тому вказана сума судового збору підлягає стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

З огляду на викладене та керуючись ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, так як рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу - без задоволення, а оскаржуване рішення місцевого суду - без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1, 368, 374 ч.1 п.1, 375 ч.1, 381 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 , Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області - залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 28 жовтня 2021 року залишити без змін.

Виключити з резолютивної частини рішення суду посилання на період «з 01.07.2016 року по 30.09.2020 року».

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь держави 2 911,50 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 17 січня 2022 року.

СУДДІ: А. І. Дорош О. А. Лобов В. М. Триголов