Єдиний унікальний номер 233/2007/21
Номер провадження 22-ц/804/142/22
Номер провадження 22-ц/804/142/22 Доповідач Корчиста О.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 січня 2022 року Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Корчистої О.І.

суддів: Гапонова А.В., Новікової Г.В.

за участю секретаря Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Донецького апеляційного суду в м. Бахмуті цивільну справу №233/2007/21 за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівської міської Ради, третя особа ОСОБА_2 , про визнання права власності в порядку спадкування,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 23 вересня 2021 року,

встановив:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Костянтинівської міської Ради, третя особа ОСОБА_2 , про визнання права власності в порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог вказував, що він є спадкоємцем за законом першої черги, який прийняв спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріуса, після смерті свого батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

До спадщини, зокрема увійшов гараж, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що розташована на території Костянтинівської міської ради Донецької області, наданої ОСОБА_3 для будівництва.

Проте оскільки право власності на гараж батько за життя не оформив, він, як спадкоємець, не може отримати свідоцтво про право на спадщину на вказане майно.

Просив визнати за ним право власності на об`єкт нерухомості гараж, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці, що розташована на території Костянтинівської міської ради Донецької області, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 23 вересня 2021 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Костянтинівської міської ради, третя особа ОСОБА_2 , про визнання права власності в порядку спадкування відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 23 вересня 2021 року, ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Вказує, що поза увагою суду першої інстанції залишилось те, що відповідач Костянтинівська міська Рада, прийнявши 16 квітня 2008 року рішення №268, яким затвердила Акт приймання в експлуатацію закінченого будівництвом спірного гаражу по АДРЕСА_1 , фактично визнала право власності на спірний гараж за позивачем.

Вказує, що за життя у спадкодавця ОСОБА_3 виникло речове право, але він не отримав та не оформив правовстановлюючі документи на власний гараж і правомірно вважав, що рішення виконкому міської ради достатньо для підтвердження його права власності на цей об`єкт нерухомого майна.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право власності та не здійснив державну реєстрацію.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відповідачем Костянтинівською міською Радою подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.

ПОЯСНЕННЯ СТОРІН У СУДОВОМУ ЗАСІДАННІ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

В судовому засіданні апеляційного суду позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 доводи, викладені в апеляційній скарзі, підтримали та просили її задовольнити.

В судове засідання інші сторони не з`явились, повідомлялись належним чином про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Костянтинівка Донецької області помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 21 березня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, копія якого долучена до матеріалів справи.

Відповідно до матеріалів спадкової справи № 356/2016, заведеної після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , копію якої надано Костянтинівською державною нотаріальною конторою, спадщину шляхом подання відповідних заяв прийняли дружина спадкодавця - ОСОБА_5 та син спадкодавця ОСОБА_1 .

Згідно з довідкою КП «СЄЗ № 3» від 24 березня 2016 року, що міститься в матеріалах спадкової справи, за адресою зареєстрованого місця проживання спадкодавця на час його смерті інші особи не мали зареєстрованого місця проживання.

Спадкоємці 25 листопада 2016 року уклали договір про поділ спадкового майна та отримали свідоцтва про право на спадщину за законом, зокрема ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_2 , а ОСОБА_5 на автомобіль марки CHEVROLET модель AVEO TC58U та грошові вклади.

Також судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Костянтинівської міської ради від 20 лютого 2008 року за № 70 вирішено клопотати перед виконкомом надати дозвіл ОСОБА_3 на оформлення документів на гараж розміром 3,50х6,50 м по АДРЕСА_1 .

05 березня 2008 року Костянтинівським бюро технічної інвентаризації виготовлено технічний паспорт на вказаний гараж за адресою: АДРЕСА_1 .

20 березня 2008 року членами комісії Комунального підприємства «Проектно-зйомне бюро» складено акт технічної комісії про прийняття стаціонарної малої архітектурної форми до експлуатації.

Рішенням виконавчого комітету Костянтинівської міської ради від 16 квітня 2008 року за № 268 затверджено вказаний акт прийняття до експлуатації закінченого будівництвом гаражу по АДРЕСА_3 .

Також судом встановлено, що за життя право власності на спірний гараж ОСОБА_3 не оформлено.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення.

МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічного з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що на час відкриття спадщини право власності на нерухоме майно - гараж, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , за спадкодавцем ОСОБА_3 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровано у встановленому законом порядку не було, тому право власності на вказаний гараж як нерухоме майно, не увійшло до складу спадщини.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам матеріального та процесуального закону, а також наявним в матеріалах справи письмовим доказам та встановленим обставинам.

Встановлено та не заперечується сторонами, що ОСОБА_6 за життя не оформив у встановленому законом порядку право власності на гараж, який розташований на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Костянтинівської міської Ради від 20 лютого 2008 року №70 у п.37 запропоновано комісії клопотати перед виконкомом про надання дозволу оформити документи на гараж розміром 3,50х6,50 м по АДРЕСА_3 . (а.с.5)

Рішенням Костянтинівської міської Ради від 16 квітня 2008 року №268 у п.9 вирішено затвердити акт приймання в експлуатацію закінченого будівництвом гаражу по АДРЕСА_3 . (а.с.6, 20,21)

Згідно Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку вбачається, що земельна ділянка, розташована за адресою: АДРЕСА_1 з кадастровим номером :00:020:1143; цільове призначення: для будівництва та обслуговування будівель закладів освіти; вид використання: обслуговування будівель закладів освіти (дошкільний навчальний заклад №6). (а.с.27-28)

Відповідно до ст. 182 Цивільного кодексу України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

У матеріалах справи відсутні докази державної реєстрації прав на спірний гараж.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 березня 2019 року у справі № 343/1048/17 (провадження № 61-15559св18) зроблено такий висновок: «Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законом порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду».

Вказаний висновок доповнено в постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 листопада 2019 року у справі № 639/2643/17 (провадження № 61-5839св19), згідно з яким: «Право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди».

Отже, суд першої інстанції вірно встановив, що на момент відкриття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спірний гараж не мав статусу нерухомого майна та право власності на нього за спадкоємцем у встановленому законом порядку не зареєстровано (не проведена державна реєстрація права власності), а тому суд дійшов вірного висновку про відсутність підстав для визнання за позивачем права власності на спірний гараж в порядку спадкування.

На підставі викладеного колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що суд першої інстанції, вирішуючи спір, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, рішення суду першої інстанції ухвалено відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, до переоцінки доказів, що в силу вимог статті 367 ЦПК України виходить за межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення відповідає вимогам закону і підстави для його зміни або скасування відсутні.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст. 374, 375, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 23 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

Повний текст постанови складено 20 січня 2022 року.

Головуючий О.І. Корчиста