Справа № 595/1440/21
Провадження № 2/595/23/2022
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.01.2022

Бучацький районний суд Тернопільської області

одноособово суддею Федорончуком В.Б.,

при секретарі Присташ П.Р.,

з участю представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бучач справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зміну розміру та способу стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернулася до Бучацького районного суду Тернопільської області з позовом до ОСОБА_4 про зміну способу стягнення аліментів.В обгрунтування позову зазначила, що рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 15 травня 2019 року стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1626 гривень, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. З часу винесення судом рішення потреби дитини значно зросли, аліментів, які вона отримує на дитину, на теперішній час не вистачає. Дитина часто хворіє на гострі респіраторні захворювання, бронхіти, фарингіти та ларинготрахеїти, у зв`язку з чим потребує постійного нагляду педіатра, санаторно-курортного лікування та загартовування. Вона тимчасово не працює, отримує матеріальну допомогу у розмірі 930 гривень. Відповідач не має інших утриманців, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому він може сплачувати аліменти у розмірі ј його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів доходів громадян, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття

В жовтні 2021 року позивач ОСОБА_3 подала суду заяву про зміну предмету позову, в якій просила змінити розмір та спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від доходу відповідача, мотивуючи тим, що у 2019 році прожитковий мінімум для дітей до 6-ти років становив 1626 грн. Дитині виповнилося шість років. Станом на теперішній час прожитковий мінімум на дитину від 6 до 18 років становить 2510 грн. Розмір прожиткового мінімуму розраховується на здорову дитину і до нього не враховуються грошові кошти, які можуть витрачатись батьками на лікування дітей у випадку хвороб. Зазначила, щосин потребує значно більшого догляду та матеріального забезпечення, оскільки у 2021 році пішов у перший клас, кошти витрачаються на одяг, товари першої необхідності. Крім того, з 2019 року дитина знаходиться на «Д» обліку з діагнозом «часто хворіючи дитина». Відповідач працездатний, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому просила змінити розмір та спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від доходу відповідача, а саме, стягувати ј частину всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не більше десяти прожиткових мінімумів доходів громадян, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач ОСОБА_4 надав до суду відзив, відповідно до якого позов визнає частково. В обгрунтування відзиву зазначив, що 26 січня 2021 року між ним та ОСОБА_6 укладено шлюб. Вони проживають в с.Медведівці. Разом із ними проживає дочка дружини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У нього немає постійної роботи і відсутня стабільна заробітна плата. Він своєчасно сплачує аліменти, а тому заборгованість по сплаті аліментів відсутня. Позивачем не надано доказів про те, що у неї відбулись зміни матеріального або сімейного стану, погіршення здоров`я, або настали інші обставини, які можуть служити підставою для вимог про збільшення розміру аліментів. Крім того, не надано доказів про його дохід, відсутні довідки з місця роботи про заробітну плату, інші фактичні докази грошових надходжень, а тому, вважає вимоги про стягнення з нього аліментів в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів доходів громадян, безпідставними.Позивачем не надано доказів про додаткові витрати на лікування дитини, загартовування і т.п. Відповідно до ст.141 СК України мати батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Згідно ст.180 СК України обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладено на обох батьків. Тому позов визнає частково, згідний сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі, в розмірі 2000 гривень щомісячно.

Позивачем ОСОБА_3 надано відповідь на відзив, в якому вона заперечує обставини, які відповідач зазначає у відзиві, оскільки відповідач не є батьком ОСОБА_7 , тому обов`язку її утримувати не має. Спільних дітей із ОСОБА_8 у відповідача немає, доказів непрацездатності дружини відповідач не надав, тому відсутні підстави вважати, що у відповідача є інші утриманці. Відповідач зазначає, що він не має постійної роботи та заробітку. Проте, їй відомо, що відповідач постійно їздить на роботу за кордон, де працює неофіційно. Зважаючи на тривалі терміни перебування за кордоном, є підстави вважати, що відповідач працює та отримує дохід.

Відповідачем ОСОБА_4 надано заперечення, згідно якого він заперечує викладені у відповіді на відзив обставини, мотивуючи тим, що позивачем не надано доказів його працевлаштування за кордоном та не надано доказів про очікуванні чи понесені витрати на санаторно-курортне чи звичайне лікування дитини. Крім того, згідно ст.180 СК України обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладено на обох батьків. Тому позов визнає частково, а саме, в частині сплати аліментів в твердій грошовій сумі, в розмірі 2000 гривень щомісячно.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позові, заяві про зміну предмету позову та відповіді на відзив.

Представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково з підстав, викладених у відзиві та запереченні на відповідь на відзив.

Рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 22 січня 2019 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 розірвано.

Рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 15 травня 2019 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1626 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Згідно виписки із медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 01.09.2021 року, дитина протягом січня 2019 серпня 2021 років шістнадцять разів знаходилася на амбулаторно-поліклінічному лікуванні. ОСОБА_5 часто хворіюча дитина, якій рекомендовано нагляд педіатра, санаторно-курортне лікування, загартовування.

Відповідно до довідки Бучацької загальноосвітньої школи І-ІІІ ст. №1 від 13.10.2021 рокуОСОБА_5 дійсно навчається в 1-Б класі названої школи.

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ОСОБА_3 отримує матеріальну допомогу в розмірі 930,30 грн.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб 26.01.2021 року.

Згідно довідки виконавчого комітету Трибухівської сільської ради Медведівського старостинського округу №324 від 29.11.2021 рокуОСОБА_4 проживає з ОСОБА_8 та дочкою останньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.141 Сімейного кодексу України (далі СК України)мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст.180 СК України).

Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч.2 ст.27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Частиною 1 статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верхового Суду №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року передбачено, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти виплачуються від дня набрання рішенням законної сили.

Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У справах про збільшення розміру аліментів позивач, відповідно до ст.81 ЦПК України, має довести наявність обставин для стягнення аліментів у більшому розмірі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, і пов`язує таку зміну із способом їх присудження (ч.3 ст.181 СК України).

Відповідно до ст.ст.183,184 СК України розмір аліментів визначається судом у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини і (або) у твердій грошовій сумі.

Щодо встановленого ч.2 ст.182 СК України мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, то суд звертає увагу на наступне.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" установлено на 2022 рік прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні.

З вищенаведеного вбачається, що 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років становить 1309 грн.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив, що дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , часто хворіє, навчається в першому класі у Бучацькій загальноосвітній школі І-ІІІ ст. №1.

Позивач обгрунтовує позовну вимогу даними обставинами, пов`язуєїх із значним зростанням матеріальних витрат на дитину після винесення 15 травня 2019 року Бучацьким районним судом Тернопільської області рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1626 гривень, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, однак не надає суду доказів про розмір витрат, які вона несе у зв`язку з цими обставинами.

Доказів того, що відповідач постійно їздить на роботу за кордон, де працює неофіційно, а також того, що відповідач в змозі сплачувати аліменти на дитину врозмірі ј заробітку (доходу), матеріали справи не містять.

Судом також встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб 26.01.2021 року, ОСОБА_4 проживає з ОСОБА_8 та дочкою останньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по АДРЕСА_1 , ОСОБА_8 ніде не працює, ОСОБА_4 не має постійного місця роботи, своєчасно сплачує аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно відзиву на позов ОСОБА_4 погодився сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 2000 грн щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

За встановлених обставин та визначених відповідно до них правовідносин, суд не вбачає підстав для збільшення розміру аліментів до ј частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, при визначенні майнового стану відповідача і його спроможності сплачувати аліменти виходить з розміру мінімальної заробітної плати, яка з 1 січня 2022 року складає 6500 гривень, і, з урахуванням принципів розумності й справедливості, вважає за можливе збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача, та визначити їх розмір у твердій грошовій сумі - 2000 грн, що в більшій мірі відповідатиме інтересам дитини, враховуючи її вік і стан здоров`я, та не порушуватиме права кожної із сторін.

Керуючись ст.ст.12,13,81,89,141,263-265,268 ЦПК України,ст.ст.180,182,184, 192 СК України, cуд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, визначений рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 15 травня 2019 року.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя с.Медведівці Чортківського району Тернопільської області, на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 2000 гривень,але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня набрання законної сили рішенням суду до досягнення дитиною повноліття.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: В. Б. Федорончук