Справа 688/3552/21
№ 2/688/105/22
Ухвала

про залишення позовної заяви без руху

19 січня 2022 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Козачук С.В.,

з участю секретаря судового засідання Марчук І.Г.,

представника позивача Вітюка С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шепетівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Полянської гімназії Судилківської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області про визнання протиправним та скасування наказу про відсторонення від роботи, стягнення середнього заробітку за період відсторонення,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Полянської гімназії Судилківської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, у якому просить визнати протиправним та скасувати наказ №54-К від 08.11.2021 року «Про відсторонення ОСОБА_1 від роботи», стягнути з відповідача середній заробіток за весь період відсторонення від роботи, а саме з 08.11.2021 року по день прийняття рішення судом із розрахунку 448 грн. 64 коп. середньоденний заробіток, що на момент подання заяви складає 7626 грн. 80 коп. за 17 днів.

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 03.12.2021 року відкрито провадження по даній справі та призначено розгляд справи на 10 год. 00 хв. 19.01.2022 року.

18.01.2022 року представником відповідача Полянської гімназії Судилківської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області Піскаревською А.В. подано до суду клопотання про залишення позовної заяви без руху, оскільки позивачем при подачі вказаного позову до суду не сплачено судовий збір.

Представник відповідача Полянської гімназії Судилківської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області в судове засідання не з`явився. У поданому до суду клопотанні про залишення позовної заяви без руху представник відповідача Піскаревська А.В. просила його розгляд здійснити без її участі.

Представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні проти задоволення клопотання представника відповідача заперечував посилаючись на те, що вказаний спір є трудовим, а тому позивач у відповідності до закону звільнена від сплати судового збору.

Дослідивши доводи клопотання та матеріали справи, з`ясувавши думку представника позивача, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 11 ст. 187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Як вбачається із позовної заяви, ОСОБА_1 просить скасувати як незаконний наказ відповідача №54-К від 08.11.2021 року «Про відсторонення ОСОБА_1 від роботи»; стягнути з Полянської гімназії Судилківської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області середній заробіток за весь період відсторонення від роботи, а саме з 08.11.2021 року по день прийняття рішення судом із розрахунку 448 грн. 64 коп. середньоденний заробіток, що на момент подання заяви складає 7626 грн. 80 коп. за 17 днів.

Отже, позивачем заявлено дві позовні вимоги, а саме: одну позовну вимогу немайнового характеру - про скасування наказу про відсторонення від роботи та одну позовну вимогу майнового характеру - про стягнення середнього заробітку за час відсторонення.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для подання заяв майнового та немайнового характеру.

Згідно ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою встановлено ставку судового збору в розмірі 1% від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (що на час звернення до суду становила 908 грн.) і не більше 5 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а за подачу до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою встановлено ставку судового збору у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (що на час звернення до суду становила 908 грн.).

Однак, позовна заява не відповідає вказаним вимогам закону, оскільки судовий збір при поданні до суду позовної заяви ОСОБА_1 сплачений не був, документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону не долучено, а лише зазначено, що вона відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Слід зазначити, що за час відсторонення працівника від роботи заробітна плата не нараховується. У разі незаконного відсторонення працівника від роботи, він має право на отримання середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до постанови Верховного Суду в справі №728/2955/18 від 10.01.2019 року, починаючи з 1 вересня 2015 року позивачі в справах за позовними вимогами, що випливають із трудових відносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком позовів про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 30.01.2019 року у справі №910/4518/16 погодилася з попередніми правовими позиціями Верховного суду України, що вимоги щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не належать до вимог, за пред`явлення яких до роботодавця працівники- позивачі звільняються від сплати судового збору.

Схожі висновки містяться і в постанові Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі 761/943/18.

В своїй постанові від 27.04.2021 року у справі № 182/729/17 Верховний Суд висловив позицію про те, що згідно з частиною першою статті 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до частини п`ятої статті 97 КЗпП України оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Вимушений прогул - це час, протягом якого працівник з вини власника або уповноваженого ним органу був позбавлений можливості працювати.

Із положень приписів ст. 94, 116, 117 КЗпП України та ст. 1,2 Закону України від 24 березня 1995 року №108/95-ВР «Про оплату праці» прослідковується, що середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця та не входить до структури заробітної плати.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 січня 2019 року у справі №12- 301гс18 дійшла висновку, що пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (або за час вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Таким чином, пільга, передбачена п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», не поширюється на вимоги ОСОБА_1 щодо визнання протиправним наказу про відсторонення від роботи та про стягнення середнього заробітку за весь період відсторонення від роботи.

Клопотання про відстрочення чи звільнення від сплати судового збору позивач ОСОБА_1 не подавала.

Враховуючи викладене, підстави для звільнення позивача від сплати судового збору відсутні, тому позивачу слід додати до позовної заяви документ про сплату судового збору за пред`явлення позовної заяви з вимогами немайнового характеру про скасування наказу та майнового характеру про стягнення середнього заробітку за період відсторонення у розмірі, визначеному законом.

Вказану суму судового збору необхідно сплатити за наступними реквізитами: отримувач коштів ГУК у Хмел. обл./Шепетів. мтг/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37971775, банк отримувача - казначейство України (ел. адм. подат.), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA0022777, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу 101; судовий збір за позовом, Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області.

Крім того, в порушення п. 3 ч. 3 ст.177 ЦПК України позивач у позовній заяві не вказала ціну позову, яка у відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 176 ЦПК України у позовах про стягнення грошових коштів визначається сумою, яка стягується. Також в прохальній частині позову не вказала розміру середнього заробітку, який просить стягнути з відповідача за час вимушеного прогулу та не навела обґрунтованого розрахунку даної суми.

Враховуючи вищевикладене, принципи змагальності, диспозитивності, рівності прав сторін, суд вважає за необхідне позовну заяву залишити без руху та надати позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків.

Відповідно до ч.ч. 12, 13 ст. 187 ЦПК України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Керуючись ст.ст. 175, 187, 260 ЦПК України, суд -

ухвалив:

позовну заяву ОСОБА_1 до Полянської гімназії Судилківської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області про визнання протиправним та скасування наказу про відсторонення від роботи, стягнення середнього заробітку за період відсторонення залишити без руху, про що повідомити позивача і надати йому строк для усунення недоліків п`ять днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити позивачу та його представнику, що у випадку не виправлення вказаних в ухвалі недоліків у строк, визначений судом, позовна заява у відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України буде залишена судом без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: С.В. Козачук