Справа№592/8057/21
Провадження №2/592/193/22

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2022 року м.Суми Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого - судді Катрич О.М.,

за участю секретаря судового засідання - Дядечко Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ковпаківського районного суду м. Суми цивільну справу за позовом представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно

в с т а н о в и в :

Позивачка через представника звернулася до суду з позовом і вимоги мотивує тим, що ОСОБА_3 є співвласником житлового будинку та господарських будівель, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві спільної часткової власності разом із ОСОБА_1 . Даний житловий будинок був збудований батьками відповідача - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

В 1974 році помер батько відповідача - ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно. Нотаріусом було визначено 1/2 частку житлового будинку дружині померлого - ОСОБА_5 як спільне майно подружжя.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом №2-9969 від 23.12.1974 1/2 частка житлового будинку ОСОБА_4 розподілилась між двома спадкоємцями: дружиною ОСОБА_5 та сином ОСОБА_3 по 1/4 часток відповідно кожному.

Таким чином, розмір часток після смерті ОСОБА_4 виглядає так: ОСОБА_5 1/2 + 1/4 = 3/4 часток житлового будинку та відповідна частка надвірних та господарських будівель та ОСОБА_3 1/4 частка житлового будинку та відповідна частка надвірних та господарських будівель.

У 1983 році померла мати відповідача - ОСОБА_5 . Після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно. Спадкоємцем за законом після смерті матері є син ОСОБА_3 , який своєчасно прийняв спадщину та оформив 3/4 часток житлового будинку, які належали матері, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом №1-34 від 04.01.1984р. Станом на 1984 рік розмір часток власності житлового будинку ОСОБА_3 виглядає наступним чином: 1/4 часток після смерті батька + 3/4 часток після смерті матері = 1.

У 1988 році відповідач з метою подальшого продажу, здійснює поділ своїх 3/4 часток домоволодіння на 53/100 часток та 22/100 часток.

23.09.1988 відповідач продав 22/100 часток житлового будинку з відповідною часткою надвірних та господарських будівель ОСОБА_6

19.06.1992 між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 був укладений договір про поділ спільного майна подружжя за №2-1525, відповідно до якого у власність ОСОБА_1 переходить 22/100 часток житлового будинку з відповідною кількістю господарських та надвірних будівель, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а ОСОБА_6 автомобіль.

Враховуючи викладене, ОСОБА_3 є власником 78/100 часток житлового будинку з надвірними та господарськими будівлями, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , а ОСОБА_1 є власником 22/100 часток житлового будинку з надвірними та господарськими будівлями, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач з 2011 по 2017 рік здійснила реконструкцію своєї частки житлового будинку, та з метою отримання декларації про готовність об`єкту до експлуатації та реєстрації права власності на нові будівлі, звернулась до Департаменту забезпечення ресурсних платежів для отримання довідки про належність майна, де отримала довідку про те, що право власності на весь житловий будинок зареєстрований за відповідачем.

15.11.2004 відповідач звернувся до Сумського обласного державного нотаріального архіву з метою отримання дублікатів свідоцтв про право на спадщину за законом, на підставі яких і була проведена державна реєстрація права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 без урахування договору купівлі-продажу 22/100 часток житлового будинку, які відповідач продав 23.09.1988. У зв`язку з наведеним позивач просить суд скасувати державну реєстрацію права власності від 22.12.2004р. 3/4 часток житлового будинку з надвірними та господарськими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований на підставі дублікату свідоцтва про право на спадщину за законом №1-732 від 22.11.2004р., реєстраційний номер майна: 9238633 та визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності на 22/100 часток житлового будинку з надвірними та господарськими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник позивача адвокат Мазурова К.Д. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву на позову не надав.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Письмових пояснень не надав.

Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, інвентарну справу № 70916, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є співвласником житлового будинку та господарських будівель, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , що належить па праві спільної часткової власності разом із ОСОБА_1 .

Даний житловий будинок був збудований батьками відповідача - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що підтверджується договором забудови, посвідченим Сумською держнотконторою 15.03.1945 р. №3013, що підтверджується матеріалами інвентаризаційної справи № 70916 на будинок АДРЕСА_1 .

В 1974 році помер ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно. Відповідно до свідоцтва на право власності на частку в спільному майні подружжя №2-9971 від 23.12.1974р. нотаріусом було визначено 1/2 частку житлового будинку дружині померлого - ОСОБА_5 , як спільне майно подружжя. (а.с.11).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом №2-9969 від 23.12.1974 1/2 частка житлового будинку ОСОБА_4 розподілилась між двома спадкоємцями: дружиною ОСОБА_5 та сином ОСОБА_3 по 1/4 часток відповідно кожному (а.с.12)

Таким чином, розмір часток після смерті ОСОБА_4 виглядає так: ОСОБА_5 1/2 + 1/4 = 3/4 часток житлового будинку та відповідна частка надвірних та господарських будівель та ОСОБА_3 1/4 частка житлового будинку та відповідна частка надвірних та господарських будівель.

У 1983 році померла ОСОБА_5 . Після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно. Спадкоємцем за законом після смерті матері є син ОСОБА_3 - відповідач, який своєчасно прийняв спадщину та оформив 3/4 часток житлового будинку, які належали матері, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом №1-34 від 04.01.1984 (а.с. 23).

Станом на 1984 рік розмір часток власності житлового будинку ОСОБА_3 виглядає наступним чином: 1/4 часток після смерті батька + 3/4 часток після смерті матері = 1.

У 1988 році відповідач здійснив поділ своїх 3/4 часток домоволодіння на 53/100 часток та 22/100 часток.

23.09.1988 відповідач продав 22/100 часток житлового будинку з відповідною часткою надвірних та господарських будівель ОСОБА_6 , що підтверджується договором купівлі - продажу житлового будинку №1-3139 від 23.09.1988 (а.с.14).

19.06.1992 між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 був укладений договір про поділ спільного майна подружжя за р.№2-1525, відповідно до якого у власність ОСОБА_1 перейшло 22/100 часток житлового будинку з відповідною кількістю господарських та надвірних будівель, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а ОСОБА_6 автомобіль (а.с. 15).

Враховуючи викладене, ОСОБА_3 є власником 78/100 часток житлового будинку з надвірними та господарськими будівлями, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , а ОСОБА_1 є власником 22/100 часток житлового будинку з надвірними та господарськими будівлями, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач з 2011 по 2017 рік здійснила реконструкцію своєї частки житлового будинку, та з метою отримання декларації про готовність об`єкту до експлуатації та реєстрації права власності на нові будівлі, звернулась до Департаменту забезпечення ресурсних платежів для отримання довідки про належність майна, де отримала довідку про те, що право власності на весь житловий будинок зареєстрований за відповідачем, що підтверджується довідкою №б/н від 22.01.2020 та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.05.2021 (а.с. 22, 27-28).

15.11.2004 відповідач звернувся до Сумського обласного державного нотаріального архіву з метою отримання дублікатів свідоцтв про право на спадщину за законом, на підставі яких і була проведена державна реєстрація права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 без урахування договору купівлі-продажу 22/100 часток житлового будинку, які відповідач продав 23.09.1988, що підтверджується відповідним договором купівлі-продажу.

Відповідно до рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 52026586 від 22.04.2020, державним реєстратором Матусенко Т.П. було відмовлено у державній реєстрації права власності, форма власності: приватна, спільна часткова, розмір частки 22/100 на житловий будинок, що розташований АДРЕСА_1 за суб`єктом ОСОБА_1 зокрема і з підстав того, що подані документи не дають змоги встановити набутгя, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження, а саме: згідно даних реєстру прав власності на нерухоме майно на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 зареєстровано право власності за ОСОБА_3 , частка власності 1/4 і 3/4, та за ОСОБА_1 , частка власності 22/100. Таким чином частки у праві власності складають більше одиниці, що не дає змоги проведення реєстраційних дій (а.с.30).

Частиною 1 ст. 317 ЦК України встановлено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє користується, розпоряджається своїм майно на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України, встановлено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право.

Приписами ст. 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Відповідно до ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За таких обставин є всі правові підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 13, 76, 141, 200, 263, 265, 280-282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити.

Скасувати державну реєстрацію права власності від 22.12.2004р. 3/4 часток житлового будинку з надвірними та господарськими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований на підставі дублікату свідоцтва про право на спадщину за законом №1-732 від 22.11.2004р., реєстраційний номер майна: 9238633.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності на 22/100 часток житлового будинку з надвірними та господарськими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом 30 днів з дня його проголошення до Сумської апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.М. Катрич