Ухвала

12 січня 2022 року

м. Київ

справа № 766/15367/18

провадження № 61-21048ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Ступак О. В.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 10 серпня 2021 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 23 листопада 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Херсонобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованої електричної енергії,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Херсонобленерго» (далі - ПрАТ «Херсонобленерго») про визнання незаконним акта про порушення від 23 червня 2018 року № 233473 та протоколу засідання комісії ХМВЕ від 30 липня 2018 року № 84.

Позов обґрунтовано тим, що 23 червня 2018 року працівниками ПрАТ «Херсонобленерго» проведено перевірку щодо дотримання правил споживачем правил користування електроенергією за адресою: АДРЕСА_1 , де виявлено порушення пункту 42 Правил, про що складено акт № 233473. На підставі вказаного акта комісією ХМВЕ прийнято рішення про стягнення з ОСОБА_1 вартості недооблікованої електричної енергії в сумі 58 001,16 грн. Позивач зазначав, що не погоджується ані з актом про порушення, ані з протоколом комісії, оскільки жодного порушення схеми обліку та самовільного підключення ним не допускалося. Крім того зазначає, що договір про користування електричною енергією ним було укладено тільки 29 травня 2018 року, за змістом якого було здійснено перевірку електромереж домоволодіння та повідомлено споживача про відповідальність за їх збереження. Позивач вказував, що є другим власником домоволодіння, яке було придбано ним у 2004 році, про наявність порушення, виявленого відповідачем, йому нічого не було відомо. З огляду на викладене вважав, що може нести відповідальність тільки з 29 травня 2018 року, а тому здійснений відповідачем розрахунок вартості недооблікованої електричної енергії за 12 місяців є необґрунтованим.

У січні 2019 року Акціонерне товариство «Херсонобленерго» (далі - АТ «Херсонобленерго») звернулося до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про стягнення вартості недооблікованої електричної енергії в сумі 58 001,16 грн.

Зустрічна позовна заява мотивована тим, що 23 червня 2018 року під час рейдової перевірки працівниками АТ «Херсонобленерго» за адресою: вул. Спортивна, 18, смт Антонівка, м. Херсон, виявлено порушення правил роздрібного ринку електричної енергії, а саме: самовільне підключення до мереж електропостачання з порушенням схеми обліку, шляхом підключення фазного дроту по фазі «А» проводом AL 10 мм2 від ввідного живлячого дроту, який для живлення струмоприймачів поза приладом обліку. При відключенні ввідного автомату АВ-25А без обліковий провід залишається під напругою, таким чином електроенергія споживається але електролічильником не враховується, та відповідно не сплачується, що за змістом пунктів 48, 42 ПКЕНН є розкраданням електричної енергії. У зв`язку з виявленням вказаного порушення посадовими особами АТ «Херсонобленерго» складено акт від 23 червня 2018 року № 233473, на підставі якого розраховано розмір необлікованої електричної енергії внаслідок порушення правил роздрібного ринку електричної енергії в сумі 58 001,16 грн. Оскільки вказана сума залишається несплаченою відповідачем, АТ «Херсонобленерго» просило стягнути її в судовому порядку.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 17 жовтня 2019 року закрито провадження за первісним позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «Херсонобленерго» про визнання незаконним акта про порушення ПКЕНН від 23 червня 2018 року № 233473 та протоколу засідання комісії ХМВЕ від 30 липня 2018 року № 84.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 10 серпня 2021 року, залишеним без змін постановою Херсонського апеляційного суду від 23 листопада 2021 року, позов АТ «Херсонобленерго» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Херсонобленерго» суму недооблікованої електричної енергії в розмірі 58 001,16 грн, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 1 921,00 грн.

ОСОБА_1 у грудні 2021 року звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 10 серпня 2021 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 23 листопада 2021 року у вищевказаній справі, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судове рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову АТ «Херсонобленерго».

Верховний Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з пунктом 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено у 2021 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 01 січня 2021 року - 2 270,00 грн.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову у позовах про стягнення грошових коштів визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Ціна позову у даній справі становить 58 001,16 грн, яка станом на 01 січня 2021 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (227 000,00 грн), а тому у розумінні ЦПК України справа є малозначною.

Суд зазначає, що учасники судового процесу мають розуміти, що визначені підпунктами а, б, в, г пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України випадки є виключенням із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, як від заінтересованих осіб, так і від Суду, оскільки в іншому випадку принцип правової визначеності буде порушено.

Касаційна скарга не містить посилань на винятки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню. Верховний Суд таких випадків не встановив.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

При цьому Верховний Суд враховує рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року № R (95) 5, згідно яких державам-членам необхідно вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки заявник подав касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, а обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не наведені, то відсутні підстави для відкриття касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 10 серпня 2021 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 23 листопада 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Херсонобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованої електричної енергії відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. Ю. Гулейков С. О. Погрібний О. В. Ступак