Провадження № 2/127/4420/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2022 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі: головуючого судді Волошина С.В.,

за участі секретаря судового засідання Волхової М.А.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі Вінницького міського суду Вінницької області №24 цивільну справу за позовом Служби у справах дітей Вінницької міської ради в інтересах дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

Служба у справах дітей Вінницької міської ради звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, в якому просила позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнути з відповідача аліменти на користь та на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до дня повноліття доньки.

Позов мотивований тим, що ОСОБА_2 є матір`ю неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач є одинокою матір`ю, державна реєстрація народження дитини проведена відповідно до ст.135 Сімейного кодексу України, батька у дитини немає. Неповнолітня ОСОБА_3 , як дитина, опинилася в складних життєвих обставинах, з 06.08.2020 року по 28.02.2021 року перебувала на обліку у Служби у справах дітей Вінницької райдержадміністрації, а після створення Вінницької міської територіальної громади, з 01.03.2021 року по теперішній час перебуває на обліку Служби у правах дітей Вінницької міської ради. Підставами взяття на облік дитини стало вчинення відносно неї домашнього насильства та ухилення її матері від виконання батьківських обов`язків. Під час перебування дитини на обліку встановлено, що мати ОСОБА_2 тривалий час зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, не піклується про свою доньку, ніде не працює, неналежним чином матеріально забезпечує свою дитину. Дитина ОСОБА_3 є інвалідом дитинства. Внаслідок свого стану здоров`я дівчинка була направлена на навчання до КЗ «Прибузька спеціальна школа» Вінницької обласної ради, де знаходилася на цілодобовому перебуванні до травня 2021 року. В червні 2021 року Служба у справах дітей ВМР влаштувала ОСОБА_3 до КЗ «Вінницький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей». Причиною направлення дитини до центру стали неналежні житлово-побутові умови проживання матері дитини, зловживання нею спиртними напоями, відсутність коштів на утримання дитини. ОСОБА_3 перебуває на повному державному утриманні у КЗ «Вінницький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» з червня 2021 року. За цей час мати дитини жодного разу не відвідала доньку, не телефонувала їй, не поцікавилася її життям та здоров`ям, не надала жодної матеріальної підтримки, не зверталася ні до адміністрації КЗ «Прибузька спеціальна школа» Вінницької обласної ради ні до іншого навчального закладу з метою влаштування доньки на навчання з урахуванням особливих освітніх потреб дитини, чим порушила право дитини на освіту. Крім того, ОСОБА_2 не зверталася до компетентних органів з метою отримання донькою паспорту, що призвело до того, що 16-річна дитина ОСОБА_3 не має паспорту, що тягне негативні наслідки при оформленні медичних документів та документів для продовження її навчання. Після закінчення літніх канікул ОСОБА_2 не зверталася до Служби у справах дітей щодо повернення доньки з реабілітаційного центру їй на виховання, не цікавилася майбутнім дитини. Зазначені обставини пригнічують дитину. Зі слів рідних ОСОБА_2 вони її інколи зустрічають в нетверезому стані в компанії осіб з антигромадською поведінкою, але постійне місце її перебування родичам не відоме.

Викладене стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 11.10.2021 року у справі відкрито загальне позовне провадження.

Ухвалою суду від 18.11.2021 року підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, та просила його задовольнити. Пояснила, що дитина ОСОБА_3 опинилася в складних життєвих умовах. В травні-червні 2021 року було з`ясовано, що матеріально-побутові умови проживання сім`ї як за місцем реєстрації дитини так і за місцем фактичного проживання були неналежними. ОСОБА_3 було влаштовано до Центру соціально-психологічної реабілітації, де вона перебувала більше 3-х місяців. Мати дитину жодного разу не відвідала, не контактувала з нею, зловживає спиртними напоями, не турбується станом її здоров`я, веде антисоціальний та аморальний спосіб життя, байдужо та безвідповідально ставиться до дитини. Після показань свідка ОСОБА_5 пояснила, що свідок при спілкуванні з нею під час відвідування працівників Служби місця проживання дитини була більш категоричною в характеристиці відповідача, говорила, що вона зловживає алкогольними напоями, дитиною не опікується, час від часу зникає з дому на кілька днів, перебуває в компаніях осіб з антисоціальною поведінкою.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечила проти позбавлення її батьківських прав відносно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Пояснила суду, що з кінця травня її донька перебуває в реабілітаційному центрі, оскільки вона працювала на виїзній кухні та не могла приділяти дитині достатньо уваги. Визнала, що зловживає спиртними напоями і неналежним чином здійснює догляд за дитиною, не купує одяг, не забезпечує медичне обслуговування, належні умови проживання, не здійснює її виховання. За час перебування дитини в Центрі вона відвідала її тричі за 6 місяців, дитину востаннє бачила пів року тому. В подальшому відповідач, усвідомивши, що предметом спору, крім позбавлення її батьківських прав, є стягнення з неї аліментів на утримання доньки, заперечила проти задоволення позову, повідомила, що бажає, щоб дочка проживала з нею. Аліменти сплачувати вона не бажає, оскільки вважає, що ОСОБА_3 має утримувати держава через її захворювання.

Дитина ОСОБА_3 в судовому засіданні повідомила, що вона не проживає з матір`ю з червня 2021 року, перебуває в Центрі реабілітації. За весь час мати жодного разу не приходила до неї, не телефонувала, нічого їй не передавала, одяг не купувала. Вона думає, що мати до неї не приходить, бо не знає дороги до Центру. В її матері є залежність від алкоголю, однак вона хоче жити з мамою, яку їй ніхто не замінить.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні повідомила, що відповідача вона знає 5 років, вона співмешкає з братом свідка. Пояснила, що відповідач як людина непогана, однак має проблеми з алкоголем, веде аморальний спосіб життя, умов для проживання дитини вона не створила, житло для дитини не обладнане, будинок, в якому проживає відповідач з братом свідка належить її брату, рівень доходу відповідача свідку невідомий. Додатково пояснила, що відповідач з дитиною не проживає з червня 2021 року, відколи її забрали соціальні служби через неналежний догляд за дитиною.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні повідомила, що вона працює фахівцем із соціальної роботи ВМЦ соціальних служб, пояснила, що з 2011 року сім`я відповідача знаходиться на обліку ВЦ соціальних служб як сім`я, що потрапила в складні життєві умови. З жовтня 2021 року свідок тричі виходила до місця проживання (реєстрації) відповідача по АДРЕСА_1 , однак відповідача не застала, її мати до будинку свідка не впустила. Свідку відомо, що відповідач з дитиною не проживає впродовж невстановленого часу, зловживає спиртними напоями, про дитину не піклується, долею дитини не цікавиться.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні повідомила, що вона працює головним спеціалістом Служби у справах дітей ВМР, пояснила, що ОСОБА_3 перебуває на обліку Служби з березня 2021 року. Її мати ОСОБА_2 ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не забезпечує дитину матеріально, не створила дитині належні умови проживання. Після поміщення дитини до Центру мати зникла, жодних дій з повернення дитини додому не вчинила. Вважає, що позбавлення відповідача батьківських прав відповідає інтересам дитини.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні повідомила, що працює практичним психологом у Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей, пояснила, що ОСОБА_3 перебуває в центрі з 24.06.2021 року як дитина, що опинилася в складних життєвих обставинах, має легку розумову відсталість. Мати її долею не цікавиться, дитину не відвідує, матеріально не забезпечує.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та дитини, врахувавши показання свідків дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є матір`ю неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 30.01.2014 року (а.с. 9).

Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №1 від 27.08.2021 року, державна реєстрація народження дитини проведена відповідно до ч.1 ст. 135 СК України (а.с.11)

З 29.01.2014 року ОСОБА_3 зарахована на навчання до КЗ «Прибузька спеціальна школа» Вінницької обласної ради (а.с.17). Під час навчання ОСОБА_3 перебуває на утриманні за рахунок держави, на утриманні матері знаходиться у вихідні, святкові дні, канікулярні дні, під час карантину, під час лікування (а.с.18). В березні 2021 року мати ОСОБА_2 перестала забирати дитину додому, на телефонні дзвінки не відповідає, на контакт не йде (а.с.27).

Згідно матеріалів справи, а саме довідки КНП «ЦПМСД №1 м. Вінниці», медичного висновку №108 від 23.09.2021 року ОСОБА_3 хворіє на легку розумову відсталість з значними порушеннями поведінки, що потребують догляду та лікувальних заходів, загальний недорозвиток мови ІІІ рівня (а.с. 61).

З 2011 по 2018 рік відповідач з дитиною ОСОБА_3 перебували на обліку сімей, які опинилися в складних життєвих обставинах у Вінницькому міському центрі соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді (а.с.21,22). Сім`ю знято з обліку після з`ясування того, що ОСОБА_2 переїхала проживати до АДРЕСА_2.

В липні 2020 року брат відповідача ОСОБА_12 наніс ОСОБА_3 за місцем реєстрації останньої та проживання її бабусі ОСОБА_13 в АДРЕСА_1 , тілесні ушкодження (закрита травма ОЧП та ОЧК, множинні садна обличчя, шиї, тулуба та всіх кінцівок) та був акт домагання, що вбачається з довідки КЗ «Прибузька спеціальна школа» Вінницької обласної ради» №155 від 19.08.2020 року, листа №149/1 від 21.07.2020 року, листа Лівобережного відділення поліції ВВП ГУНП у Вінницькій області №8152/201/20 від 23.07.2020 року, виписки з медичної карти амбулаторного хворого від 20.07.2020 року, листа КНП «ЦПМСД №1 м. Вінниці» №762 від 30.07.2020 року (а.с.14,16, 19, 20).

Згідно листа сільського голови Гавришівської сільської ради №392 від 04.08.2020 року ОСОБА_2 перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 , сім`я проживає в будинку чоловіка, характеризується негативно (зловживають спиртними напоями, скандалять); ОСОБА_2 часто не ночує вдома по кілька днів (а.с.23).

Працівниками Служби тричі (24.05.2021,22.07.2020,12.08.2021) було обстежено місце та умови проживання дитини ОСОБА_3 в АДРЕСА_2 , та встановлено, що в будинку відсутній санвузол та газифікація, для дитини не створено жодних умов для проживання та розвитку (немає окремої кімнати, ліжка, одягу, взуття) (а.с.24-26). Під час розмови з ОСОБА_5 (сестрою чоловіка відповідача - свідка у справі) остання повідомила, що її брат вигнав відповідача з дому через постійне зловживання алкоголем, вона не проживає в будинку 3 тижні, її місце знаходження невідоме.

Згідно пояснень матері відповідача ОСОБА_13 , наданих начальнику Служби ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_2 , її дочка ОСОБА_2 веде аморальний спосіб життя, гуляє по 3 дні, зловживає алкогольними напоями, витрачає дитячі кошти, погано забезпечує її матеріально, речі для школи для дитини купує бабуся, місце її перебування матері не відомо, просила допомогти її онучці ОСОБА_3 (а.с.28).

Згідно доводів позовної заяви в червні 2021 року Служба у справах дітей ВМР влаштувала ОСОБА_3 до КЗ «Вінницький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей». Причиною направлення дитини до центру стали неналежні житлово-побутові умови проживання матері дитини, зловживання нею спиртними напоями, відсутність коштів на утримання дитини. ОСОБА_3 перебуває на повному державному утриманні у КЗ «Вінницький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» з червня 2021 року. За цей час мати дитини жодного разу не відвідала доньку, не телефонувала їй, не поцікавилася її життям та здоров`ям, не надала жодної матеріальної підтримки, не зверталася ні до адміністрації КЗ «Прибузька спеціальна школа» Вінницької обласної ради ні до іншого навчального закладу з метою влаштування доньки на навчання з урахуванням особливих освітніх потреб дитини, чим порушила право дитини на освіту. Крім того, ОСОБА_2 не зверталася до компетентних органів з метою отримання донькою паспорту, що призвело до того, що 16-річна дитина ОСОБА_3 не має паспорту, що тягне негативні наслідки при оформленні медичних документів та документів для продовження її навчання. Після закінчення літніх канікул ОСОБА_2 не зверталася до Служби у справах дітей щодо повернення доньки з реабілітаційного центру їй на виховання, не цікавилася майбутнім дитини.

ОСОБА_2 була запрошена на засідання комісії з питань захисту прав дитини при Виконавчому комітеті Вінницької міської ради, однак в визначений день на засідання комісії не з`явилася.

Як вбачається з висновку Виконавчого комітету Вінницької міської ради від 30.09.2021 року № 01-00-011-65116, позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є доцільним (а.с. 6-8).

Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, виховувати дитину, готувати її до самостійного життя.

Ст.ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини; на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини; батьки або особи які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; а також у випадку, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно положень ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», факт ухилення батька (матері) від виховання та утримання дітей може бути підтверджений письмовими доказами (актами, листами тощо), а також показаннями свідків. Відповідно до п. 16 зазначеної постанови, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що з боку відповідача має місце факт тривалого ухилення від виконання батьківських обов`язків відносно доньки ОСОБА_3 . Відповідач не забезпечила дитині, яка має психічне захворювання, належних умов проживання, розвитку, лікування. В місці проживання дитини було відсутнє окреме ліжко, одяг, взуття, належні санітарні умови. Мати не забезпечила дитині безпеку, що потягнуло факт фізичного насильства з боку брата відповідача, з приводу чого порушено кримінальне провадження, та в результаті чого дитина отримала тілесні ушкодження, мав місце факт домагання (рекомендовано консультацію гінеколога). Крім того, судом встановлено та не заперечується відповідачем, що вона зловживає спиртними напоями, періодично йде з дому, не здійснює матеріальне забезпечення та догляд за дитиною. Після влаштування дитини до Центру реабілітації мати жодного разу не відвідала дитину, не подзвонила їй, не турбувалася про влаштування її до навчального закладу на новий навчальний рік, не вжила жодних заходів для покращення умов проживання дитини, що могло б сприяти поверненню дитини до матері. З вини відповідача дитина ОСОБА_3 досі не документована паспортом громадянина України, що ускладнює оформлення медичних та навчальних документів.

Твердження відповідача про те, що вона тричі відвідувала дитину в Центрі не знайшли підтвердження в судовому засіданні.

Про відсутність бажання приймати участь у житті дитини свідчить визнання відповідачем позову. Подальше її заперечення проти позову на переконання суду зумовлене небажанням сплачувати аліменти на утримання дитини.

Відповідач не приймає участі у вихованні та утриманні дитини, не піклується про її фізичний, духовний і моральний розвиток, проживає окремо від дочки, виявляє байдужість до дитини та щодо своїх батьківських обов`язків, веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, про бажання змінити спосіб життя відповідач суду не заявляла, тому суд дійшов висновку про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідатиме інтересам дитини та сприятиме захисту її прав.

Суд критично ставиться до показань дитини ОСОБА_3 , які вона надала в судовому засіданні, з приводу гарного ставлення матері до неї та належного виконання нею батьківських обов`язків, оскільки дитина, враховуючи особливості її психічного здоров`я, не в повній мірі здатна оцінити обставини та поведінку матері, спрогнозувати можливі загрози її здоров`ю, враховуючи асоціальний спосіб життя матері та її оточення.

Верховний Суд в постанові від 29.07.2021 року у справі № 686/16892/20 наголосив на тому, що думка дитини не повинна бути абсолютною для суду, якщо вона не буде відповідати та сприяти захисту прав та інтересів дитини.

Згідно положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини», в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18 Конвенції).

Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття.

Відповідно до частини 1 статті 183 цього ж Кодексу частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Положеннями ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, інші обставини, що мають істотне значення; розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Враховуючи вищевикладене суд вважає за необхідне ухвали рішення про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь та на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня звернення до суду, тобто з 01.10.2021 року, і до досягнення дитиною повноліття.

У відповідності до п. 1. ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь дитини аліментів в частині суми платежу (аліментів) за один місяць підлягає негайному виконанню.

Також суд роз`яснює, що згідно вимог ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1 816 гривень судового збору.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 19, 150-155, 164-166, 169, 180, 182-183 СК України, ст.ст. 13, 81, 141, 263-265, 268, 282 - 284, 354, 430 ЦПК України, на підставі, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Служби у справах дітей Вінницької міської ради в інтересах дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягувати з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь та на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частки всіх видів її доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання до суду позову, тобто з 01.10.2021 року, і до досягнення дитиною повноліття шляхом перерахування коштів на особистий рахунок дитини, відкритий у банківській установі.

Зобов`язати Службу у справах дітей Вінницької міської ради у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду відкрити у відділенні Державного ощадного банку України особистий рахунок на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для перерахування аліментів.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 1 816 гривень судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення чи складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники судового розгляду:

Позивач: Служба у справах дітей Вінницької міської ради, місцезнаходження: м. Вінниця, вул. Соборна, 50.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення суду складено 17.01.2022 року.

Суддя: