Провадження № 2/234/490/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2022 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області :

в складі: головуючого-судді Бакуменко А.В.

з участю секретаря Кісточка І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Краматорську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна об`єктом спільної сумісної власності подружжя та поділ майна , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до Краматорського міського суду з позовом про розподіл майна подружжя.

Свої вимоги обґрунтувала наступним.

23.09.1995 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у справі ОСОБА_4 .. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За час шлюбу ними було придбано майно, а саме житловий будинок АДРЕСА_1 , а також земельна ділянка , площею 1713 га, за адресою АДРЕСА_1 .

Просить суд, визнати за нею, ОСОБА_3 право власності на 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки на котрій розташоване домоволодіння.

Ухвалою суду від 11 жовтня 2021 року було відкрито провадження у справі.

Ухвалою від 03.12.2021 року підготовче судове засідання закрито та справу призначено до розгляду по суті на 12.01.2022 року.

03.12.2021 року на адресу суду надійшов відзив, згідно до котрого відповідач частково заперечує щодо заявлених вимог.

Ухвалою від 12.01.2022 року позовна заява ОСОБА_3 в частині визнання права власності на 1/2 частку земельної ділянки залишена без розгляду, за заявою позивачки.

Сторони в судове засідання не з`явились, надали заяву про розгляд справи за їй відсутності .

У відповідності до ч. 2 України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Фактичні обставини встановлені судом.

23 вересня 1995 року був укладений шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Рішенням Краматорського міського суду від 11.08.2015 року шлюб між сторонами було розірвано.

Згідно до договору купівлі-продажу від 18 вересня 2007 року ОСОБА_4 придбав, зі згоди своєї дружини ОСОБА_3 житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться у АДРЕСА_1 .

Згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України).

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпорядження спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.

Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 Цивільного кодексу України(далі -ЦК України).

Частинами 1,2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дитини та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Зі змісту п.п. 23,24 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11«Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Відповідно до п.30 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч.1 ст.63, ч.1 ст.65 СК.

При цьому суд враховує правові позиції ВС з аналогічних спорів, в яких ВС роз`яснює, що у процесі розгляду спорів про поділ майна подружжя необхідно враховувати такі обставини: час придбання майна; кошти, за які таке майно було придбано (джерело придбання); мета придбання майна, яка дозволяє визначити правовий статус сумісної власності подружжя.

При цьому суд підкреслює, що тільки у випадку, якщо придбання майна відповідало зазначеним критеріям, таке майно може бути визнане спільно нажитим і підлягає розподілу між подружжям на підставіст.60 СК України.

Встановивши наведені обставини, суд дійшов висновків про те, що спірний будинок є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та кожному із подружжя належить по 1/2 його частині. Отже, суд вважає що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем заявлена вимога про поділ спільного майна подружжя, яка оплачена судовим збором у сумі 908,00 грн., враховуючи, що судом позовні вимоги задоволені повністю, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Керуючись ст.ст.141, 258,259,263-265,268,273,354 ЦПК України, ст.ст.60,69-71 СК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна об`єктом спільної сумісної власності подружжя та поділ майна - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на 1/2 частку житлового будинку «А», загальною площею 36,6 кв.м. житловою площею 18 кв.м., вбиральні «Е», огорожі № 1-2, сараїв «Б,В», погріба «Д», літньої кухні «Г», колодязя «К» , що розташовані за адресою АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на 1/2 частку житлового будинку «А», загальною площею 36,6 кв.м. житловою площею 18 кв.м., вбиральні «Е», огорожі № 1-2, сараїв «Б,В», погріба «Д», літньої кухні «Г», колодязя «К», що розташовані за адресою АДРЕСА_1 .

Стягнути з відповідача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 судовий збір в сумі 908 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Краматорського міського суду А. В. Бакуменко