Ухвала

10 січня 2022 року

м. Київ

справа № 265/4529/21

провадження № 61-20075ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Усика Г. І., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на судовий наказ Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 10 вересня 2021 року, ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області

від 21 вересня 2021 року та ухвалу Донецького апеляційного суду

від 01 листопада 2021 року за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу у справі за заявою Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради «Маріупольтепломережа» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості з оплати спожитої теплової енергії з ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 у якій він просив скасувати судовий наказ Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області

від 10 вересня 2021 року, ухвалу Орджонікідзевського районного суду

м. Маріуполя Донецької області від 21 вересня 2021 року та ухвалу Донецького апеляційного суду від 01 листопада 2021 року. Касаційна скарга викладена російською мовою.

Відповідно до частини першої статті 9 ЦПК України цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою.

Частиною першою статті 10 Конституції України встановлено, що державною мовою в Україні є українська мова.

Згідно з частинами першою та третьою статті 14 Закону України «Про засади державної мовної політики» судочинство в Україні у цивільних, господарських, адміністративних і кримінальних справах здійснюється державною мовою. Сторони, які беруть участь у справі, подають до суду письмові процесуальні документи і докази, викладені державною мовою.

У Рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 1999 року у справі (№ 10-рп/99) за конституційними поданнями 51 народного депутата України про офіційне тлумачення положень статті 10 Конституції України щодо застосування державної мови органами державної влади, органами місцевого самоврядування та використання її у навчальному процесі в навчальних закладах України (справа про застосування української мови) зазначено, що українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина п`ята статті 10 Конституції України).

Відповідно до частини четвертої статті 9 ЦПК України учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача, в порядку, встановленому цим Кодексом.

З огляду на зазначене, касаційна скарга та додані до неї клопотання мають бути викладені державною (українською) мовою.

Верховний Суд роз`яснює заявнику, що судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій, які підлягають касаційному оскарженню визначено статтею 389 ЦПК України.

Так, згідно з пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 389 ЦПК України ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

За змістом частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Відповідно до пунктів 4, 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі зазначається рішення (ухвала), що оскаржується та підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Звертаючись до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області

від 21 вересня 2021 року та ухвалу Донецького апеляційного суду

від 01 листопада 2021 року, заявник не конкретизував, які саме судові рішення ним оскаржуються. Оскільки, як вбачається із Єдиного державного реєстру судових рішень, у зазначені дати - 21 вересня 2021 року та 01 листопада

2021 року судами першої та апеляційної інстанції ухвалено декілька судових рішень.

Ураховуючи наведене, заявнику необхідно подати до Верховного Суду касаційну скаргу у новій редакції викладеній українською мовою із зазначенням передбачених статтею 389 ЦПК України підстав (підстави) касаційного оскарження, та уточненням вимог касаційної скарги зокрема, заявнику необхідно конкретизувати, які саме судові рішення він оскаржує.

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження та звільнення від сплати судового збору буде вирішено Верховним Судом після усунення зазначених недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на судовий наказ Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області

від 10 вересня 2021 року, ухвалу Орджонікідзевського районного суду

м. Маріуполя Донецької області від 21 вересня 2021 року та ухвалу Донецького апеляційного суду від 01 листопада 2021 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали, в частині виконання вимог статті 392 ЦПК України,касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. І. Усик