ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

11 січня 2022 року

м. Харків

справа № 641/9064/20

провадження № 22-ц/818/1275/22

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря - Сізонової О.О.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Харківська міська рада,

третя особа Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Городніченко Ольга Анатоліївна

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради, третя особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Городніченко Ольга Анатоліївна про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за апеляційною скаргою Харківської міської ради на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19 серпня 2021 року, постановлене під головуванням судді Боговського Д.Є., в залі суду в місті Харкові, -

в с т а н о в и в:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Харківської міської ради, третя особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Городніченко Ольга Анатоліївна про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19 серпня 2021 року позов задоволено. Визначено ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , в три місяці з дати набрання рішенням законної сили.

В апеляційній скарзі Харківська міська рада просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; Харківська міська рада зазначає, що позивачем не доведено саме поважних причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 . Будучи обізнаним щодо відкриття спадщини, а також щодо наявності заповіту, позивач не вчинив дій для прийняття спадщини у відповідності до вимог закону. А відрядження ОСОБА_1 у період з 05.10.2020 року по 22.10.2020 року не є тривалим, та не свідчить про поважність причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Смілянський Ярослав Геннадійович надав відзив на апеляційну скаргу, просив залишити без задоволення апеляційну скаргу відповідача, а рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19 серпня 2021 року залишити без змін.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 позивачем пропущений з поважних причин; строк є незначним та складає менше 20 календарних днів. При цьому судом враховано свободу заповіту, як фундаментальний принцип спадкового права.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 (а.с.15).

Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, квартира АДРЕСА_1 зареєстрована вцілому за ОСОБА_2 на підставі дублікату свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 , виданого ХМЦП ДЖФ 07.05.1998 року, а також свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Сьомою ХДНК 29.10.2016 року.

Зі змісту заповіту від 19 лютого 2020 року убачається, що ОСОБА_2 заповів все своє майно ОСОБА_1 . Заповіт, посвідчений ПН ХМНО Городніченко О.А. (а.с.16).

Згідно інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова, станом на 09.04.2020 року спадкодавець ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був зареєстрований один за адресою: АДРЕСА_2 .

26 жовтня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Городніченко Ольги Анатоліївни із заявою про прийняття спадщини за заповітом після ОСОБА_2 .

Заведено спадкову справу № 24/2020 (а.с.20).

26 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Городніченко О.А. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме: відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , а саме: на квартиру АДРЕСА_1 , оскільки спадкоємець ОСОБА_1 не був зареєстрований із спадкодавцем на час відкриття спадщини та протягом визначеного ст. 1270 ЦК України строку не подав заяву про прийняття спадщини (а.с.19).

Як на підставу позовних вимог, ОСОБА_1 посилався на те, що він здійснив поховання ОСОБА_2 та мав намір прийняти спадщину, отримав від нотаріуса консультацію та перелік необхідних для подання заяви про прийняття спадщини документів. Однак на початку жовтня 2020 року у зв`язку із терміновим відрядженням у період з 05.10.2020 року по 22.10.2020 року пропустив визначений законом шестимісячний строк для подання відповідної заяви про прийняття спадщини. Позивач вважає, що строк ним пропущений з поважних причин. У зв`язку з цим ОСОБА_1 просив суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина 2статті 1220 ЦК України).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтями 1223,1233 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті1220,1222,1270 ЦК України).

Відповідно до ч. 1ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо:

1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви;

2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання поважності причин пропуску шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема:

1) тривала хвороба спадкоємців;

2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна;

3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними;

4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України;

5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Позивач на підтвердження поважності причин пропуску строку для звернення з відповідною заявою до нотаріальної контори задля прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , посилався на те, що він мав намір прийняти спадщину, отримав від нотаріуса консультацію та перелік необхідних для подання заяви про прийняття спадщини документів. Однак на початку жовтня 2020 року у зв`язку із терміновим відрядженням у період з 05.10.2020 року по 22.10.2020 року пропустив визначений законом шестимісячний строк для подання відповідної заяви про прийняття спадщини.

Згідно ст. ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Матеріали справи свідчать про те, що позивач ОСОБА_1 обіймає посаду начальника дільниці «Вироби з дерева» ТОВ «Спот технолоджис» (а.с.22).

Наказом ТОВ «Спот технолоджис» за № 15/2020 від 02.10.2020 року ОСОБА_1 направлено у відрядження до м. Подільськ Одеської області з 05.10.2020 року по 12.10.2020 року включно (а.с.23).

Наказом № 15-1/2020 від 09.10.2020 року ОСОБА_1 було продовжено термін відрядження з 13.10.2020 року по 22.10.2020 року (а.с.24).

26 жовтня 2020 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Городніченко Ольги Анатоліївни із заявою про прийняття спадщини за заповітом після ОСОБА_2 .

Заведено спадкову справу № 24/2020 (а.с.20).

26 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Городніченко О.А. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме: відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , а саме: на квартиру АДРЕСА_1 , оскільки спадкоємець ОСОБА_1 не був зареєстрований із спадкодавцем на час відкриття спадщини та протягом визначеного ст. 1270 ЦК України строку не подав заяву про прийняття спадщини (а.с.19).

Таким чином позивачем допущений незначний пропуск строку для прийняття спадщини (16 календарних днів).

Крім того з матеріалів справи убачається, що позивач є єдиним спадкоємцем померлого ОСОБА_2 , який за життя склав заповіт на його ім`я, а згідно з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 06 вересня 2017 року у справ № 6-496цс17, у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Вказане також відповідає практиці Верховного Суду у подібних правовідносинах, а саме: в постановах від 12 вересня 2018 року у справі № 484/3221/17 (провадження№ 61-22510св18), від 10 січня 2019 року у справі № 263/1221/17 (провадження № 61-18261св18), від 25 березня 2020 року у справі № 642/2539/18-ц (провадження № 61-5609св19).

Законодавець встановив 6-ти місячний строк для прийняття спадщини, не маючи на меті безумовне позбавлення спадщини спадкоємців, які бажали її прийняти, але за певних обставин пропустили цей строк.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки строк для прийняття спадщини пропущений позивачем з поважних причин.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи викладене, судова колегія приходить до висновку, що рішення суду ухвалене з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Харківської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19 серпня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова

Повне судове рішення виготовлено 12.01.2022 року.