Справа № 309/110/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 січня 2022 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.

суддів: Собослоя Г.Г., Кондора Р.Ю.

з участю секретаря судового засідання: Терпай С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Хустського відділу ДВС у Хустському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) на рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 29 червня 2021 року, ухвалене головуючим суддею Кемінь В.Д. у справі за позовом ОСОБА_1 до Хустського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору АТ «Ощадбанк» в особі ТВБВ 10006/0114 філії Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк» про зобов`язання вчинити дії щодо звільнення майна з під арешту

встановив:

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Хустського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: АТ «Ощадбанк» в особі ТВБВ 10006/0114 філії Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк» про зобов`язання вчинити дії щодо звільнення майна з-під арешту.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що заочним рішенням Хустського районного суду від 16 грудня 2008 року у справі №2-1472/2008 стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 на користь філії - Хустського відділення №7290 ВАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитним договором №460-С-07 від 20.11.2007 у сумі 483 749,49 грн. та судові витрати. Рішення набрало законної сили 29.12.2008.

Ухвалюючи рішення про стягнення суми боргу за договором кредиту, суд виходив з того, що за договором поруки №460/2-п укладеного між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2 , де ОСОБА_1 виступив як поручитель ОСОБА_2 у виконанні останнім зобов`язань за кредитним договором №460-С-07 від 20 листопада 2007 року. Наприкінці 2010 року йому стало відомо, що на підставі зазначеного рішення 07.09.2009 державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Хустського районного управління юстиції було ухвалено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП №14606388) з накладенням арешту на все його майно. Арешт нерухомого майна реєстраційний номер обтяження 9028102 внесено у Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 07.09.2009, а 16.08.2018 запис перенесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно номер запису про обтяження 32859149. Виконавче провадження було закінчено 29.12.2009 року у зв`язку з поданням стягувачем заяви про закінчення виконавчого провадження. 30.12.2009 державним виконавцем виконавчий документ повернуто до суду, виконавче провадження завершено.

Рішенням Хустського районного суду від 22 січня 2013 року було визнано недійсним договір поруки №460/2-п від 20.11.2007, укладений між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Хустське відділення №7290 та Величканичем В.І., так як судом було встановлено, що ОСОБА_1 договір поруки про забезпечення зобов`язань ОСОБА_2 за кредитним договором №460-С-07 від 20.11.2007 не підписував, а договір підписаний іншою особою, тобто судом був встановлений факт використання завідомо підробленого документа, до якого він, ОСОБА_1 жодного відношення не мав і про існування якого не знав. Рішення суду набрало законної сили 01 лютого 2013 року.

Боржник ОСОБА_2 повністю сплатив АТ «Ощадбанк» борг за кредитним договором №460-С-07 від 20.11.2007 року по виконавчому листу №2-1472/2008 від 02.09.2009, що АТ «Ощадбанк» підтвердив довідкою, надісланою Хустському відділу ДВС ГТУЮ у Закарпатській області 06.09.2016 року.

У серпні 2019 року у зв`язку із зверненням до нотаріуса для вчинення нотаріальної дії ОСОБА_1 довідався про наявність арешту на усе своє майно, у т.ч. нерухоме майно. Оскільки такий арешт перешкоджає йому у повній мірі розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, а відмова відповідача зняти арешт з майна, власником якого він є, порушує його цивільні права, тому позивач просив ухвалити рішення про зняття арешту та вчинити дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 29 червня 2021 року позов задоволено. Зобов`язано Хустський районний відділ Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) зняти арешт невизначеного майна, нерухомого майна реєстраційний номер обтяження 9028102 за постановою про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на майно боржника, б/н, 07.09.2009, відділ ДВС Хустського РУЮ; власник ОСОБА_1 та вчинити дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Хустський відділ ДВС у Хустському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) подав апеляційну скаргу на рішення суду в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

Зазначає, що на виконанні, згідно автоматизованої системи виконавчих проваджень у Хустському районному відділу державної виконавчої служби у Закарпатській області перебувало виконавче провадження ВП № 14606388 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1472/2008, виданого 02.09.2009 Хустським районним судом стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 на користь філії Хустського відділення № 7290 ВАТ "Державний Ощадний банк України" заборгованості 483749,49 грн. та 1700 грн. сплаченого державного мита, та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

07.09.2009 державним виконавцем відповідно до статей 3, 18, 24 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції 2009 року) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. А 30.12.2009 державним виконавцем відповідно до ст.ст. 40, 76 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції 2009 року) винесено постанову про повернення виконавчого документа. В даній постанові про повернення виконавчого документа не зазначено про скасування арешту та інших заходів примусового виконання рішення. Згідно бази даних АСВП відсутня інформація щодо сплати виконавчого збору та витрат виконавчого провадження згідно виконавчого провадження ВП № 14606388.

Так, стягувачем - AT «Ощадбанк», 15.08.2019 подано заяву на адресу відділу про повне погашення заборгованості по виконавчому листу № 2-1472/2008 від 02.09.2009. Станом на 11.03.2020 виконавчі провадження про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на виконанні у відділі не перебувають, вище указане виконавче провадження знищено з закінченням терміну зберігання.

Оскільки вищевказане виконавче провадження не було закінчено як повне фактичне виконання рішення згідно п. 9 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» (редакція Закону 606-XIV), державний виконавець відділу не вправі виносити рішення про зняття арешту з майна боржника, без сплати виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.

Крім того вказує, що позивач вже звертався із аналогічним позовом до суду та постановою Закарпатського апеляційного суду від 09.12.2020 року ОСОБА_1 було відмовлено в задоволенні позову про зняття арешту з майна.

ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення а рішення суду без змін. Вказує, що суд дійшов до вірного висновку про задоволення його позову та зняття арешту з належного йому майна. При цьому апелянтом не було надано суду належних та допустимих доказів про наявність у Хустському відділі ДВС у Хустському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) відкритих щодо нього виконавчих проваджень, зокрема щодо стягнення з нього виконавчого збору.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, вважає що така не підлягає задоволенню, зважуючи на наступні мотиви.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 16 грудня 2008 стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 на користь філії Хустського відділення №7290 ВАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитним договором №460-С-07 від 20.11.2007 в сумі 483749,49 грн., 1700 грн. сплаченого державного мита та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Рішення суду набрало законної сили 29.12.2008 року.

07.09.2009 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, та надано строк для добровільного виконання до 14.09.2009 року.

З метою забезпечення виконання боржником ОСОБА_1 рішення суду державним виконавцем накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно позивача. Обтяження у вигляді арешту майна за реєстраційним номером 9028102 внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 07.09.2009 року.

29.12.2009 державним виконавцем відповідно до п.9 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» (повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), які видали виконавчий документ, або на письмову вимогу стягувача) винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

30.12.2009 державним виконавцем виконавчий документ повернуто до суду, виконавче провадження завершено, що стверджується копією довідки ВП-спецрозділ від 20.01.2020 номер ВП 14606388 та копією електронного документа про наявність відкритих виконавчих проваджень щодо ОСОБА_1 з АСВП станом на 05.05.2021.

Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 22 січня 2013 року визнано недійсним договір поруки №460/2-п від 20.11.2007, укладений між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Хустське відділення №7290 та Величканичем В.І. У ході судового розгляду судом було встановлено, що договір поруки про забезпечення зобов`язань ОСОБА_2 за кредитним договором №460-С-07 від 20.11.2007 року ОСОБА_1 не підписувався, а був підписаний іншою особою (справа №713/413/12). Рішення суду набрало законної сили 01 лютого 2013 року.

06.09.2016 року АТ «Ощадбанк» надіслано Хустському відділу ДВС ГТУЮ у Закарпатській області довідку про повне погашення боржником ОСОБА_2 боргу за кредитним договором №460-С-07 від 20.11.2007 по виконавчому листу №2-1472/2008 від 02.09.2009.

15.08.2019 року АТ «Ощадбанк» надіслано Хустському районному відділу ДВС ГТУЮ у Закарпатській області лист про припинення всіх боргових зобов`язань по кредитному договору поручителів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про солідарне стягнення із них заборгованості за кредитним договором.

З відомостей, які містяться в АСВП, станом на 05.05.2021 виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_1 боргів на виконанні у Хустському РВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), відсутні.

Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 4 ЦПК України передбачено право на звернення до суду за захистом, відповідно до якого кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, а також має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дій, які порушують право, та відновлення становища, яке існувало до порушення.

Наявність безпідставного арешту усього належного позивачу майна створює для нього перешкоди в повній мірі розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, а відмова відповідача зняти арешт з майна, власником якого є позивач, порушує його особисті майнові права та інтереси.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що позивач правомірно вимагає зняття арешту з його майна та виключення запису про обтяження його майна з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч.1 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» (2016 р.) арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до ст.38 Закону України «Про виконавче провадження» (ред. 2009 р.) у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення.

В матеріалах справи наявні належні, допустимі та достовірні докази того, що після повернення до суду виконавчого листа, виданого для виконання рішення Хустського районного суду від 29.12.2008 р. у справі №2-1472/2008, виконавче провадження за ним стягувачем АТ «Ощадбанк» не відновлювалося. На теперішній час у Хустському районному відділі ДВС відсутні будь-які виконавчі провадження, в яких ОСОБА_1 виступав би боржником.

Більше того, після ухвалення Хустським районним судом Закарпатської області рішення 22 січня 2013 року про визнання недійсним договору поруки №460/2-п від 20.11.2007 року, який начебто був укладений між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Хустське відділення №7290 та ОСОБА_1 як поручителем боргових зобов`язань позичальника ОСОБА_2 , яке набрало законної сили 01.02.2013 року. То зазначена обставина доводить той факт, що ОСОБА_1 не має жодного відношення до ВП 14606388 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1472/2008, виданого 02.09.2009 року Хустським районним судом про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 на користь філії Хустського відділення № 7290 ВАТ "Державний Ощадний банк України" заборгованості у сумі 483 749,49 грн. та 1700 грн. сплаченого державного мита, та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Якщо ж за даними бази АСВП у виконавчому провадженні № 14606388 наявна інформація щодо несплати виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, то такі суми можуть бути виконані Хустським відділом ДВС у Хустському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) лише за рахунок майна боржника ОСОБА_2 , та його поручителів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , а не за рахунок майна ОСОБА_1 , який згідно рішення суду не являється поручителем боргових зобов`язань позичальника ОСОБА_2 . Крім цього, саме позичальник ОСОБА_2 погасив перед Банком свою кредитну заборгованість згідно інформації банку, а тому такий повинен був здійснити і сплату виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, що Хустським відділом ДВС залишено поза увагою і безпідставно вимагається здійснити такі виплати особою, яка не є поручителем боргових зобов`язань позичальника.

Таким чином, колегія суддів дійшла до думки, що за встановлених обставин, утримання майна (коштів) ОСОБА_1 під арештом виконавчої служби є безпідставним, а відмова відповідача скасувати арешт майна як заходу забезпечення виконання судового рішення є незаконною.

Наведене є підставою для залишення рішення суду першої інстанції без змін, оскільки відповідає вимогам норм матеріального та процесуального і обставинам справи. Тоді як доводи апеляційної скарги є безпідставними та не можуть бути задоволеними.

Зважуючи на викладене та керуючись приписами норм статей 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу Хустського відділу ДВС у Хустському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) залишити без задоволення.

Рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 29 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 20 січня 2022 року.

Суддя-доповідач:

Судді: