ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/3695/21 Номер провадження 22-ц/814/161/22Головуючий у 1-й інстанції Шаповал Т. В. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого (судді-доповідача): Карпушина Г.Л., суддів: Гальонкіна С.А., Хіль Л.М., при секретарі судового засідання: Бродській В.О., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в інтересах яких апеляційну скаргу подано адвокатом Плескач В`ячеславом Юрійовичем на рішення Київського районного суду м. Полтава від 21 жовтня 2021 року (ухвалене суддею Шаповал Т.В., повний текст рішення складено суддею 21 жовтня 2021 року) у справі за позовною заявою Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання, -

В С Т А Н О В И В :

У липні 2021 року ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» звернувся до суду із позовною заявою до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , яка була уточнена в порядку ч.2 ст.49 ЦПК України, про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання у розмірі 22 878 грн. 74 коп., індексу інфляції 15 800 грн. 85 коп. та 3 % річних 4 135 грн. 93 коп, яка утворилася за період з 01 червня 2013 року по 01 травня 2016 року. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідачам надавалися послуги з централізованого теплопостачання в квартиру за адресою АДРЕСА_1 , однак свої зобов`язання щодо оплати послуг з теплопостачання останні виконували не належним чином, у зв?язку з чим за ними утворилася заборгованість, тому звернувся до суду з позовом.

Крім того, 27.09.2021 року від представника ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» надійшло клопотання про поновлення строку звернення до суду з позовом, в якому вказали, що 19.05.2016 року підприємство зверталося до суду з заявою про видачу судового наказу щодо стягнення з відповідачів заборгованості за послуги теплопостачання, яка утворилася в період з 01.06.2013 року по 01.05.2016 року. 11.07.2016 року Київським районним судом м. Полтави було видано судовий наказ, яким стягнуто з відповідачів заборгованість, яка утворилася за адресою АДРЕСА_1 за період з 01.06.2016 року в сумі 22 878,74 грн, індекс інфляції в сумі 5 253,31 грн, 3% річних в сумі 710,20 грн, а всього 28 842,25 грн та судовий збір в сумі 689,10 грн. На момент звернення з завою про видачу судового наказу строк позовної давності не сплив.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 14.05.2021 року вищевказаний судовий наказ скасовано та роз`яснено право підприємства звернутися до суду з позовними вимогами. 09.07.2021 року підприємство звернулося до суду з відповідним позовом.

Тому, вважають поважними причини пропуску строку позовної давності та просять його поновити.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 21 жовтня 2021 року позов Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 солідарно на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 01 червня 2013 року по 01 травня 2016 року у сумі 22878,74 грн, інфляційні втрати у сумі 15800,85 грн та 3 % річних у сумі 4135,63 грн, а всього 42815,52 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» судові витрати по справі у вигляді судового збору сумі 2270 грн. в рівних частках, а саме по 756, 67 грн.

З вказаним рішенням суду не погодилися ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в інтересах яких апеляційну скаргу подано їх представником адвокатом Плескач В`ячеславом Юрійовичем. В апеляційній скарзі прохають скасувати рішення Київського районного суду м. Полтави від 21 жовтня 2021 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго»відмовити, вирішити питання щодо розподілу судових витрат. Апелянти вважають, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необгрунтованим, а також таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема вказують, що позивачем при зверненні до суду з вказаним позовом 09.07.2021 року пропущено строк позовної давності, на застосуванні якої наполягали відповідачі. Вказують, що висновок місцевого суду про переривання перебігу строку позовної давності зверненням позивача до суду з заявою про видачу судового наказу є необґрунтованим. Окрім того, вважають помилковим висновок суду щодо солідарного стягнення боргу. Вказують, що хоча вони всі і прописані за спірною адресою, але фактично там проживає лише один відповідач ОСОБА_2 , яка є матір`ю двох інших відповідачів. Отже, підстав для солідарного стягнення боргу немає.

Від позивача ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній спростовуючи доводи, які викладені в апеляційній скарзі та підтримуючи рішення суду першої інстанції прохав апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Судове засідання проводилось в порядку письмового провадження за відсутності сторін по справі, з дотриманням принципу гласності судового процесу та забезпеченням сторонам права на своєчасне та повне отримання інформації про хід та результати розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

У відповідності з ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України, за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п.4 ч.1, ч.3 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, щовідповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 є споживачами послуг з теплопостачання, які надаються позивачем за адресою: АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , знаходяться на реєстраційному обліку.

Договір про надання послуг теплопостачання з ОСОБА_3 та ОСОБА_3 не укладався, з ОСОБА_2 договір укладено лише 30.08.2021 року.

Позивач ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» в період з 01.06.2013 по 01.05.2016 року надавав послуги з теплопостачання за адресою: АДРЕСА_1 , але плата за послуги не вносилася. Тому, за вказаний період існує заборгованість в розмірі 22878 грн 74 коп, нараховано індекс інфляції в сумі 15800 грн 85 коп та 3% річних в сумі 4135 грн 93 коп, загальна сума заборгованості становить 42815 грн 52 коп.

Судовим наказом Київського районного суду м. Полтави від 11.07.2016 року по справі №552/2569/16-ц з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 на користь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» стягнуто солідарно заборгованість за надання послуг теплопостачання у розмірі 28842 грн. 25 копійок, а також судового збору.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 14.05.2021 року вказаний судовий наказ скасовано, а заявнику ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» роз?яснено право звернення до суду із тими самиими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Задовольняючи позовні вимоги ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі належним чином зобов`язання по оплаті житлово-комунальних послуг не виконували, а саме не вносили платежі за послуги з теплопостачання в повному розмірі, а тому за ними у період з 01 червня 2013 по 01 травня 2016 утворилася заборгованість у розмірі 42 815 грн 52 коп, яка підлягає стягненню на користь позивача.

Разом з цим, місцевий суд зазначив, що заява відповідачів про застосування строків позовної давності не заслуговує на увагу, оскільки саме з моменту винесення Київським районним судом м.Полтави ухвали від 14 травня 2021 року про скасування судового наказу від 11 липня 2016 року, відповідно до частини 1 статті 261 ЦК України, знову почався перебіг позовної давності. Строк позовної давності не пропущений та не підлягає поновленню. Оскільки саме з цього часу у стягувача виникло право звернутися з тими ж вимогами в позовному провадженні, а порушене право, після скасування наказу, знову підлягало захисту.

Проте, з таким висновком суду колегія суддів не може погодитися виходячи з наступних підстав.

Так, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини третя та четверта статті 267 ЦК України).

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов?язку. Позовна давність переривається у разі пред?явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (частини перша та друга статті 264 ЦК України). Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (частина третя вказаної статті).

Отже, переривання перебігу позовної давності передбачає, що внаслідок вчинення певних дій (або підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку, або подання кредитором позову до одного чи кількох боржників) перебіг відповідного строку, що розпочався, припиняється. Після такого переривання перебіг позовної давності розпочинається заново з наступного дня після підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку або після подання кредитором позову до одного чи кількох боржників (правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2018 року у справі № 663/2070/15-ц).

Відповідно до частини першої статті 95 ЦПК України у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року, та частини першої статті 160 ЦПК України у редакції, чинній з цієї дати, судовий наказ є особливою формою судового рішення за певними вимогами, зокрема, і про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості (пункт 3 частини першої статті 96 ЦПК України у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року, пункт 3 частини першої статті 161 ЦПК України у редакції, чинній з тієї дати).

Наказне провадження як особливий спрощений вид провадження у цивільному судочинстві спрямоване на швидкий та ефективний захист безспірних прав особи шляхом видачі судового наказу, що одночасно є і судовим рішенням, і виконавчим документом, без судового засідання та без виклику заявника (стягувача) і боржника. Процес доказування для першого починається з моменту подання заяви про видачу судового наказу та закінчується прийняттям цієї заяви судом, тоді як для боржника цей процес розпочнеться, якщо він вирішить подати заяву про скасування судового наказу після отримання копії останнього. Звернення до суду із заявою про видачу судового наказу є правом, а не обов`язком особи, якій належить право вимоги, а також органів і осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (частина друга статті 95 ЦПК України у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року, частина друга статті 160 ЦПК України у редакції, чинній з тієї дати).

Як встановлено судом першої інстанції, що до звернення з вказаним позовом до суду позивач 19.05.2016 року подав до суду заяву про видачу судового наказу щодо стягнення з відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 заборгованості за період з 01.06.2013 по 01.05.2016.25. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 14 травня 2021 року у справі № 552/2569/16 вказаний судовий наказ скасовано.

Згідно правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 07 липня 2020 року у справі №712/8916/17, подання заяви про видачу судового наказу заявник (стягувач) не може використовувати згідно з частиною другою статті 264 ЦК України з метою переривання позовної давності за відповідною вимогою чи її частиною. На підставі припису частини другої статті 264 ЦК України переривання позовної давності відбувається у разі подання до суду саме позову до належного відповідача з дотриманням вимог процесуального закону щодо форми та змісту позовної заяви, правил предметної та суб`єктної юрисдикції й інших вимог, порушення яких перешкоджає відкриттю провадження у справі (аналогічні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 523/10225/15-ц, Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2018 року у справі №640/2704/16-ц і Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 29 травня 2018 року у справі № 903/509/17).

Під час розгляду вказаної справи Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про відступлення від висновку Верховного Суду України, висловленого у постановах від 21 січня 2015 року у справі № 6-214цс14 і від 13 січня 2016 року у справі № 6-931цс15, та від висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, висловленого у постанові від 23 травня 2018 року у справі №216/5756/15-ц, про те, що подання кредитором (зокрема виконавцем послуг) в порядку, передбаченому ЦПК України, заяви про видачу судового наказу перериває перебіг позовної давності, на який у доводах позовної заяви посилається позивач, та на які посилався місцевий суд при вирішенні даного спору.

Споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (пункт 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року). Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно (частина перша статті України). Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (частина перша статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року).

Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк (пункт 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, у первинній редакції). Розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк (пункт 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою, у редакції постанови, чинної з 30 серпня 2017 року).

Якщо договором не встановлений інший термін, то з 21 числа кожного місяця починається період прострочення оплати наданих у попередньому місяці послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, а отже, і перебіг позовної давності щодо відповідного щомісячного платежу, за яким споживач допустив прострочення.

З огляду на наведене, місцевий суд дійшовши правильних висновків щодо обґрунтованості позовних вимог позивача, зробив помилковий висновок про те, що у зв`язку зі зверненням позивача до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 заборгованості за послуги теплопостачання строк позовної давності перервався.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку проте, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити у зв`язку з пропуском позивачем строку позовної давності. При цьому, на думку колегії суддів, доводи позивача, які останні навели для обґрунтування підстав щодо поновлення строку позовної давності, не заслуговують на увагу, оскільки позивач мав право вибору при зверненні до суду за захистом своїх прав.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування рішенняКиївського районного суду м. Полтава від 21 жовтня 2021 року, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» у зв`язку з пропуском позивачем строку позовної давності.

Також із позивача, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, на користь відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору, понесені ними при подачі апеляційної скарги у загальному розмірі 2270 грн, по 1135,00 грн. кожному.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в інтересах яких апеляційну скаргу подано їх представником адвокатом Плескач В`ячеславом Юрійовичем задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Полтава від 21 жовтня 2021 року - скасувати.

У задоволенні позову Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання - відмовити.

Стягнути із Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_3 судові витрати по сплаті судового збору, понесені при подачі апеляційної скарги, у сумі 2270 грн, по 1135,00 грн. кожному.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 19 січня 2022 року.

Головуючий суддя : _______________ Г.Л. Карпушин

Судді: _______________ С.А. Гальонкін ______________ Л.М. Хіль