УХВАЛА

Справа № 495/2057/20

Номер провадження 2-п/495/9/2022

18 січня 2022 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого судді Шевчук Ю.В.,

при секретарі Бучка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білгород-Дністровський заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16 грудня 2020 року по справі №495/2057/20 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Моравтотранспорт» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Васильєв Павло Олегович, який діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16 грудня 2020 року по справі №495/2057/20 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Моравтотранспорт» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів. Свою заяву представник відповідача обгрунтовує тим, що відповідач ОСОБА_1 не знав про те, що зазначена вище цивільна справа перебуває в провадженні суду, судові повістки з повідомленням про дату та час розгляду справи не отримував, належних та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог стороною відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Моравтотранспорт» до суду надано не було, окрім того відповідач має намір подавати клопотання про проведення експертизи документів фінансово-кредитних операцій.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явився, однак адвокат Васильєв П.О., який діє в його інтересах, надав на адресу суду заяву, згідно якої просив розглянути заяву про перегляд заочного рішення за його відсутності, просить її задовольнити.

В судове засідання представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Моравтотранспорт» не з`явився, проте надав на адресу суду заперечення, згідно яких просив відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, адже останній був повідомлений у встановленому чинним законодавством порядку про дату та час розгляду справи, жодного доказу на підтвердження його твердження про те, що він не підписував банківські документи на отримання банківської картки, а саме: анкету-заявку від 10.05.2019 року та розписку про отримання банківської картки від 10.05.2019 року.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та матеріали заяви про перегляд заочного рішення, доводи та заперечення сторін у їх сукупності, вважає, що вимоги заявника про скасування заочного рішення не обґрунтовані, обставини, викладені в заяві не підтверджуються наявними в матеріалами справи, та встановленими в ході судового засідання доказами.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16 грудня 2020 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Моравтотранспорт» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів було задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Моравтотранспорт» грошові кошти у розмірі 65446,17 гривень та судовий збір у розмірі 2102,00 гривень.

З матеріалів справи вбачається, що судом на кожне засідання на адресу відповідача ОСОБА_1 , згідно адресної довідки Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області: АДРЕСА_1 надсилались завчасно судові повідомлення відповідно до положень ст.ст. 128-130 ЦПК України, які були повернуті на адресу суду.

Окрім того інформація про розгляд даної справи було опублікована на офіційному сайті суду та рішення по даній справі було опубліковано в Єдиному державному реєстрі судових рішень, що є у відкритому доступі.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що ніщо не перешкоджає особі добровільно відмовитись від гарантій справедливого судового розгляду у однозначний або у мовчазний спосіб. Проте для того, щоб стати чинною з точки зору Конвенції, відмова від права брати участь у судовому засіданні повинна бути зроблена у однозначний спосіб і має супроводжуватись необхідним мінімальним рівнем гарантій, що відповідають серйозності такої відмови. До того ж, вона не повинна суперечити жодному важливому громадському інтересу рішення ЄСПЛ (Hermi проти Італії, § 73; Sejdovic проти Італії § 86).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 належним чином повідомлявся судом про час і місце судового розгляду справи за місцем реєстрації у встановленому законом порядку. Проте, в судові засідання, не з`являвся, доказів поважності неявки суду не надав. Також відповідач ОСОБА_1 не надав доказів, підтверджуючих своє проживання або перебування за іншою адресою.

Щодо визнання поважними причин пропуску звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення та поновлення пропущеного строку для звернення з даною заявою про перегляд заочного рішення, суд зазначає наступне.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що відповідач ОСОБА_1 ознайомився з зазначеним вище заочним рішенням суду саме 18.10.2021 року, отже посилання сторони відповідача ОСОБА_1 , що строк звернення з заявою про перегляд заочного рішення був пропущений з поважних причин не заслуговують на увагу та суд не вбачає підстав для поновленя строку для звернення з заявою про перегляд заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16.12.2020 року.

Згідно із рішенням Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою №48553/99 "Совтрансавто-Холдинг" проти України", а також згідно до рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою №28342/95 "Брумареску проти Румунії" встановлено, що існує усталена судом практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Також слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Із практики Європейського Суду з прав людини слідує, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Також, відповідно до прецедентної практики Європейського Суду з прав людини обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).

Відповідно до статті 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Відповідно до ст.288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення.

Відповідно до ч.4 ст.287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом..

Відповідно до частини першої статті 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За приписами ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Положення ст.285 ЦПК України регламентують необхідність зазначення у заяві про перегляд заочного рішення, зокрема, посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Заява про перегляд заочного рішення обґрунтована з посиланням на незгоду із судовим рішенням, дана заява не містить доказів в розумінні ст.76 ЦПК України та посилання на них.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що підстави для задоволення заяви відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16 грудня 2020 року по справі №495/2057/20 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Моравтотранспорт» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів відсутні.

Суд вважає необхідним зазначити, що до заяви про перегляд заочного рішення ані відповідачем ОСОБА_1 , ані адвокатом Васильєвим П.О., який діє в його інтересах взагалі не додано ніяких доказів, які не були досліджені судом під час ухвалення рішення по даній справі, доводи сторони відповідача ОСОБА_1 проте, що останній не підписував Анкету заяву від 10.05.2019 року на оформлення додаткової платіжної картки та його ім`я до рахунку ТОВ «Моравтотранспорт» не заслуговують на увагу, тому що спростовуються матеріалами справи.

Фактично доводи заявника ОСОБА_1 у поданій заяві містять обґрунтування, яке є предметом апеляційного оскарження, що не є підставою для перегляду заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16 грудня 2020 року.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 287, 288 ЦПК України, п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16 грудня 2020 року по справі №495/2057/20 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Моравтотранспорт» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів відмовити.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст даної ухвали виготовлено 19.01.2022 року.

Суддя