Справа № 591/4877/17
Провадження № 2/591/8/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 січня 2022 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого в особі судді - КЛИМЕНКО А.Я.

при секретарі - Устименко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3

про виділ майна, яке знаходиться у спільній частковій власності та визначення порядку користування земельною ділянкою

встановив:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3 про виділ майна в натурі, припинення права спільної часткової власності, встановлення порядку користування земельною ділянкою, в якому просять виділити в натурі у спільну часткову власність, відповідно до часток, які мали місце в спірному домоволодінні до виділу: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зі спільної часткової власності 1/2 частину в домоволодінні, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до висновку судової експертизи, припинивши з ОСОБА_3 право спільної часткової власності. Відповідачу по справі ОСОБА_3 виділити інші приміщення. Визначити між ОСОБА_1 , з однієї сторони та ОСОБА_3 , з іншої сторони, порядок користування земельною ділянкою, розташованою за адресою: АДРЕСА_2 згідно висновку судової експертизи. В порядку досудового розгляду призначити по справі судову будівельно-технічну експертизу для визначення вартості спірного домоволодіння для проведення повної сплати судового збору, визначення варіантів можливого виділу в натурі 1/2 частки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в домоволодінні та визначення порядку користування земельною ділянкою розташованою за адресою: АДРЕСА_1 . Свої позовні вимоги позивачі мотивують тим, що 23.12.2017 рішенням Зарічного районного суду м. Суми по справі № 591/1263/16-ц, за позивачами було визнано в рівних частинах право власності на 1/2 частину домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Співвласником іншої 1/2 частини спірного домоволодіння є відповідач по справі ОСОБА_3 .. Спірне домоволодіння складається з житлового будинку «А-1», літньої кухні «В», гаражів «В-1», «Л», бані «М», сараю «Ж», навісу «З», літнього душу «К», вбиральні «Е», погрібу «п/г».

Житловий будинок ОСОБА_4 складається з тамбуру № І - 2,6 кв.м, коридору № 1 - 5,6 кв.м, веранди № 2 - 5,6 кв.м, житлової кімнати № 3 15,5 кв.м, житлової кімнати № 4 - 8,6 кв.м, житлової кімнати № 5 9,1 кв.м, житлової кімнати № 6 14,9 кв.м, кухні № 7 8,5 кв.м, всього житловою площею 48,1 кв.м, загальною площею 67,8 кв.м. Виходячи з рівності часток позивачів та відповідача у спірному домоволодінні, позивачам у житловому будинку належить 33,9 кв.м загальної площі та 24,05 кв.м житлової площі. Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 06.07.2017 по справі № 591/3359/16-ц, було визнано не чинним та скасовано рішення виконавчого комітету Сумської міської ради народних депутатів № 723 від 16.12.1993 року в частині передачі безоплатно у власність ОСОБА_3 земельної ділянки, площею 1000 кв.м, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Цим же рішенням судом було визнано недійсним Державний акт про право власності на земельну ділянку за вищезазначеною адресою, виданий на ім`я ОСОБА_3 .. Таким чином, на сьогодні земельна ділянка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , знаходиться у комунальній власності. Між співвласниками домоволодіння порядок користування ні домоволодінням, ні земельною ділянкою встановлений не був. В даний час позивачі бажають виділити свою частку з майна, що перебуває у спільній частковій власності для припинення права загальної часткової власності на їх частку в домоволодінні, мати окремий вхід/вихід та відокремитися від відповідача.

Ухвалою Зарічного районного суд м. Суми від 22.09.2017 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду на 07.11.2017 року.

07.11.2017 року у зв`язку з зайнятістю судді Грищенко О.В. у іншій справі, розгляд справи було відкладено до 15.12.2017 року.

15.12.2017 року у зв`язку з перебуванням судді Грищенко О.В. на лікарняному, розгляд справи відкладено на 19.02.2018 року.

19.01.2018 року в судовому засіданні представником позивачів ОСОБА_5 подане до суду клопотання про витребування з Департаменту забезпечення ресурсних платежів інвентарної справи на домоволодіння АДРЕСА_1 , призначення по справі судову будівельно-технічну, земельно-технічну та оціночно-будівельну експертизу. Проведення експертизи доручити Сумському відділенню при Харківському НДІ судових експертиз ім. Бокаріуса, яку протокольною ухвалою суду задоволено повністю.

21.05.2018 року в судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_6 за клопотанням просить суд долучити до матеріалів справи висновок будівельно технічної експертизи та відкласти розгляд справи для уточнення позовних вимог та ознайомлення з висновками будівельно-технічної експертизи. Відповідач не заперечувала проти заявленого клопотання. Протокольною ухвалою суд задоволив клопотання представника позивачів ОСОБА_6 та відкладає розгляд справи на 18.06.2018 року.

18.06.2018 року представником позивачів, ОСОБА_5 , подано до суду заяву про збільшення позовних вимог. Згідно з якою представник позивачів за довіреностями просить суд: виділити в натурі у спільну часткову власність, відповідно до часток, які мали місце в спірному домоволодінні до виділу, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зі спільної часткової власності 1/2 частину в домоволодінні, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до варіанту № 3 (додаток № 4) висновку будівельно-технічної, земельно-технічної експертизи № 829/903 від 18.06.2018, а саме: в житловому будинку «А-1»: житлову кімнату № 3 15,5 кв.м, житлову кімнату № 4 - 8,6 кв.м, житлову кімнату № 5 9,1 кв.м, житлову кімнату № 6 14,9 кв.м, загальною пл. 48,1 кв.м; з надвірних будівель: сарай «Ж», погріб «п/г», навіс «З», літню кухню «В», вбиральню «Е», літній душ «К», всього на суму 159 725 грн., припинивши з ОСОБА_3 право спільної часткової власності. Відповідачу по справі ОСОБА_3 виділити інші приміщення.

Визначити між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 з однієї сторони та ОСОБА_3 з іншої сторони, порядок користування земельною ділянкою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 по 1/2 частці згідно варіанту №3 (додаток №7) висновку будівельно-технічної, земельно-технічної експертизи № 829/903 від 18.06.2018 року, а саме: виділивши частку земельної ділянки площею 500 кв.м зі сторони АДРЕСА_3 , зображену на додатку № 7 синім кольором. Іншу частину виділити позивачу по справі.

Встановити постійний та безоплатний сервітут земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 24,7 кв.м, а саме для ОСОБА_1 , площею 3,7 кв.м для обслуговування будівлі «В» та для ОСОБА_3 площею 21 кв.м для переходу на її частину городу. Стягнути з Відповідача по справі на користь позивачів понесені судові витрати.

Суд запитавши думку учасників процесу задовольнив клопотання представника позивача, ОСОБА_5 та залучив заяву про збільшення позовних вимог з відкладенням розгляду справи на іншу дату у зв`язку з наданням можливості представнику відповідача, адвокату Рижову С.Є., ознайомитись з заявою про збільшення позовних вимог.

12.06.2019 року у зв`язку з поданням позивачами до суду заяви про збільшення позовних вимог до початку розгляду справи по суті 24.05.2018 року Зарічним районним судом м. Суми постановлено ухвалу по даній справі про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначає у справі підготовче судове засідання на 02.07.2019 року.

02.07.2019 року у судовому засіданні представник відповідача, адвокат Рижов С.Є., просить суд долучити до матеріалів справи відзив по справі та викликати експерта у судове засідання для надання пояснень з експертного висновку.

Згідно відзиву представник відповідача, адвокат Рижов С.Є., просить суд відмовити позивачам по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог. Свою вимогу представник відповідача обґрунтовує тим, що поділ домоволодіння зазначений позивачами не відповідає ідеальним часткам, які мають складати по 39,65 кв.м, оскільки загальна площа будинку складає 79,3 кв.м, тоді як позивачі зазначають про виділ їм 1/2 будинку площею 48,1 кв.м. В той же час позивачі не зазначають про компенсацію відповідачу за отримання більшої площі ніж 1/2 частки спірного домоволодіння. Окрім того, відповідач все своє життя проживала у спірному домоволодінні, здійснювала догляд за цим майном та проводила поліпшення за власний рахунок, дане домоволодіння є її єдиним житлом, а позивачі почали заявляти свої права на дане домоволодіння після смерті свого батька. Кожен з них має власне житло в якому вони проживають і по сьогоднішній день, тобто дане домоволодіння вони розглядають лише як додатковий прибуток. Таким чином, на думку представника відповідача, буде цілком справедливим виділення відповідачу 1/2 частки у домоволодінні яка складається з: будинок під літ. А-1: тамбур № І 2,6 кв.м, коридор № 1- 6 кв.м, житлову кімнату № 5, пл. 9,1 кв.м, житлову кімнату № 6, пл. 14,9 кв.м, кухня № 7- 8,5 кв.м.; з надвірних будівель: гаражі В-1, Л; баня - М; навіс - 3. Щодо земельної ділянки, позивачами не надано суду жодного доказу, який би підтверджував право Позивачів на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . А тому вимога про встановлення порядку користування є передчасною. Також, зазначена земельна ділянка перебуває у власності Сумської міської ради, а тому Сумська міська рада мала бути залучена позивачами до справи як учасник справи. Крім того, представник відповідача заявляє про проведення судової експертизи.

21.08.2019 року представником відповідача, адвокатом Рижовим С.Є., заявлено клопотання про проведення судової будівельно-технічної експертизи та будівельно-оціночної експертизи.

З`ясувавши думку учасників справи, суд постановив ухвалу, якою призначив судову будівельно-технічну експертизу та будівельнооціночну експертизу, яку доручив провести експертам Сумського науково-дослідницького експертно-криміналістичного центру МВС України, та на її вирішення ставить питання: Визначити технічну можливість та запропонувати варіанти виділу відповідно до часток співвласників домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 -1/2 частки та ОСОБА_3 -1/2 частки. Визначити ринкову вартість на момент проведення експертизи Ѕ частки домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , яку згідно із запропонованими експертом варіантами розподілу можна виділити в натурі ОСОБА_3 ..

27.12.2019 року Зарічним районним судом м. Суми постановлено ухвалу про поновлення провадження у справі та призначено розгляд на 25.02.2020 року.

15.06.2020 року Зарічним районним судом м. Суми постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження у справі та призначено судовий розгляд справи на 05.08.2020 року.

02.07.2020 року розпорядженням Зарічного районного суду м. Суми №230 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справ, на підставі рішення Вищої ради правосуддя від 30.06.2020 № 2010/0/15-20, Рішення зборів суддів Зарічного районного суду м. Суми від 01.07.2020 р. № 25, проведено повторний автоматизований розподіл справи та призначено нового головуючого суддю Сидоренко А.П. та передано в її провадження справу.

02.07.2020 року ухвалою Зарічного районного суду м. Суми задоволено заяву судді Сидоренко А.П. про самовідвід.

02.07.2020 року на підставі заяви про самовідвід судді Сидоренко А.П. проведено повторний автоматизований розподіл справи та призначено нового головуючого суддю Клименко А.Я. та передано в її провадження справу.

27.11.2020 року представником позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_7 подане до суду клопотання про збільшення позовних у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 подарував свою частку у спірному домоволодінні ОСОБА_1 ..

20.08.2021 року у судовому засіданні представник позивача просить суд замінити позивача у зв`язку тим, що ОСОБА_2 подарував свою частку у спірному домоволодінні ОСОБА_1 ..

Представник відповідача, адвокат Рижов С.Є., надав пояснення у якому зазначив про те, що заяву про збільшення позовних вимог було подано після закриття підготовчого провадження, а особа яка подарувала своє майно жодних заяв та клопотань до суду не подала, тому на його думку збільшення позовних вимог суд не має права розглядати та задовольняти.

Суд, вислухавши думку учасників, вирішив відкласти розгляд справи у зв`язку з закінченням процесуального часу та продовжити розгляд 04.11.2021 року.

В наступному сторони залишились на своїх позиціях, а допитаний в судовому засіданні судовий експерт ОСОБА_8 пояснив що при проведенні експертизи не використовував даних інвентарної справи спірного домогосподарства і документи на земельну ділянку не надавалися.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, вважає що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Згідно п. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 23.12.2016 року по справі № 591/1263/16-ц встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_9 , що підтверджується свідоцтвом про смерть.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є рідними синами ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , що підтверджується свідоцтвом про народження.

Шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 був розірваний 27.10.2004 року, що підтверджується копією свідоцтва.

17.09.2013 року в порядку ст. 1269 ЦК України, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулися до Першої Сумської державної нотаріальної контори із заявою про оформлення спадщини після смерті свого батька - ОСОБА_9 , однак постановою державного нотаріуса Блошенко В.І. від 21.01.2015 року їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Причиною для відмови стала відсутність у спадкоємців правоустановчих документів на житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно довідки управління майна комунальної власності від 29.11.2013 року та технічного паспорту ОСОБА_9 належала 1/2 частки будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Таким чином, після смерті ОСОБА_9 відкрилась спадщина Ѕ частини будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

У зв`язку з відмовою позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом останні звернулися з позовною заявою до Зарічного районного суду м. Суми з вимогами: встановити факт належності ОСОБА_9 на праві власності 1/2 частки житлового будинку АДРЕСА_1 та визнати за ними в рівних частинах право власності на 1/2 вказаного житлового будинку в порядку спадкування після померлого.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 23.12.2016 року по справі № 591/1263/16-ц, позов ОСОБА_2 та ОСОБА_1 задоволено. Встановлено факт належності ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві власності 1/2 частки домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке складається з житлового будинку «А-1», літньої кухні «В», гаражів «В-1», «Л», бані «М», сараю «Ж», навісу «З», літнього душу «К», вбиральні «Е», погрібу «п/г».

Визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_11 у рівних частинах, право власності на 1/2 частину домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке складається з житлового будинку «А-1», літньої кухні «В», гаражів «В-1», «Л», бані «М», сараю «Ж», навісу «З», літнього душу «К», вбиральні «Е», погрібу «п/г» в порядку спадкування після ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач у справі - ОСОБА_9 є рідною сестрою померлого ОСОБА_9 , яка на праві власності володіє 1/2 часткою житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва права на спадщину за заповітом, копією договору дарування, копією технічного паспорту та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

07.09.2017 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3 про виділ майна в натурі, припинення права спільної часткової власності, встановлення порядку користування земельною ділянкою, в якому просять виділити в натурі у спільну часткову власність, відповідно до часток, які мали місце в спірному домоволодінні до виділу, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зі спільної часткової власності 1/2 частину в домоволодінні, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до висновку судової експертизи, припинивши з ОСОБА_3 право спільної часткової власності. Відповідачу по справі ОСОБА_3 виділити інші приміщення. Визначити між ОСОБА_1 , з однієї сторони та ОСОБА_3 , з іншої сторони, порядок користування земельною ділянкою, розташованою за адресою: АДРЕСА_2 згідно висновку судової експертизи. В порядку досудового розгляду призначити по справі судову будівельно-технічну експертизу для визначення вартості спірного домоволодіння для проведення повної сплати судового збору, визначення варіантів можливого виділу в натурі 1/2 частки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в домоволодінні та визначення порядку користування земельною ділянкою розташованою за адресою: АДРЕСА_1 . Свої позовні вимоги позивачі мотивують тим, що 23.12.2016 рішенням Зарічного районного суду м. Суми по справі № 591/1263/16-ц, за позивачами було визнано в рівних частинах право власності на 1/2 частину домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Співвласником іншої 1/2 частини спірного домоволодіння є відповідач по справі ОСОБА_9 .. Спірне домоволодіння складається з житлового будинку «А-1», літньої кухні «В», гаражів «В-1», «Л», бані «М», сараю «Ж», навісу «З», літнього душу «К», вбиральні «Е», погрібу «п/г».

Житловий будинок ОСОБА_4 складається з тамбуру № І- 2,6 кв.м, коридору № 1 - 5,6 кв.м, веранди № 2 - 5,6 кв.м, житлової кімнати № 3 15,5 кв.м, житлової кімнати № 4 - 8,6 кв.м, житлової кімнати № 5 9,1 кв.м, житлової кімнати № 6 14,9 кв.м, кухні № 7 8,5 кв.м, всього житловою площею 48,1 кв.м, загальною площею 67,8 кв.м. Виходячи з рівності часток позивачів та відповідача у спірному домоволодінні, позивачам у житловому будинку належить 33,9 кв.м загальної площі та 24,05 кв.м житлової площі. Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 06.07.2017 року по справі № 591/3359/16-ц, було визнано нечинним та скасовано рішення виконавчого комітету Сумської міської ради народних депутатів № 723 від 16.12.1993 року в частині передачі безоплатно у власність ОСОБА_9 земельної ділянки, площею 1000 кв.м, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Цим же рішенням судом було визнано недійсним Державний акт про право власності на земельну ділянку за вищезазначеною адресою, виданий на ім`я ОСОБА_9 . Таким чином, на сьогодні земельна ділянка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , знаходиться у комунальній власності. Між співвласниками домоволодіння порядок користування ні домоволодінням, ні земельною ділянкою встановлений не був. В даний час позивачі бажають виділити свою частку з майна, що перебуває у спільній частковій власності для припинення права загальної часткової власності на їх частку в домоволодінні, мати окремий вхід/вихід та відокремитися від відповідача.

24.05.2018 року представником позивачів, ОСОБА_5 , подано до суду заяву про збільшення позовних вимог. Згідно з якою представник позивачів за довіреностями просить суд: виділити в натурі у спільну часткову власність, відповідно до часток, які мали місце в спірному домоволодінні до виділу, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зі спільної часткової власності 1/2 частину в домоволодінні, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до варіанту № 3 (додаток № 4) висновку будівельно-технічної, земельно-технічної експертизи № 829/903 від 18.06.2018, а саме: в житловому будинку «А-1»: житлову кімнату № 3 15,5 кв.м, житлову кімнату № 4 - 8,6 кв.м, житлову кімнату № 5 9,1 кв.м, житлову кімнату № 6 14,9 кв.м, загальною пл. 48,1 кв.м; з надвірних будівель: сарай «Ж», погріб «п/г», навіс «З», літню кухню «В», вбиральню «Е» літній душ «К», всього на суму 159 725 грн., припинивши з ОСОБА_3 право спільної часткової власності. Відповідачу по справі ОСОБА_3 виділити інші приміщення.

Визначити між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 з однієї сторони та ОСОБА_9 з іншої сторони, порядок користування земельною ділянкою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 по 1/2 частці згідно варіанту № 3 (додаток №7) висновку будівельно-технічної, земельно-технічної експертизи № 829/903від 18.06.2018, а саме: виділивши частку земельної ділянки площею 500 кв.м зі сторони АДРЕСА_3 , зображену на додатку № 7 синім кольором. Іншу частину виділити позивачу по справі.

Встановити постійний та безоплатний сервітут земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 24, 7 кв.м, а саме: для ОСОБА_1 площею 3,7 кв.м для обслуговування будівлі «В» та для ОСОБА_9 площею 21 кв.м для переходу на її частину городу. Стягнути з відповідача по справі на користь позивачів понесені судові витрати.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 посилалися на положення статті 364 ЦК України як на правову підставу для задоволення позовних вимог.

У відповідності до позиції Верховного суду викладеної їм у Постанові від 21.05.2021 року справа № 592/6413/18, застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні спору.

Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном, визначено у статті 317 ЦК України.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановленому законом.

Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно з частиною першою статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Частинами 1-3 ст. 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно з частинами першою, другою статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Відповідно до статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Таким чином, на відміну від поділу спільної часткової власності, за якого власність припиняється для всіх її учасників, у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна право спільної часткової власності на це майно припиняється лише для того співвласника, частка якого виділяється із спільної власності. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Системний аналіз положень статей 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України дає підстави для висновку, що у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Виділ часток (поділ) будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним входом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася.

Отже, визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Чинним цивільним законодавством передбачено право особи, якій конкретно визначене майно належить на праві спільної часткової власності, на виділ саме його частки в натурі.

Сторони в цій справі набули в порядку спадкування право спільної часткової власності окремо на кожне нерухоме майно, що належало їх померлому батьку, та на цей час спірний будинок належать їм на праві спільної часткової власності.

Посилаючись на положення статті 364 ЦК України, сторони фактично просили здійснити виділ їм частки із спільного майна, яка належить іншому співвласнику із припиненням його права власності на виділену частку.

Проте виділ частки із спільного майна за рахунок частки цього ж співвласника в іншому майні статтею 364 ЦК України не передбачено.

Згідно зі статтею 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

При цьому право власності співвласника на частку у спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.

Питання про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику та членам його сім`ї, вирішується в кожному окремому випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об`єкта, який є спільним майном.

При вирішенні справ про виділ в натурі часток житлового будинку, що є спільною частковою власністю, судам слід мати на увазі, що при неможливості виділу частки в натурі або встановлення порядку користування ним власнику, що виділяється, за його згодою присуджується грошова компенсація. Розмір грошової компенсації визначається за угодою сторін, а при відсутньої такої згоди - судом за дійсною вартістю будинку на час розгляду справи. Під дійсною вартістю будинку розуміється грошова сума, за яку він може бути проданий в даному населеному пункту чи місцевості. Для її визначення за необхідності призначається експертиза. В окремих випадках суд може врахувати конкретні обставини справи і за відсутності згоди власника, що виділяється, зобов`язати решту учасників спільної власності сплатити йому грошову компенсацію за належну частку з обов`язковим наведенням відповідних мотивів. Зокрема, це може мати місце, якщо частка у спільній власності на будинок є незначною й не може бути виділена в натурі чи за особливими обставинами сумісне користування ним неможливе, а власник в будинку не проживає і забезпечений іншим житлом.

Враховуючи, що з підстав, передбачених статтею 365 ЦК України, сторонами позовні вимоги не заявлялися та відповідні обставини, необхідні для застосування цієї статті, ними не доводилися, то й судом такі факти не досліджувалися і не встановлювалися.

Позивачами не враховано, що вимоги, з якими вони звернулись до суду, є способом вирішення спору сторонами в добровільному позасудовому порядку шляхом укладення відповідних правочинів, а не способом захисту цивільних прав та інтересів у правовідносинах спільної часткової власності.

Щодо вимог позивачів про визначення між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 з однієї сторони та ОСОБА_9 з іншої сторони, порядку користування земельною ділянкою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 та встановлення постійного та безоплатного сервітуту земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 24,7 кв.м, а саме: для ОСОБА_1 , площею 3,7 кв.м для обслуговування будівлі «В» та для ОСОБА_9 площею 21 кв.м для переходу на її частину городу, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 118 ЗК України, громадянин, заінтересований у приватизації земельної ділянки у межах норм безоплатної приватизації, що перебуває у його користуванні, у тому числі земельної ділянки, на якій розташовані жилий будинок, господарські будівлі, споруди, що перебувають у його власності, подає клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Згідно ст.124 Конституції України, суди здійснюють правосуддя в Україні .

Таким чином суд не є правомочним органом у вирішенні питання щодо набуття громадянами та юридичними особами права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності.

21.05.2018 суд за клопотанням представника позивачів, ОСОБА_6 , долучив до матеріалів справи висновок будівельнотехнічної експертизи, земельно-технічної експертизи № 829/903 від 18.05.2018 року у цивільній справі № 591/4877/17 на замовлення учасника справи ОСОБА_1 ..

На вирішення даної експертизи були поставлені наступні питання: Визначити технічну можливість та надати варіанти виділу частки домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , згідно часток співвласників, а саме: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 1/2 частина; ОСОБА_9 1/2 .

Визначити порядок користування земельною ділянкою загальною площею 1000 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 згідно часток співвласників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в розмірі 1/2; ОСОБА_9 в розмірі 1/2 частина, а також таким чином, щоб земельні ділянки були в індивідуальному користуванні кожного із співвласників домоволодіння. В разі неможливості визначити як найменші за площею місця для загального користування.

Згідно науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5, а саме: розділу ІІ «Інженерно-технічні експертизи», главою 6 «Земельно-технічна та оціночно-земельна експертизи» встановлюється наступне:

6.1. Основними завданнями земельно-технічної експертизи є:

визначення фактичного землекористування земельними ділянками, а саме фізичних характеристик земельних ділянок (конфігурації, площі, промірів тощо);

визначення відповідності фактичного розташування будівель, споруд та інших об`єктів відносно меж земельних ділянок їх розташуванню у відповідній технічній документації;

визначення відповідності фактичного землекористування в частині порушення меж та накладання земельних ділянок відповідно до правовстановлювальних документів та документації із землеустрою на ці земельні ділянки;

визначення можливості розподілу (порядку користування) земельними ділянками, розробка варіантів їх розподілу (порядку користування);

визначення можливих варіантів підходу та проїзду до земельних ділянок, встановлення земельного сервітуту.

6.1.2. Зазначені питання земельно-технічної експертизи вирішуються за наявності відповідної правовстановлювальної та технічної документації, зокрема результатів виконання топографо-геодезичних робіт, які проводяться відповідними фахівцями з використанням відповідного обладнання та бази даних.

6.1.3. Для вирішення питань земельно-технічної експертизи експерту необхідно надати оригінали або завірені якісні копії відповідної правовстановлювальної та технічної документації із землеустрою на земельну ділянку. У разі неможливості експертом самостійно виконати топографо-геодезичні роботи результати таких робіт повинні бути надані на дослідження органом (особою), який (яка) призначив (ла) експертизу (залучив (ла) експерта).

Для вирішення питань щодо визначення технічної можливості розподілу (порядку користування) земельними ділянками та надання варіантів такого розподілу (порядку користування) експерту, крім зазначених документів, необхідно надати правовстановлювальні документи на об`єкти нерухомого майна (будівлі, споруди тощо), що розташовані на земельній ділянці, дані про користування співвласників цими об`єктами або їх частинами, дані про частки співвласників, матеріали технічної інвентаризації.

У разі якщо орган (особа), який (яка) призначив (ла) експертизу (залучив (ла) експерта), вважає за необхідне врахувати при підготовці варіантів розподілу пропозиції учасників судового процесу, такі пропозиції повинні бути викладені в документі про призначення експертизи (залучення експерта).

6.2. Основними завданнями оціночно-земельної експертизи є:

експертна грошова оцінка земельних ділянок;

експертна грошова оцінка прав на земельні ділянки;

визначення відповідності виконаної оцінки земельної ділянки або прав на неї вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, методології, методам, оціночним процедурам.

6.2.2. Для вирішення питання з визначення вартості земельної ділянки або прав на неї експерту необхідно надати правовстановлювальну та технічну документацію із землеустрою на земельну ділянку із зазначенням адреси місцезнаходження ділянки, її кадастрового номера, площі, цільового призначення, плану (схеми), даних щодо зовнішніх меж земельної ділянки, а також даних щодо наявності обмежень та обтяжень на дату оцінки. У разі наявності на земельній ділянці поліпшень (будівель, споруд тощо) на дослідження необхідно надати правовстановлювальну документацію на такі об`єкти, матеріали технічної інвентаризації, а також іншу документацію та інформацію, необхідну для проведення оцінки.

Експерт Сумського відділення Національного наукового центру "Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса" Міністерства юстиції України Демузенко І.О. під час виготовлення експертного висновку не використовувалась правовстановлювальна та технічна документація із землеустрою на земельну ділянку, оскільки дана земельна ділянка перебуває у власності територіальної громади м. Суми.

Документи на спірну земельну ділянку не були надані ні суду ні експертам. Взагалі відсутні документи на земельну ділянку, які підтверджують її виділ чи надання в користуванням сторонам по справі.

21.08.2019 року представником відповідача, адвокатом Рижовим С.Є., заявлено клопотання про проведення судової будівельно-технічної експертизи та будівельно-оціночної експертизи.

Опитавши учасників справи суд постановив ухвалу, якою призначив судову будівельно-технічну експертизу та будівельнооціночну експертизу, яку доручив провести експертам Сумського науково-дослідницького експертно-криміналістичного центру МВС України, та на її вирішення ставить питання: Визначити технічну можливість та запропонувати варіанти виділу відповідно до часток співвласників домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 -1/2 частки та ОСОБА_9 -1/2 частки. Визначити ринкову вартість на момент проведення експертизи Ѕ частки домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , яку згідно із запропонованими експертом варіантами розподілу можна виділити в натурі ОСОБА_9 ..

27.12.2019 року Зарічним районним судом м. Суми отримано висновок експерта Сумського науково-дослідницького експертно-криміналістичного центру МВС України № 19/119/141-4/76е від 19.12.2019 року.

07.12.2021року Зарічним районним судом м. Суми, за клопотанням представника відповідача, адвоката - Рижова С.Є., від 20.08.2021 оголошено перерву до 15.12.2021 року, викликано в судове засідання експертів Ольговського В.В. та Гузєєва А.В. для надання пояснень за експертним висновком.

У судовому засіданні, яке відбулось 15.12.2021 року, під час надання пояснень експертом Сумського науково-дослідницького експертно-криміналістичного центру МВС України Ольговським В.В. судом було з`ясовано, що експертом при виготовленні висновку експерта № 19/119/141-4/76е від 19.12.2019 року не застосовувались інвентаризаційна справа №27601 на будинок АДРЕСА_1 та матеріали справи № 591/4877/17, надані судом для проведення експертизи.

Пунктом 5.1.6. гл. 5 «Будівельно-технічна та оціночно-будівельна експертизи» Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5, встановлено: для вирішення питань щодо визначення технічної можливості розподілу (виділу частки; визначення порядку користування) об`єктів нерухомого майна (житлових будинків, квартир, об`єктів комерційного та промислового призначення) та надання варіантів такого розподілу експерту необхідно надати правовстановлювальні документи на об`єкт нерухомості, дані щодо часток співвласників, документ про приймання в експлуатацію об`єкта, матеріали технічної інвентаризації, дані щодо фактичного використання нерухомого майна.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Згідно ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Оцінивши експертні висновки, суд дійшов висновку, що зазначені експертні висновки не можуть бути доказами у справі, оскільки не відповідають вимогам встановлених нормами законодавства України.

Інші докази сторонами не були надані суду для їх вивчення та надання їм оцінки на підтвердження їх доводів та тверджень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11-13, 76-80, 81, 133, 141, 223, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділ майна, яке знаходиться у спільній частковій власності та визначення порядку користування земельною ділянкою - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст судового рішення виготовлено 14 січня 2022 року.

СУДДЯ А.Я.КЛИМЕНКО