Справа № 158/3324/21
Провадження № 2/0158/78/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2022 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - Сіліч Ю.Л.,

за участі секретаря - Оніщук Н.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Михайлович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що 27.01.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. вчинено виконавчий напис з приводу стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 001-02000-100214 від 10.02.2014 року, укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк», правонаступником всіх прав та обов`язків якого є Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами».

На підставі вищевказаного виконавчого напису Головним державним виконавцем Ківерцівського ВДВС у Луцькому районі Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Львів) Пащук В.З. відкрито виконавче провадження.

Посилаючись на те, що виконавчий напис є безпідставним, оскільки приватний нотаріус вчинив нотаріальну дію з порушенням вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат», а саме: не переконався у безспірності грошової вимоги, просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 27.06.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М., зареєстрований в реєстрі за № 5454 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 001-02000-100214 від 10.02.2014 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

На підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше.

Ухвалою суду від 03.12.2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

Також ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 03.12.2021 року задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову; зупинено стягнення у виконавчому провадженні № 67414104, відкритому на підставі виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. 27.01.2020 року за реєстровим № 5454 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» заборгованості за кредитним договором в сумі 41010,21 грн.

28.12.2021 року від відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» до суду надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу з 3750 грн. до 1907 грн., оскільки вважають, що гонорар адвоката не відповідає критерію співмірності та заява про визнання позовних вимог, згідно якої просять суд задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» в частині визнання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. 27.01.2020 року за реєстровим № 5454 таким, що не підлягає виконанню та стягнути з ТОВ «Фінансова компанія управління активами» 454 грн. судового збору за подання позовної заяви та 227 грн. судового збору у разі подання до суду заяви про забезпечення позову.

Крім цього, ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 18.01.2022 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про врегулювання спору за участі судді у даній справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Дослідивши письмові докази, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом ст. 12 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданими учасниками справи.

Відповідно до вимог ст. 19 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин.

Судом встановлено, що 27.01.2020 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М., за реєстровим № 5151 вчинено виконавчий про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованості за кредитним договором № 001-02000-100214 від 10.02.2014 року за період з 08.02.2018 року по 24.01.2020 року та плати за вчинення нотаріальних дій у загальному розмірі 41010,21 грн. (а.с.9).

На підставі вищевказаного виконавчого напису, Головним державним виконавцем Ківерцівського ВДВС у Луцькому районі Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Львів) Пащук В.З., 08.11.2021 року відкрито виконавче провадження № 67414104.

Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першою ст. 39 Закону України «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону, визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення.

Судом встановлено, що серед документів, наданих відповідачем нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору, за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку. Наданий нотаріусу кредитний договір № 001-02000-100214 від 10.02.2014 року не посвідчений нотаріально, а тому такий не може вважатись договором, за яким стягнення заборгованості може бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Аналогічні висновки містяться у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц , від 15 квітня 2020 року у справі №158/2157/17, які відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, суд враховує при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Враховуючи викладене, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд вважає, що викладені в позовній заяві обставини знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги, а тому позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо судових витрат по сплаті судового збору, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 від 12.10.2010 року, ОСОБА_1 перебуває у статусі особи з інвалідностю 2 групи (а.с.20), а тому звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, що розмір даних витрат є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до положення ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В силу вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки позов підлягає до задоволення в повному об`ємі; позивач звільнений від сплати судового збору; розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження; відповідач позовні вимоги визнав до початку розгляду справи по суті, тому з останнього в дохід держави підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 454 грн. - за подання даної позовної заяви та 224 грн. судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката, суд зазначає наступне.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

Представником позивача на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу надано суду наступні документи: копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю; копію ордеру на надання правничої допомоги ОСОБА_1 від 01.12.2021 року; копію договору про надання правової допомоги від 22.11.2021 року; попередній розрахунок вартості наданої правової допомоги за договором б/н від 22.11.2021 року; копію квитанції до прибуткового касового ордера № 1 від 22.11.2021 року.

З вищевказаного попереднього (орієнтовного) розрахунку вбачається, що всього вартість виконаних робіт становить 3750 грн., з яких 1250 грн. - укладення договору з клієнтом; попереднє опрацювання матеріалів (доказів) наданих клієнтом; 1250 грн. - підготовка адвокатського запиту до державної виконавчої служби; отримання та опрацювання інформації; 1250 грн. підготовка та подання до суду позовної заяви.

Суд, оцінюючи обґрунтованість вимоги позивача щодо співмірності витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та обсягом виконаних робіт, а також часом, витраченим на їх виконання, з огляду на визначені практикою ЄСПЛ критерії, вважає, що заявлена позивачами сума є завищеною та неспівмірною із обсягом наданих послуг адвокатом, оскільки матеріали справи не містять доказів направлення адвокатом адвокатського запиту до державної виконавчої служби, а опрацювання та підготовка позовної заяви, на думку суду, є тотожно виконаною роботою адвоката.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку що розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача, підлягає зменшенню та відшкодуванню у сумі 2500 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 7, 10, 12, 13, 76, 77, 137, 141, 263-265, 274-279 ЦПК України, ст. 18 ЦК України, ст. ст. 39, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», суд, -

У Х В А Л И В

Позов задовольнити.

Визнати виконавчий напис від 27.01.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем, зареєстрований в реєстрі за № 5454, щодо стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 41010 (сорок одна тисяча десять) грн. 21 коп. за кредитним договором № 001-02000-100214 від 10.02.2014 року таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» на користь ОСОБА_1 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» в дохід держави 681 (шістсот вісімдесят одну) грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 .

Представник позивача - ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач - Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ», адреса: вул. Стельмаха, 9а, офіс 203, м. Ірпінь Київської області, .

Третя особа - Ківерцівський районний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), адреса: вул. Шевченка, 6, м. Ківерці Волинської області.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Михайлович, адреса: вул. Мала Житомирська, 6/5, м. Київ.

Суддя Ківерцівського районного суду Ю.Л. Сіліч