Провадження № 22-ц/812/139/22Суддя першої інстанції Чернявська Я.А.
Суддя-доповідач апеляційного суду Царюк Л.М.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

18 січня 2022 року м. Миколаїв Справа № 488/3825/21

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Царюк Л.М.,

суддів: Базовкіної Т.М., Яворської Ж.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївгаз Збут» (далі ТОВ «Миколаївгаз Збут») на ухвалу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 21 жовтня 2021 року, постановлену під головуванням судді Чернявської Я.А., в приміщенні цього ж суду, про відмову у видачі судового наказу за заявою ТОВ «Миколаївгаз Збут» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення боргу за спожитий природний газ,

В С Т А Н О В И В:

13 жовтня 2021 року ТОВ «Миколаївгаз Збут» звернулось до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення боргу за спожитий природний газ з ОСОБА_1 .

Вимоги заяви мотивовано тим, що між заявником та боржником існують договірні відносини щодо надання послуги з розподілу природного газу на підставі Типового договору розподілу природного газу.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494 затверджено Кодекс газорозподільних систем, який визначає взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем. У пункті 1 глави 1 розділу VI Кодексу газорозподільних систем передбачено, що суб`єкти ринку природного газу (у тому числі споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог Кодексу та укладення договору розподілу природного газу.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2498 затверджено Типовий договір розподілу природного газу, який є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки оператором газорозподільної системи обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи. Фактом приєднання споживача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, в тому числі документально підтверджене споживання природного газу (пункт 1.3 договору). За умовами договору оператор газорозподільної системи зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені договором.

Однією з особливостей договору є те, що він публічний і не потребує двостороннього підписання. Фактом згоди споживача на приєднання до умов цього договору є отримання постачальником поданої споживачем заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам та квитанція про оплату за поставлений постачальником природний газ.

Заявник виконав свої зобов`язання за договором у повному обсязі, надавши боржнику послугу з розподілу природного газу. Боржник не оплатила вартість розподіленого об`єму природного газу у зв`язку з чим виникла заборгованостіь у розмірі 6 320 грн 90 коп основного боргу, 683 грн 94 коп інфляційних витрат, 322 грн 02 коп - 3 % річних.

Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 21 жовтня 2021 року відмовлено у видачі судового наказу.

Відмовляючи у видачі судового наказу, місцевий суд виходив із того, що заявником до матеріалів справи не надано копії договору укладеного між ним та боржником, якій підтверджує договірні правовідносини між сторонами.

Не погодившись з ухвалою суду, ТОВ «Миколаївгаз Збут» оскаржило її в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги, де посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило скасувати оскаржувану ухвалу суду і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовано тим, що відповідно до Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕП № 2496 від 30 вересня 2015 року, договір про постачання природного газу побутовим споживачам є публічним та договором приєднання.

У зв`язку з чим вказаний договір не потребує його підписання у письмовій формі з кожним споживачем.

Копію типового договору постачання природного газу побутовим споживачем, було розміщено на офіційному сайті ТОВ «Миколаївгаз Збут» та надруковано в офіційному друкованому виданні газета «Рідне Прибужжя» № 53 від 31 грудня 2015 року та долучено до матеріалів справи.

Оскільки в період з 01 жовтня 2015 року по 01 серпня 2020 року на ТОВ «Миколаївгаз Збут» було покладено спеціальні обов`язки з постачання природного газу побутовим споживачам на території ліцензованої діяльності, у тому числі за адресою проживання боржника, фактом згоди боржника про приєднання до умов типового договору постачання природного газу та отримання відповідних послуг у вищезазначений період було фактичне споживання природного газу та його часткова оплата.

Крім того згідно фінансового стану рахунку № , відкритого на ім`я ОСОБА_1 , що міститься в матеріалах справи, боржник починаючи з моменту виникнення боргу оплачує послуги ТОВ «Миколаївгаз Збут» з постачання природного газу, проте оплати проводить невчасно та не у повному обсязі, внаслідок чого в останньої утворився борг за спожитий природний газ.

Отже між сторонами на підставі публічного договору склалися фактичні договірні відносини щодо послуг з приводу постачання природного газу, ТОВ «Миколаївгаз Збут» безперервно надає послуги з постачання природного газу боржникові в обсягах, що відображені в фінансовому стані рахунку № НОМЕР_1 .

Отже для виникнення правовідносин на підставі публічної оферти не потрібно інших доказів, ніж публікація публічного договору та відсутність заперечень від іншої сторони. Станом на дату звернення ТОВ «Миколаївгаз Збут» до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ з ОСОБА_1 від останньої ані заперечень, ані відмов від послуг заявника не надходило, що додатково свідчить про наявність фактичних договірних відносин між сторонами.

Суд першої інстанції не взяв до уваги вищезазначене та помилково дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу.

На день розгляду справи від боржника відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 2 статті 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини 1 статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 161 ЦПК України визначено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Пунктом 3 частини 1 статті 161 ЦПК України визначено, що судовий наказ може бути виданий якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Вимоги щодо форми та змісту заяви про видачу судового наказу визначені у статті 163 ЦПК України. Так, до заяви про видачу судового наказу додаються: документ, що підтверджує сплату судового збору; документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до частини 1 статті 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Однак, всупереч вказаним вимогам представник заявника до заяви про видачу судового наказу не надав індивідуальний договір про надання послуги розподілу природного газу укладений між заявником та ОСОБА_1 .

Аргументи апеляційної скарги про те, що для виникнення правовідносин на підставі публічної оферти не потрібно інших доказів, ніж публікація публічного договору та відсутність заперечень від іншої сторони, що є підставою для видачі судового наказу, є неприйнятними з огляду на таке.

Правовідносини, які виникають між постачальником та споживачами, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи (далі - операторами ГРМ/ГТС) регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 30 вересня 2015 року № 2496 (далі - Правила) на виконання пункту 17 частини третьої статті 4 Закону України "Про ринок природного газу".

Дія цих Правил поширюється на постачальників, споживачів природного газу: фізичних осіб (побутових споживачів), фізичних осіб-підприємців, юридичних осіб та Операторів ГРМ/ГТС.

Пунктом 3 Правил передбачено, що постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється за договором, який має відповідати типовому договору постачання природного газу побутовим споживачам, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку.

За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Вказана правова норма кореспондує зі статтею 12 Закону України "Про ринок природного газу", якою передбачено, що постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 13 Закону України "Про ринок природного газу" споживач має право, зокрема, на отримання природного газу належної якості та кількості, фізико-хімічні показники якого відповідають встановленим нормам, відповідно до умов укладених договорів, крім випадків припинення (обмеження) постачання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів.

Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, за згодою постачальника відповідно до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500 (далі - Типовий договір), що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

На письмову вимогу побутового споживача постачальник зобов`язаний протягом десяти робочих днів з дати отримання такого письмового звернення безкоштовно надати побутовому споживачу підписану уповноваженою особою постачальника письмову форму договору постачання природного газу побутовим споживачам (пункт 2 розділу ІІІ Правил).

Постачальники зобов`язані на власному сайті розмістити редакцію договору постачання природного газу, яка має відповідати типовому договору постачання природного газу побутовим споживачам.

Постачальники із спеціальними обов`язками, на яких в установленому порядку покладені обов`язки постачати природний газ побутовим споживачам (далі - постачальник із спеціальними обов`язками), додатково розміщують редакцію договору в друкованих виданнях, що публікуються в межах їх території ліцензованої діяльності (пункт 3 розділу ІІІ Правил).

З огляду на наведене основною підставою, що дає змогу розглядати справи про стягнення заборгованості за надання послуг з постачання природного газу у наказному провадженні, є наявність належним чином укладеного і підписаного сторонами письмового договору.

Отже, за наявності письмового договору і доказів виникнення боргу та його розмірів суд першої інстанції повинен видати судовий наказ.

Таким чином доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена без додержання норм процесуального права.

Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо відсутні підстави для його скасування.

Оскаржуване судове рішення відповідає вимогам закону й підстави для його скасування відсутні.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу ТОВ «Миколаївгаз Збут» без задоволення, а ухвалу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 21 жовтня 2021 року - без змін.

Керуючись статтями 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївгаз Збут» залишити без задоволення.

Ухвалу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 21 жовтня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Л.М. Царюк

Судді Т.М. Базовкіна

Ж.М. Яворська

Повний текст постанови складено 19 січня 2022 року.