Справа № 130/545/20
Провадження № 22-ц/801/281/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шепель К. А.
Доповідач:Сало Т. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2022 рокуСправа № 130/545/20м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі: головуючого судді Сала Т.Б., суддів: Ковальчука О.В., Якименко М.М., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 14 грудня 2021 року про зупинення провадження, постановлену суддею Шепелем К.А., дата складення повного тексту ухвали невідома, в цивільній справі за матеріалами заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню та повернення безпідставно стягнутого майна,

встановив:

29 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив:

- визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист №130/545/20, виданий 16.12.2020 Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в розмірі 283 164,62 грн;

- визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист №130/3042/16-ц, виданий 11.05.2017 Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в розмірі 267 352,05 грн;

- повернути у його власність незаконно передане ОСОБА_2 майно.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 14 грудня 2021 року провадження у даній справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню та повернення безпідставно стягнутого майна зупинено до розгляду касаційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 11 листопада 2021 року у справі №130/545/20.

Не погодившись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В скарзі зазначає, що висновок суду першої інстанції про наявність підстав для зупинення провадження у справі на підставі п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України не ґрунтується на вимогах закону; подана ОСОБА_2 за день до судового засідання касаційна скарга на постанову суду апеляційної інстанції у даній справі не є підставою для зупинення провадження у справі в розумінні положень ч. 1 ст. 251 ЦПК України.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

За змістом ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційна скарга на ухвалу суду про зупинення провадження у справі (п. 14 ч. 1 ст. 353 ЦПК України) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною 13 статті 7 ЦПК України встановлено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вказані норми, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що в березні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів за договором позики.

Заочним рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 29 травня 2020 року в цій цивільній справі №130/545/20 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів за договором позики задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок погашення боргу за договором позики від 15 травня 2014 року грошові кошти в сумі 245 000 грн та три відсотки рівних від невиплаченої суми боргу за період з 16 травня 2015 року по 02 лютого 20920 року в сумі 35 361 грн, а також судові витрати у виді судового збору в сумі 2 803,62 грн (а.с.86-88 т.1).

16 грудня 2020 року Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області було видано виконавчий лист.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 11 листопада 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Заочне рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 29 травня 2020 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволені позову (а.с.221-225 т.1).

Додатковою постановою Вінницького апеляційного суду від 22 листопада 2021 року вирішено питання судових витрат. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 : судовий збір в розмірі 454,00 грн. за подання заяви про перегляд заочного рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 29 травня 2020 року; судовий збір в розмірі 4204,50 грн., за розгляд справи в суді апеляційної інстанції; витрати на правничу допомогу в сумі 4500,00 грн (а.с.233-235 т.1).

29 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із заявою про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню та повернення безпідставно стягнутого майна (а.с.9-142 т.2).

14 грудня 2021 року від ОСОБА_2 надійшло клопотання про зупинення розгляду вказаної заяви до прийняття рішення у справі №130/545/20 Верховним Судом України у складі Касаційного цивільного суду (а.с.150-152 т.2).

В обґрунтування клопотання заявник зазначив, що постановою Вінницького апеляційного суду від 11 листопада 2021 року в цивільній справі №130/545/20 було скасовано заочне рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 29 травня 2020 року, яким стягнуто з ОСОБА_1 на його користь грошові кошти за договором позики, та ухвалено нове рішення про відмову в задоволені позову. 13 грудня 2021 року ним було подано касаційну скаргу на постанову апеляційного суду.

Зупиняючи провадження у справі на підставі п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд першої інстанції виходив з того, що вирішення заяви про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню та повернення безпідставно стягнуто майна витікає з рішення про стягнення коштів за договором позики, а тому від вирішення справи Верховним Судом залежить вирішення вказаної заяви.

Пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України визначено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Верховний Суд в постанові від 04 серпня 2021 року в цивільній справі №185/446/18 зазначив, що тлумачення пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України свідчить, що зупинення провадження відповідно до пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України можливе до вирішення саме іншої справи. Натомість виключається можливість зупинення провадження на підставі пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України, зокрема в разі оскарження судових рішень в тій же справі.

Крім того, під зупиненням провадження у справі слід розуміти тимчасове припинення вчинення судом процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

З наведених у зазначеній нормі підстав вбачається, що провадження у справі може бути зупинено лише до закінчення її розгляду по суті (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від від 20 лютого 2019 року у справі № 906/806/15, від 10 квітня 2019 року у справі № 201/2292/15-ц).

У межах цієї справи розглядається процесуальне питання - визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. Така заява, згідно з вимогами частини третьої статті 432 ЦПК України, підлягає розгляду у десятиденний строк з дня її надходження.

Пункт 6 частини першої статті 251 ЦПК України передбачає можливість зупинення розгляду справи судом на стадії вирішення спору та не передбачає можливості зупинення розгляду заяв.

Зазначені висновки щодо неможливості зупинення провадження у справі при розгляді заяв, в тому числі поданих на стадії виконання рішення, узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 01 жовтня 2019 року у справі № 911/2179/15.

За таких обставин, підстав для зупинення провадження у справі згідно пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України в суду першої інстанції не було.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права.

Враховуючи викладене, оскільки ухвала суду першої інстанції про зупинення провадження у справі перешкоджає подальшому провадженню у справі, вона підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 374, 379, 381, 382, 384, 389 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 14 грудня 2021 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.Б. Сало

Судді О.В. Ковальчук

М.М. Якименко