ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2022 року Фастівський міськрайонний суд Київської області

в складі:

головуючого судді: Осаулової Н.А.,

за участю секретаря: М`ячикової І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастів Київської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року заявник звернулася до суду з даною заявою.

Заяву мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся ОСОБА_3 . За життя бабуся заповіла їй та її брату належний бабусі на праві власності житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку, на якій він розміщений.

Заявник зазначає, що у Свідоцтві про право особистої власності на жилий будинок від 08 грудня 1987 року, яке видане на ім`я її бабусі зроблено помилку, а саме вказано прізвище « ОСОБА_3 » замість вірного « ОСОБА_3 ». Вказана помилка, перешкоджає їй оформити свої спадкові права, а тому, вона змушена звернутися до суду з даною заявою.

В судовому засідання заявник заяву підтримала, просила суд її задовольнити.

Заінтересована особа в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечував, просив її задовольнити.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення по суті, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Судом встановлено, що заявник по справі ОСОБА_1 та заінтересована особа ОСОБА_2 , є онуками ОСОБА_3 , вказане підтверджено свідоцтвами про народження Серія НОМЕР_1 від 17 грудня 1968 року, Серія НОМЕР_2 від 10 грудня 1997 року та Серія НОМЕР_3 виданим повторно 15 січня 2009 року.

Як вбачається із свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_4 виданого Виконавчим комітетом Мотовилівської сільської ради Фастівського району Київської області, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що зроблено відповідний актовий запис за № 45.

Між тим, за життя, ОСОБА_3 склала заповіт, яким заповіла належний їй на праві власності житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку, на якій він розташований, у рівних долях ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Вказаний заповіт посвідчений 15 серпня 2011 року секретарем Червономотовилівської сільської ради Босенко Н.Л., та зареєстрований в реєстрі за № 153.

Згідно Державних актів на право власності на земельну ділянку Серія ЯЗ № 449499 виданого 28 квітня 2009 року та Серія ЯЗ № 449500 виданого 28 квітня 2009 року, ОСОБА_3 на праві власності належать земельні ділянки, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , площею: 0,2500 га із цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та 0,0991 га цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства.

Відповідно до свідоцтва про право приватної власності на жилий будинок виданого 08 грудня 1987 року, ОСОБА_3 на праві особистої власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 . Вказане свідоцтво видано на підставі рішення виконкому Фастівської районної ради народних депутатів № 171 від 20 жовтня 1987 року «Про оформлення права особистої власності».

Звертаючись до суду з даною заявою, заявник посилається на те, що через помилку в написанні прізвища її бабусі, а саме те, що у свідоцтві про право приватної власності на жилий будинок від 08 грудня 1987 року, прізвище її бабусі вказано як « ОСОБА_3 », замість вірного « ОСОБА_3 », вона не може реалізувати свої спадкові права.

Згідно п.1, п. 6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Абзацом 1 пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що відповідно до статей 255, 271 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо - згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто, від них залежать виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення: заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення: встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно роз`яснення п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, щ мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину та інше.

Так, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що в свідоцтві про право приватної власності на жилий будинок виданому 08 грудня 1987 року, прізвище бабусі заявника вказано як « ОСОБА_3 », хоча з усіх наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що прізвище бабусі заявника насправді « ОСОБА_3 ».

Тому, враховуючи вище викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається заявник, знайшли своє підтвердження при розгляді справи судом, суд приходить до висновку, що заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документа підлягає до задоволення, оскільки від встановлення даного факту залежить вирішення особистих майнових прав заявника.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265, 294, 315, 318-319 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа - задовольнити.

Встановити факт який має юридичне значення, а саме, що свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок, яке було видане 08 грудня 1987 року Червономотовилівською сільською радою, на підставі рішення виконкому Фастівської районної Ради народних депутатів за № 171 від 20 жовтня 1987 року «Про оформлення права особистої власності» на ім`я ОСОБА_3 , належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду відповідно до статей 354-355 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити сторін:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя Н.А. Осаулова

Рішення виготовлено 11.01.2022 р.