Справа № 276/1008/21
Провадження по справі №2/276/62/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2022 року смт. Хорошів

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Збаражського А.М., за участю:

секретаря судового засідання Ігнатенко О.М.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування виконавчого комітету Хорошівської селищної ради до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, з участю третьої особи: старости Рижанського старостинського округу Вербило Лідії Леонідівни, -

в с т а н о в и в:

Орган опіки та піклування Хорошівської селищної ради звернувся до суду з позовом, в якому просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також стягнути з відповідача на утримання його неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 його доходу (заробітку), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини, щомісячно, починаючи з 17 червня 2021 року. Судові витрати позивач просив покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ОСОБА_2 не проживає з сином ОСОБА_3 , не займається його вихованням та утриманням, жодним чином не цікавиться про стан його здоров`я, не відвідує за місцем проживання та навчання. Органом опіки та піклування затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача.

Ухвалою судді Володасько-Волинського районного суду Житомирської області від 15.07.2021 відкрито загальне позовне провадження у даній справі.

Ухвалою суду від 29.10.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

В судовому засідання представник позивача позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав, зазначених у позові.

Від відповідача та третьої особи надійшли заяви про розгляд справи без їх участі. Відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує.

Відповідно до статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши всі необхідні, зібрані по справі докази для ухвалення обґрунтованого рішення, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 19.05.2005 року (а.с. 4).

ОСОБА_2 вихованням сина ОСОБА_3 не займається, матеріально не допомагає, син з 2005 року проживає в м.Бердичів, батько з сином не спілкується. Вказане підтверджується актами обстеження умов проживання від 12.05.2021 №36, від 09.06.2021 та характеристикою, наданою Хорошівською селищною радою 25.04.2021 (а.сп.7, 13, 15).

Згідно з інформацією, наданою головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області, ОСОБА_2 перебуває на обліку в управління та отримує пенсію по втраті годувальника з 28.10.2018 (а.сп.9).

Згідно характеристики ОСОБА_3 з місця навчання, наданої 08.06.2021 року директором загальноосвітньої школи I-III ступенів №5 м. Бердичева, батько ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , з сином не проживає, вихованням не займається та не цікавиться його навчанням (а.сп.14).

21.05.2021 рішенням виконавчого комітету Хорошівської селищної ради затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_3 (а.сп.12).

Відповідно до заяви відповідача ОСОБА_2 від 30.12.2021, він визнав позовні вимоги у повному обсязі, не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо сина та стягнення аліментів на утримання дитини.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 повідомила, що ОСОБА_3 з 2010 року проживає з нею, вона виховує, забезпечує всім необхідним, утримує дитину. За цей час відповідач всього один раз зустрівся з сином, коли його влаштовували в інтернат, батько взагалі не спілкується з сином, не провідує, не телефонує, матеріально не допомагає.

Крім того, в судовому засіданні заслухано думку дитини - ОСОБА_3 , який повідомив, що з 3-х років не проживає з батьком, за цей час бачив його лише один раз, взагалі з ним не спілкується та ніколи не вважав його своїм батьком.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до п. 16 постанови пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини - ОСОБА_3 , не вживає будь яких заходів, щоб створити належні умови для його виховання та проживання разом з ним, що становить основоположну складову сімейного життя, дитина з батьком не проживає більше 10 років, останній абсолютно не цікавиться дитиною, не утримує його, визнав позовні вимоги в повному обсязі та не заперечив проти позбавити його батьківських прав, що свідчить про подальше небажання виконувати батьківські обов`язки, суд вважає за необхідне, з урахуванням думки дитини, позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 .

Також згідно ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до положень ст. 191 СК України стягнення аліментів потрібно проводити з дня пред`явлення позову.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відтак, підлягають до задоволення і позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17.06.2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Також рішення в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

З відповідача також підлягає стягненню судовий збір за вимоги майнового та немайнового характеру у розмірі 1816 гривень 00 копійок в дохід держави, з огляду на положення ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.2, 7, 10-13, 76-83, 141, 263-268, 354 ЦПК України,

у х в а л и в:

Позов органу опіки та піклування виконавчого комітету Хорошівської селищної ради задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на утримання батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 його доходу (заробітку), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини, щомісячно, починаючи з 17 червня 2021 року.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1816 гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Хорошівська селищна рада, місце знаходження: вул.Героїв України, 13, смт Хорошів, Хорошівського району Житомирської області; .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; код РНОКПП: НОМЕР_2 .

Третя особа: старости Рижанського старостинського округу Вербило Лідії Леонідівни, вул..Кутузова, 55, с.Рижани, Житомирський р-н, Житомирська область.

Повний текст рішення складено 14.01.2022.

Суддя А.М. Збаражський