Справа № 638/254/22
Провадження № 2-о/638/68/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2022 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Цвіра Д.М., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи: Опікунської ради виконавчого комітету Харківської міської ради, про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки, призначення опікуном, -

В С Т А Н О В И В :

11 січня 2022 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла заява ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи: Опікунської ради виконавчого комітету Харківської міської ради, про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки, призначення опікуном, в якій заявниця, посилаючись на те, що вона є двоюрідною сестрою ОСОБА_2 , 1978 року народження, просить визнати його недієздатним, встановити над ним опіку, та призначити заявницю його опікуном.

12 січня 2022 року матеріали вищевказаної заяви канцелярією суду передані на розгляд судді Цвірі Д.М.

За приписами ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 3 ст. 294 ЦПК України, закріплено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульований ЦПК України. Подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Частиною 3 ст. 296 ЦПК України, якою визначені особи, які можуть бути заявниками у вищевказаній категорії справ, передбачено, що заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

Отже, заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано виключно членами її сім`ї, близькими родичами, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

З практики застосування термінів, слів та словосполучень у юриспруденції, близькими родичами є: батьки, діти, рідні брати і сестри, дід, бабка, онуки. Статус близьких родичів мають також подружжя.

фізичні особи, природний зв`язок між якими ґрунтується на походженні один від одного або від спільних предків і має правове значення у випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до частин 2-4 ст. 3 Сімейного кодексу України, закріплено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Права члена сім`ї має одинока особа. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші).

Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання.

Аналогічний правовий висновок був наведений у постанові КЦС ВС від 23 квітня 2020 року му справі № 686/8440/16-ц.

Зі змісту вищевказаного Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї», також вбачається наведення переліку осіб, що є «близькими родичами» (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), та тих, кого слід вважать «іншими родичами чи особами, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках» (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші).

Як було зазначено вище, за правилами частини 3 ст. 296 ЦПК України, заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано, зокрема членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання.

Звертаючись до суду із вищевказаною заявою, заявницею зазначено, що вона є двоюрідною сестрою ОСОБА_2 , 1978 року народження.

Разом з тим, жодних доказів на підтвердження існування будь-якої спорідненості між заявницею та ОСОБА_2 , 1978 року народження, матеріали заяви не містять.

Крім того, заявницею зазначено, що спільно з ОСОБА_2 вона не проживає, останній проживає разом зі своїм батьком ОСОБА_3 .

Частиною 2 ст. 175 ЦПК України закріплено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно до частини 1 статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, враховуючи законодавчо визначений перелік осіб які можуть бути заявниками у вищевказаній категорії справ, та представлені заявницею матеріали, суд приходить до висновку, що вищевказана заява підписана/подана особою, право якої на вчинення таких дій не підтверджено у встановленому законом порядку, у зв`язку із чим таку заяву слід залишити без руху, із наданням заявниці строку для усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 260, 293-300 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи: Опікунської ради виконавчого комітету Харківської міської ради, про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки, призначення опікуном, - залишити без руху та надати заявниці строк в 10 (десять) днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення зазначених в цій ухвалі недоліків заяви.

Якщо заявниця не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявниці.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Д.М. Цвіра