Справа № 727/4890/20
Провадження № 2/727/215/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

додаткове

11 січня 2022 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Смотрицького В.Г.

при секретарі Заверусі Б.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, та за зустрічним позовом третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання права власності, -

встановив:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30.11.2021 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задоволено частково. В задоволенні позову ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання права власності відмовлено.

Представниками позивача ОСОБА_1 до закінчення судових дебатів, а саме 30.11.2021 року під час судового засідання зроблено заяву, що відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України докази сплати витрат у зв`язку з розглядом справи будуть надані протягом 5 днів після ухвалення рішення.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України 02.12.2021 року позивачем ОСОБА_1 подано до суду акт приймання-передачі від 02.12.2021 року та квитанції про оплату за надану правничу допомогу адвокатському об`єднанню «Адвокатська компанія «Лекстер».

03.12.2021 року представником позивача ОСОБА_1 - Чорною С.О. подано до суду акт прийому-передачі виконаних робіт від 01.12.2021 року та квитанції прибуткового касового ордеру.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_6 в судовому засіданні просив ухвалити додаткове рішення та стягнути понесені витрати на правничу допомогу в сумі 50200 грн., судовий збір за подання позовної заяви в сумі 10510 грн., судовий збір за подання трьох заяв про забезпечення позову в сумі 1261,20 грн. та витрати на професійну оцінку майна в сумі 5800 грн., зокрема просив стягнути з ОСОБА_2 54471,20 грн., а з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 13300 грн.

Представник позивача ОСОБА_1 - Чорна С.О. в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_7 в судовому засіданні заявив усне клопотання, в якому просив зменшити витрати на оплату правничої допомоги, оскільки вказані витрати є необґрунтованими, завищеними, неспівмірними із складністю справи, наданими адвокатами обсягів послуг та витраченим часом на надання таких послуг.

Треті особи, які заявляють самостійні вимоги, позивачі за зустрічним позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку.

Заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , дослідивши рішення суду від 30.11.2021 року та матеріали справи, суд вважає, що заяви адвокатів частково обґрунтовані та підлягають до часткового задоволення.

Згідно з п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30.11.2021 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задоволено частково. В задоволенні позову ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання права власності відмовлено.

Під час ухвалення рішення, судом не вирішено питання про судові витрати по сплаті судового збору, які понесла позивач ОСОБА_1 при подачі позову до суду та при подачі заяв про забезпечення позову.

Як вбачається з квитанції від 09.06.2020 року (т.1 а.с.93), позивач ОСОБА_1 сплатила судовий збір за подання позовної заяви в сумі 10510 грн., який відповідно до ст.141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 .

Крім того, позивач ОСОБА_1 тричі зверталась із заявами про забезпечення позову, за які сплачувала судовий збір в сумі по 420,40 грн., що підтверджується квитанціями від 10.08.2020 року (т.1 а.с.114), від 05.11.2020 року (т.2 а.с.56) та від 12.04.2021 року (т.3 а.с.95).

Суд вважає, що з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір лише за подання двох заяв про забезпечення позову в сумі 840,80 грн., оскільки постановою Чернівецького апеляційного суду від 14.01.2021 року (т.3 а.с.69-72) скасовано ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12.08.2020 року (т.1 а.с.116), якою за заявою позивача ОСОБА_1 було забезпечено позов, а тому судовий збір в сумі 420,40 грн. не підлягає стягненню на користь позивача.

Позивачем ОСОБА_1 заявлено клопотання про стягнення витрат за професійну оцінку майна в сумі 5800 грн., однак, суд вважає, що в стягненні вказаних витрат необхідно відмовити, оскільки суду не надано квитанцію про оплату даних витрат.

Згідно з ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат - учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ст.246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому ст.270 цього Кодексу.

Представниками позивача ОСОБА_1 до закінчення судових дебатів, а саме 30.11.2021 року під час судового засідання зроблено заяву, що відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України докази сплати витрат у зв`язку з розглядом справи будуть надані протягом 5 днів після ухвалення рішення.

Судом встановлено, що заява позивача ОСОБА_1 та заява представника позивача Чорної С.О. про долучення доказів на підтвердження понесених витрат подані відповідно 02.12.2021 року та 03.12.2021 року, тобто протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду та надано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатами, та здійснених нею витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фінансовий розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумний та враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 року в справі №362/3912/18.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

26.02.2020 року між ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням «Адвокатська компанія «Лекстер» укладено договір про надання професійної правничої (правової) допомоги №259 (т.3 а.с.159-160).

Позивач ОСОБА_1 , відповідно до акту приймання-передачі правової допомоги від 02.12.2021 року (т.3 а.с.161), сплатила Адвокатському об`єднанню «Адвокатська компанія «Лекстер» грошові кошти в розмірі 50200 грн. за надання правничої допомоги, що підтверджується платіжними дорученнями (т.3 а.с.162-168).

07.10.2020 року між ОСОБА_1 та адвокатом Чорною С.О. укладено договір про надання правничої допомоги та відповідно до акту прийому-передачі виконаних робіт від 01.12.2021 року (т.3 а.с.173) позивач сплатила адвокату грошові кошти в розмірі 9900 грн. за надання правничої допомоги, що підтверджується квитанціями прибуткового касового ордеру (т.3 а.с.170-172).

Згідно з ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, враховуючи характер виконаної адвокатами роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатами роботи, суд приходить до висновку про наявність підстав для зменшення розміру витрат та стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати за надану правничу допомогу в розмірі 12000 грн., з яких 5000 грн., які позивач сплатила адвокату Чорній С.О., та 7000 грн., які позивач сплатила Адвокатському об`єднанню «Адвокатська компанія «Лекстер».

Що ж стосується стягнення витрат на професійну правничу допомогу, які позивач ОСОБА_1 понесла у зв`язку з розглядом зустрічного позову, то необхідно зазначити таке.

Відповідно до ч.1 ст.134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Згідно з ч.2 ст.134 ЦПК України, у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

03.11.2020 року третіми особами на стороні відповідача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 подано до суду зустрічну позовну заяву (т.2 а.с.173).

17.12.2020 року позивачем ОСОБА_1 подано до суду відзив на зустрічну позовну заяву (т.2 а.с.205), однак у відзиві не зазначено та до відзиву не надано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла чи які очікує понести.

Таким чином, суд вважає, що оскільки під час розгляду справи ні ОСОБА_1 , ні її представниками разом з першою заявою по суті спору не подано суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які вона очікує понести у зв`язку з розглядом зустрічної позовної заяви, а тому в задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_6 про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку із розглядом зустрічного позову необхідно відмовити.

Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.11.2019 року у справі № 904/4494/18.

На підставі викладеного та керуючись ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», ст.ст.12, 18, 133, 137, 141, 246, 270 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 11350 (одинадцять тисяч триста п`ятдесят) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу в розмірі 12000 (дванадцять тисяч) гривень.

В задоволенні іншої частини вимог відмовити.

З повним рішенням суду особи, які беруть участь у справі, зможуть ознайомитись 14 січня 2022 року.

Апеляційна скарга може бути подана протягом 30 днів з дня проголошення рішення до Чернівецького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: