Ухвала

12 січня 2022 року

м. Київ

справа № 497/1699/2020

провадження № 61-588ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Болградського районного суду Одеської області від 18 січня 2021 року в складі судді: Кравцової А. В., та постанову Одеського апеляційного суду від 26 листопада 2021 року в складі колегії суддів: Драгомерецького М. М., Дришлюка І. А., Громіка Р. Д., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року ОСОБА_2 звернулася із позовом до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, в якому просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти в розмірі 3 000 грн щомісячно - для утримання її і відповідача спільного неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що продовжує навчання в розмірі 3 000 грн щомісячно, починаючи з 09 грудня 2020 року і до закінчення дитиною навчання.

Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 18 січня 2021 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 26 листопада 2021 року, позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти для утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1 500 грн на місяць щомісячно, починаючи з 09 грудня 2020 року і до закінчення дитиною навчання або досягнення дитиною 23-х років. Вирішено питання про розподіл судових витрат

05 січня 2022 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Болградського районного суду Одеської області від 18 січня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 26 листопада 2021 року. ОСОБА_1 посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково (пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).

Відповідно до пункту 3 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи простягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства).

ОСОБА_1 у касаційній скарзі вказує, що справа є малозначною, але відсутня єдина правозастосовча практика та правова визначеність щодо застосування статей 199-201 СК України стосовно питання підстав, строку застосування обов`язку утримання повнолітньої дитини та переліку, порядку підтвердження аліментних стягнень та розмежування понять аліменти та додаткові витрати Тому обставини цієї справи мають фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та встановлення правової визначеності застосування норм матеріального права. Разом із тим ОСОБА_1 не обґрунтовує, чому саме касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскарженими судовими рішеннями. І, відповідно, не свідчить, що скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 ЦПК України).

Таким чином, оскаржені судові рішення ухвалені у малозначній справі. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга ОСОБА_4 подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на рішення Болградського районного суду Одеської області від 18 січня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 26 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков