Справа № 183/8582/21
№ 2-во/183/5/22

У Х В А Л А
19 січня 2022 року м. Новомосковськ Дніпропетровська область
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Городецького Д.І.,
секретаря судового засідання Пономаренко О.О.,
04 січня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Новомосковського міськрайнного суду Дніпропетровської області з заявою про доповнення тексту судового наказу, відстрочення виконання судового наказу, звільнення від обов`язку виконання судового наказу, в якій просить суд:
- доповнити текст судового наказу у передостанньому абзаці мотивувальної частини, після слів (цитую): «відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору» дописати наступне: «До моменту видання судового наказу від 17 грудня 2021 року у справі №183/8582/21, пров. №2-н/183/2376/21, боржник подала станом на 08 грудня 2021 року заперечення проти видачі судового наказу, обґрунтовуючи свої заперечення фактом існування спору про право, який спір викликаний існуванням досудових перемовин між сторонами, в ході яких перемовин стягувачем було порушено вимоги п.1-2 статті 526 ЦКУ (загальні умови виконання зобов`язань).» (інше дописати на розсуд суду);
- видати ухвалу про відстрочення виконання судового наказу, а безпосередньо у тексті наказу зазначити про ІСНУВАННЯ такої ухвали про необхідність відстрочення виконання судового наказу до моменту офіційного оголошення «кінця стихійного лиха» під назвою «Ковід-19» у світі та конкретно в Україні;
- звільнити її від обов`язку виконання судового наказу у відповідності до ч.1, 2, 3 п.п. 3 -4 статті 435 ЦПК України.
Сторони в судове засідання не з`явилися.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України.
Суд, розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні зазначеної заяви належить відмовити з наступних підстав.
Встановлено судом та підтверджується матеріалами справи 17 грудня 2021 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області постановлено судовий наказ, яким з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» стягнута заборгованість за спожиту електричну енергію за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.12.2019 року по 31.08.2021 року в розмірі 6 567 грн. 84 коп., 3% річних в розмірі 12 грн. 51 коп. та судовий збір у розмірі 227 грн. (а.с.22).
04 січня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Новомосковського міськрайнного суду Дніпропетровської області з заявою про внесення виправлення до тексту судового наказу.
Стосовно вимог заявника про доповнення тексту судового наказу, необхідно зазначити, що відповідно до ст.167 ЦПК України розгляд заяви про видачу судового наказу проводиться судом без проведення судового засідання і повідомлення заявника і боржника, у зв`язку з чим будь-які заперечення судом не приймаються до уваги.
Водночас, у відповідності до приписів ст.170 ЦПК України, боржник має право подати до суду заяву про його скасування.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» судовий наказ є виконавчим документом.
Згідно до вимог ст.173 ЦПК України суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432, 435 цього Кодексу.
Стосовно вимог заявника про відстрочення виконання судового наказу, та зазначення безпосередньо у тексті судового наказу: «Про ІСНУВАННЯ такої ухвали про необхідність відстрочення виконання судового наказу до моменту офіційного оголошення «кінця стихійного лиха» під назвою «Ковід-19» у світі та конкретно в Україні» та звільнення від обов`язку виконання судового наказу у відповідності до ч.1, 2 , 3 п.п. 3 -4 статті 435 ЦПК України, необхідно зазначити, що суд не вбачає на те жодних підстав, оскільки заявником не наведено жодних обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Відповідно до пп.42 п.1 ст.2 Кодексу Цивільного захисту України №5403-VI в редакції від 01.01.2022 року стихійне лихо - природне явище, що діє з великою руйнівною силою, заподіює значну шкоду території, на якій відбувається, порушує нормальну життєдіяльність населення, завдає матеріальних збитків.
Постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з наступними змінами, на всій території України було установлено карантин з 12 березня до 22 травня 2020 року.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» 1645-III, в редакції від 10.12.2021 карантин - адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хворобою.
Постановою Кабінету Міністрів України №392 від 20 травня 2020 року «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів» з наступними змінами продовжено дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-22.
Відповідно до підпунктів 4, 7 пункту 3 розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» 530-IХ від 17.03.2020 року в редакції від 21.09.2021 року на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни заборонялося нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги; примусове виселення із житла та примусове стягнення житла (житлових будинків, частин житлових будинків, квартир, кімнат у квартирах, кімнат, житлових секцій чи блоків у гуртожитках, інших жилих приміщень), що належить на праві приватної власності громадянам України, під час примусового виконання рішень судів щодо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги; примусове виселення громадян за несвоєчасну оплату житлово-комунальних послуг із жилих приміщень у будинках державного, громадського житлового фонду та житлового фонду соціального призначення.
В той же час, на період дії карантину Законом не заборонялось, не було зупинено чи звільнено від виконання обов`язку вносити оплату за житло-комунальні послуги, зокрема оплачувати за спожиту електричну енергію, не встановлено заборон чи обмежень для стягнення в судовому порядку заборгованості за житлово-комунальні послуги в результаті не виконання обов`язків покладених ст.ст. 526, 527, 530, 610, 625 ЦК України, ст.ст.64, 66, 67, 68 ЖК України, п.4.12 Правил роздрібного ринку електричної енергії, п.1 ч.3 ст.58 Закону України «Про ринок електричної енергії», п.2 ч.1 ст.1, ч.1 ст.2, п.2 ч.1 ст.5, п.5 ч.2 ст.7, п.6 ч.1 ст.8 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», а тому доводи заявника в зазначеній частині є безпідставними.
З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, відмовити ОСОБА_1 у задоволені заяви про доповнення тексту судового наказу, відстрочення виконання судового наказу, звільнення від обов`язку виконання судового наказу.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167, 173, 435 ЦПК України, -
п о с т а н о в и в:
відмовити ОСОБА_1 у задоволені заяви про доповнення тексту судового наказу, відстрочення виконання судового наказу, звільнення від обов`язку виконання судового наказу у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію до боржника ОСОБА_1 .
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути поданою до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Ухвал складена та підписана 19 січня 2022 року.
Суддя Д.І. Городецький