Справа №705/1438/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2022 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючої-судді Гудзенко В.Л.

при секретарі Музичук Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умані цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення витрат на поховання, матеріальної та моральної шкоди, завданої смертю годувальника, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , 18.02.2016 року, звернулася до суду з позовом в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення витрат на поховання, матеріальної та моральної шкоди, завданої смертю годувальника.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 12.02.2008 року близько 19 год. 55 хв., ОСОБА_3 керуючи автомобілем МАЗ 437141-272, д.н.з НОМЕР_1 та рухаючись по автодорозі Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знам`янка, здійснив наїзд на громадянина ОСОБА_5 . Внаслідок наїзду та отриманих травм ОСОБА_5 помер на місці ДТП.

З даного приводу було порушено кримінальну справу за ч.2 ст.286 КК України.

Автомобіль МАЗ 437141-272, д.н.з НОМЕР_1 , яким керував водій ОСОБА_3 , належить ОСОБА_2 .

На час загибелі ОСОБА_5 , його дружина - позивачка у даній справі ОСОБА_1 була на 7 місяці вагітності та виховувала 8 річного сина ОСОБА_8 . У квітні 2008 року вона народила дочку - ОСОБА_9 .

З лютого 2008 року дружина загиблого ОСОБА_1 не працює та здійснює догляд за дітьми, тому має право на відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника, у відповідності до п.4 ч.1 ст.1200 ЦК України

Позивачка вважає, що право на відшкодування шкоди завданої смертю годувальника має дружина ОСОБА_1 - у період догляду за малолітніми дітьми померлого до досягнення дітьми чотирнадцятирічного віку, її син - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - з дня смерті його батька та до досягнення ним повноліття, її дочка - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з дня її народження та до досягнення нею повноліття.

В обґрунтування позовних вимог та підставу для стягнення зазначає норми ЦК України: ст.ст. 1167, 1172, 1187, 1197, 1200, 1202.

В первісній позовній заяві позивачка ОСОБА_1 просить стягнути завдану шкоду виходячи із даних державної служби статистики України, щодо середньомісячної заробітної плати працівника освіти, станом на лютий 2008 року, яка складала 1247 гривень, так як загиблий ОСОБА_5 був працівником системи освіти.

Під час розгляду справи, 11.10.2017 року, позивачка ОСОБА_1 подала заяву про збільшення позовних вимог в якій просить стягнути заподіяну шкоду, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати на підставі абзацу 2 ч.1 ст.1197 ЦКУ України, в зв`язку з тим, що загиблий ОСОБА_5 працював вчителем та отримував заробітну плату вчителя, яка була меншою п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати.

Просить стягнути з ОСОБА_2 , як володільця джерела підвищеної небезпеки, на її користь, яка діє в інтересах малолітнього сина загиблого ОСОБА_8 :

-в рахунок відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника, у період з березня 2008 року по жовтень 2017 року в сумі - 74460 гривень, виходячи з п`ятикратного розміру середньомісячної заробітної плати (Середньомісячна заробітна плата 515 гривень), розділеного на кількість осіб, які знаходилися на утриманні загиблого, з вирахуванням частки, що припадала на нього самого;

-в рахунок відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника, 644 гривень щомісячно, починаючи з 01 жовтня 2017 року до 07.11.2018 року, тобто до досягнення сином повноліття, виходячи з п`ятикратного розміру середньомісячної заробітної плати (Середньомісячна заробітна плата 515 гривень), розділеного на кількість осіб, які знаходилися на утриманні загиблого, з вирахуванням частки, що припадала на нього самого;

-моральну шкоду в сумі 100000 гривень.

Просить стягнути з ОСОБА_2 , як володільця джерела підвищеної небезпеки, на її користь, яка діє в інтересах малолітньої дочки загиблого ОСОБА_9 :

-в рахунок відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника, у період з травня 2008 року по жовтень 2017 року в сумі - 72744 гривень, виходячи з п`ятикратного розміру середньомісячної заробітної плати (Середньомісячна заробітна плата 515 гривень), розділеного на кількість осіб, які знаходилися на утриманні загиблого, з вирахуванням частки, що припадала на нього самого;

-в рахунок відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника, 644 гривень щомісячно, починаючи з 01 жовтня 2017 року до 07.11.2018 року, тобто до досягнення донькою повноліття, виходячи з п`ятикратного розміру середньомісячної заробітної плати (Середньомісячна заробітна плата 515 гривень), розділеного на кількість осіб, які знаходилися на утриманні загиблого, з вирахуванням частки, що припадала на нього самого;

-в рахунок відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника, 858 гривень щомісячно, починаючи з 07.11.2018 року до 24.04.2022 року, тобто до досягнення нею 14-ти річного віку, виходячи з п`ятикратного розміру середньомісячної заробітної плати (Середньомісячна заробітна плата 515 гривень), розділеного на кількість осіб, які знаходилися на утриманні загиблого, з вирахуванням частки, що припадала на нього самого;

-в рахунок відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника, 1288 гривень щомісячно, починаючи з 24.04.2022 року до 24.04.2026 року, тобто до досягнення нею повноліття, виходячи з п`ятикратного розміру середньомісячної заробітної плати (Середньомісячна заробітна плата 515 гривень), розділеного на кількість осіб, які знаходилися на утриманні загиблого, з вирахуванням частки, що припадала на нього самого;

-моральну шкоду в сумі 100000 гривень.

Просить стягнути з ОСОБА_2 , як володільця джерела підвищеної небезпеки, на її користь:

-в рахунок відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника, у період з березня 2008 року по жовтень 2017 року в сумі - 74460 гривень, виходячи з п`ятикратного розміру середньомісячної заробітної плати (Середньомісячна заробітна плата 515 гривень), розділеного на кількість осіб, які знаходилися на утриманні загиблого, з вирахуванням частки, що припадала на нього самого;

-в рахунок відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника, 644 гривень щомісячно, починаючи з 01.10.2017 року до 07.11.2018 року, тобто до досягнення сином повноліття, виходячи з п`ятикратного розміру середньомісячної заробітної плати (Середньомісячна заробітна плата 515 гривень), розділеного на кількість осіб, які знаходилися на утриманні загиблого, з вирахуванням частки, що припадала на нього самого;

-в рахунок відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника, 858 гривень щомісячно, починаючи з 07.11.2018 року до 23.04.2022 року, тобто до досягнення дочкою повноліття, виходячи з п`ятикратного розміру середньомісячної заробітної плати (Середньомісячна заробітна плата 515 гривень), розділеного на кількість осіб, які знаходилися на утриманні загиблого, з вирахуванням частки, що припадала на нього самого;

-витрати пов`язані з похованням загиблого в сумі 17729 гривень;

-моральну шкоду в сумі 50000 гривень.

Просить стягнути з ОСОБА_3 на її користь, яка діє у інтересах малолітнього сина загиблого ОСОБА_8 моральну шкоду в сумі 100000 гривень.

Просить стягнути з ОСОБА_3 на її користь, яка діє у інтересах малолітньої дочки загиблого ОСОБА_8 моральну шкоду в сумі 100000 гривень.

Просить стягнути з ОСОБА_3 на її користь моральну шкоду в сумі 50000 гривень.

Крім того просить стягнути витрати на правову допомогу та судовий збір.

Моральну шкоду позивачка обґрунтовує тим, що вже ніколи дружина не побачить свого чоловіка, а діти батька. Діти стали сиротами, позбавилися піклування з боку рідного батька. Відповідачі у справі залишили їх на самоті зі своїм горем, коли вони потребували допомоги. ОСОБА_3 знущався говорячи, що нічого ОСОБА_1 не доведе і відшкодовувати шкоду він не буде, навіть вибачення не просив.

ОСОБА_1 , будучи вагітною та виховуючи малолітнього сина одна організувала похорон, а відповідачі все робили для затягування розслідування кримінальної справи.

ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явилася та подала на адресу суду заяву про розгляд її позовної заяви без її участі та без участі її представника. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задоволити.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася про день та час слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі.

Відповідач ОСОБА_3 , в судове засідання не з`явився, попередньо подав до суду заперечення в якому зазначено, що позивачем не надано доказів ДТП та обґрунтування суми відшкодування моральної шкоди, а тому просить відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

12.02.2008 року близько 19 год. 55 хв., ОСОБА_3 керуючи автомобілем МАЗ 437141-272, д.н.з НОМЕР_1 та рухаючись по автодорозі Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знам`янка на 525 кілометрі + 140 метрів, біля села Мала Севастянівка Христинівського району Черкаської області, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження та загинув на місці пригоди.

З даного приводу було порушено кримінальну справу № 0000091 за ч.2 ст.286 КК України, яка станом на 22.10.2015 року перебувала в провадженні слідчого по ДТП СУ УМВС України в Черкаській області, що підтверджується відповіддю ОСОБА_1 УМВС України в Черкаській області № 5/я-19 від 22.10.2015 року (т.1 а.с. 123).

Даний факт ДТП підтверджується документами з матеріалів кримінальної справи: постановою про визнання особи цивільним позивачем від 20.05.2008 року (т.1 а.с. 12); постановою про визнання та приєднання до справи речових доказів від 29.02.2008 року (т.1 а.с. 13) та іншими (т.2 а.с.136-160).

Автомобіль МАЗ 437141 272, д.н.з НОМЕР_1 , яким керував водій ОСОБА_3 , належить ОСОБА_2 , що підтверджується відповіддю УДАІ УМВС України у Миколаївській області № 249 від 24.03.2008 року (т.2 а.с. 148-149).

Судом встановлено той факт, що ОСОБА_3 працював водієм автомобіля МАЗ 437141-272, д.н.з НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , даний факт не заперечує і сам ОСОБА_3 , та підтверджується наступними доказами:

-поясненнями ОСОБА_3 від 12.02.2008 року (т.2, а.с. 139), від 03.04.2008 року (т.2 а.с. 154), де він зазначає місце роботи: ПП ОСОБА_2 , водій;

-характеристикою виданою СПД ОСОБА_2 ОСОБА_3 , як водію (т.2 а.с. 156).

Факт смерті ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , підтверджується актовим записом № 22 від 13 лютого 2008 року, проведеного відділом РАЦС Христинівського районного управління юстиції Черкаської області (т.1 а.с. 9).

На час смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 на його утриманні знаходилася дружина - позивачка у даній справі ОСОБА_1 , яка була на 7 місяці вагітності та син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується актовим записом про народження №89 від 28.11.2000 року (т.1 а.с. 10).

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_1 народила дочку - ОСОБА_9 , батьком якої записано ОСОБА_5 , що підтверджується актовим записом про народження № 49 від 07.05.2008 року (т.1 а.с.11).

У відповідності до ч.1 та ч.2 ст. 1187 ЦК України: джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ч.5 ст.1187 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Стаття 1200 ЦК України, врегульовує правовідносини щодо відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого.

Так, у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті.

При цьому шкода відшкодовується:

1) дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років);

2) одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім`ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, - до досягнення ними чотирнадцяти років;

Вказаним особам, шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував.

Розмір відшкодування, обчислений для кожного з осіб, які мають право на відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника, не підлягає подальшому перерахункові, крім таких випадків: народження дитини, зачатої за життя і народженої після смерті годувальника; призначення (припинення) виплати відшкодування особам, що здійснюють догляд за дітьми, братами, сестрами, внуками померлого.

Порядок відшкодування шкоди встановлений ст.1202 ЦК України, згідно якої:

ч. 1. Відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами.

За наявності обставин, які мають істотне значення, та з урахуванням матеріального становища фізичної особи, яка завдала шкоди, сума відшкодування може бути виплачена одноразово, але не більш як за три роки наперед.

Крім того, у відповідності до ст. 1201 ЦК України, особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати.

Допомога на поховання, одержана фізичною особою, яка зробила ці витрати, до суми відшкодування шкоди не зараховується.

Стаття 1167 ЦК України визначає підстави відповідальності за завдану моральну шкоду.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала:

1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки;

2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт;

Згідно ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Відповідно до ч.1 ст. 1197 ЦК України: розмір втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я заробітку (доходу), що підлягає відшкодуванню, визначається у відсотках від середнього місячного заробітку (доходу), який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, з урахуванням ступеня втрати потерпілим професійної працездатності, а за її відсутності - загальної працездатності.

Середньомісячний заробіток (дохід) обчислюється за бажанням потерпілого за дванадцять або за три останні календарні місяці роботи, що передували ушкодженню здоров`я або втраті працездатності внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я. Якщо середньомісячний заробіток (дохід) потерпілого є меншим від п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, розмір втраченого заробітку (доходу) обчислюється виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення позову, але частково щодо заявлених позивачкою сум, які підлягають стягненню, оскільки вона просить стягнути суму коштів на свою користь до досягнення сином 18 річного віку, в той час як законом обмежено стягнення до досягнення дитиною 14 річного віку. При цьому діти мають право на утримання до досягнення 18 річного віку.

Також, враховуючи тривалий розгляд справи, на даний час задовольняти стягнення щомісячних платежів, як просить позивачка, недоцільно, оскільки син позивачки досягнув 14 років, а донька досягне 14 річного віку ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Суд вважає вказані обставини істотними та вважає за необхідне застосувати абзац 2 ч.1 ст.1202 ЦК України, згідно якого: за наявності обставин, які мають істотне значення, та з урахуванням матеріального становища фізичної особи, яка завдала шкоду, сума відшкодування може бути виплачена одноразово, але не більше як за три роки наперед.

Разом з цим, стягнення у вигляді щомісячних платежів підлягає задоволенню щодо відшкодування шкоди дочці померлого ОСОБА_5 - ОСОБА_10 , починаючи з часу досягнення нею 14 річного віку та до досягнення нею 18 річного віку.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 керував автомобілем, що є джерелом підвищеної небезпеки та належить ОСОБА_2 та перебував з ОСОБА_2 в трудових правовідносинах, оскільки працював водієм, тому ОСОБА_2 є належним відповідачем у даній справі та зобов`язана відшкодовувати заподіяну шкоду.

При цьому, відповідачка ОСОБА_2 не довела суду належними та допустимими доказами, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Аналогічна позиція зазначена у п.6 Пленуму Вищого ССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», згідно якого не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до статті 1191 ЦК України.

На особу, яка перебувала в трудових відносинах на підставі трудового договору (контракту) і завдала шкоди життю чи здоров`ю у зв`язку з використанням транспортного засобу, що належить роботодавцю, відповідальність за завдання шкоди може бути покладена лише за умови, якщо буде доведено, що вона заволоділа транспортним засобом неправомірно (частини третя і четверта статті 1187 ЦК України).

Фізична чи юридична особа, яка відшкодувала шкоду, завдану її працівником при виконанні трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) чи цивільно-правового договору, має право зворотної вимоги (регресу) до такого працівника - фактичного завдавача шкоди - у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (частина перша статті 1191 ЦК України).

Щодо позовних вимог заявлених позивачкою ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди, суд вважає, що зазначені позовні вимоги задоволенню не підлягають на тих правових підставах, на яких несе відповідальність ОСОБА_2 , як про відшкодування матеріальної так і моральної шкоди. Закон не передбачає стягнення моральної шкоди у даному випадку з обох відповідачів.

При цьому, відповідачка ОСОБА_2 не позбавлена права зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, як особа яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою на підставі ст.1191 ЦК України.

Враховуючи той факт, що у справі відсутні докази щодо місця роботи та отримуваних доходів померлого ОСОБА_5 , суд вважає за можливе та необхідне взяти за основу для розрахунку п`ятикратний розмір мінімальної заробітної плати, у відповідності та на виконання абзацу 2 ч.1 ст.1197 ЦК України станом на час смерті ОСОБА_5 , тобто 2008 рік.

Державним бюджетом України на 2008 рік було встановлено мінімальну заробітну плату в сумі 515 гривень, відповідно п`ятикратний розмір складав - 2575 гривень.

Право на відшкодування шкоди мають:

1. Дружина ОСОБА_5 - ОСОБА_1 :

- за період з часу смерті ОСОБА_5 , тобто ІНФОРМАЦІЯ_3 по час народження дочки, тобто ІНФОРМАЦІЯ_4 , сума відшкодування складається із суми середньомісячної заробітної плати за березень та квітень 2008 року, поділеної на три особи: померлий ОСОБА_5 , дружина ОСОБА_1 та син ОСОБА_8 (2575 гривень х 2 місяці : 3 особи), та становить 1717 гривень;

- за період часу з травня 2008 року, тобто після народження дочки, по ІНФОРМАЦІЯ_6 , тобто досягнення сином 14 річного віку, сума відшкодування складається із суми середньомісячної заробітної плати за 78 місяців, поділеної на чотири особи: померлий ОСОБА_5 , дружина ОСОБА_1 , син ОСОБА_8 та дочка ОСОБА_10 (2575 гривень х 78 місяців : 4 особи), та становить 50213 гривень.

- за період часу з 07.11.2014 року, тобто досягнення сином 14 річного віку та до ІНФОРМАЦІЯ_5 , тобто досягнення дочкою 14 річного віку, сума відшкодування складається із суми середньомісячної заробітної плати за 90 місяців, поділеної на чотири особи: померлий ОСОБА_5 , дружина ОСОБА_1 , син ОСОБА_8 та дочка ОСОБА_10 (2575 гривень х 90 місяців : 4 особи), та становить 57938 гривень.

Разом сума матеріальної шкоди до стягнення становить 109868 гривень (1717+50213+57938);

2. Син ОСОБА_5 - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

- за період з часу смерті ОСОБА_5 , тобто ІНФОРМАЦІЯ_3 по час народження дочки, тобто ІНФОРМАЦІЯ_4 , сума відшкодування складається із суми середньомісячної заробітної плати за березень та квітень 2008 року, поділеної на три особи: померлий ОСОБА_5 , дружина ОСОБА_1 та син ОСОБА_8 (2575 гривень х 2 місяці : 3 особи), та становить 1717 гривень;

- за період часу з травня 2008 року, тобто після народження дочки, по ІНФОРМАЦІЯ_6 , тобто досягнення сином 18 річного віку, сума відшкодування складається із суми середньомісячної заробітної плати за 126 місяців, поділеної на чотири особи: померлий ОСОБА_5 , дружина ОСОБА_1 , син ОСОБА_8 та дочка ОСОБА_10 (2575 гривень х 126 місяців : 4 особи), та становить 81113 гривень.

Разом сума матеріальної шкоди до стягнення становить 82830 гривень (1717+81113);

3. Дочка ОСОБА_5 - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 :

- за період з часу народження дочки, тобто ІНФОРМАЦІЯ_4 по ІНФОРМАЦІЯ_6 , тобто досягнення братом ОСОБА_8 18 річного віку, сума відшкодування складається із суми середньомісячної заробітної плати за 126 місяців, поділеної на чотири особи: померлий ОСОБА_5 , дружина ОСОБА_1 , син ОСОБА_8 та дочка ОСОБА_10 (2575 гривень х 126 місяців : 4 особи) та становить 81113 гривень;

- за період часу з 07.11.2018 року, тобто досягнення братом 18 річного віку та до ІНФОРМАЦІЯ_5 , тобто досягнення дочкою 14 річного віку, сума відшкодування складається із суми середньомісячної заробітної плати за 90 місяців, поділеної на чотири особи: померлий ОСОБА_5 , дружина ОСОБА_1 , син ОСОБА_8 та дочка ОСОБА_10 (2575 гривень х 90 місяців : 4 особи), та становить 57938 гривень.

Разом сума матеріальної шкоди до стягнення становить 139051 гривень (81113+57938);

- за період часу з 23.04.2022 року та до досягнення дочкою 18 річного віку, тобто ІНФОРМАЦІЯ_5 , сума відшкодування складається із суми середньомісячної заробітної плати за 48 місяців, поділеної на дві особи: померлий ОСОБА_5 та дочка ОСОБА_10 (2575 гривень х 48 місяців : 2 особи х 48 місяців), та становить 1288 гривень щомісячно.

Витрати на поховання, що понесла позивачка в загальній сумі 17729 гривень, підтверджуються:

-рахунком від 13.02.2008 року ПП ОСОБА_12 (т.1 а.с. 16);

-накладною № 12/2 від 13.02.2008 року ПП ОСОБА_13 (т.1 а.с. 17);

-накладною від 09.06.2009 року (т.1 а.с.18);

-рахунком від 14.02.2008 року № 589 Бар «Греція» (т.1 а.с. 19);

-рахунками № 1038 від 21.02.2008 року та № 1144 від 22.03.2008 року бар «Під куполом» (т.1 а.с. 20, 21);

-квитанцією ДП «Христинівка» від 14.02.2008 року (т.1 а.с. 22).

Задовольняючи позовні вимоги щодо стягнення з ОСОБА_2 моральної шкоди, суд враховує наслідки ДТП, ступінь тяжкості вчиненого, причинний зв`язок між вчиненими діями та наслідками, які настали

Моральна шкода заподіяна позивачці та дітям померлого ОСОБА_5 полягає в тому, що вже ніколи дружина не побачить свого чоловіка, а діти батька. Діти стали сиротами, позбавилися піклування з боку рідного батька. Відповідачі у справі не надали суду докази щодо надання будь-якої допомоги позивачці після смерті її чоловіка та батька, коли вони потребували такої допомоги.

ОСОБА_1 під час ДТП була вагітною на 7 місяці та окрім того виховувала малолітнього сина ОСОБА_8 .

В зв`язку із задоволенням позовних вимог ОСОБА_1 з ОСОБА_2 підлягають стягненню судові витрати у справі на користь держави, оскільки ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору.

Судовий збір підлягає стягненню з відповідачки у розмірі встановленому на час звернення з позовом до суду. Позивачка звернулася в суд у лютому 2016 року. Згідно Закону України «Про судовий збір», у 2016 році діяли наступні ставки:

-за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою - 1% ціни позову, але не більше чим 6890 гривень;

-за подання позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою - 551,20 гривень.

З огляду на викладене та встановлені ставки судового збору, суд вважає, що з відповідачки ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір за позовними вимогами майнового характеру в розмірі 1% від ціни позову, що становить в сумі 4113 гривень, виходячи із суми задоволеного позову та за позов немайнового характеру в сумі 551 гривня 20 копійок, на загальну суму 4664 гривень 20 копійок.

На підставі викладеного, ст.ст. 1166, 1167, 1168, 1172, 1187, 1197, 1200, 1201, 1202 ЦК України, Постанови Пленуму Вищого ССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 12, 18, 19, 76, 79-82, 258-259, 263, 265, 273 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення витрат на поховання, матеріальної та моральної шкоди, завданої смертю годувальника задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 шкоду завдану смертю годувальника в сумі 109868 (сто дев`ять тисяч вісімсот шістдесят вісім) гривень, витрати на поховання в сумі 17729 (сімнадцять тисяч сімсот двадцять дев`ять) гривень, а всього на загальну суму 127597 (сто двадцять сім тисяч п`ятсот дев`яносто сім) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , яка діє в інтересах сина: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шкоду завдану смертю годувальника в сумі 82830 (вісімдесят дві тисячі вісімсот тридцять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , яка діє в інтересах сина: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , моральну шкоду в сумі 100000 (сто тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , яка діє в інтересах дочки: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шкоду завдану смертю годувальника в сумі 139051 (сто тридцять дев`ять тисяч п`ятдесят одна) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , яка діє в інтересах дочки: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , моральну шкоду в сумі 100000 (сто тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , яка діє в інтересах дочки: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шкоду завдану смертю годувальника за період з 23.04.2022 року по 23.04.2026 року, в сумі 1288 (одна тисяча двісті вісімдесят вісім) гривень, щомісячно.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 4664 (чотири тисячі шістсот шістдесят чотири) гривні 20 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої смертю годувальника - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи до Черкаського апеляційного суду, протягом 30 днів, з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги.

Головуючий В.Л. Гудзенко