ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 678/562/21
Провадження № 22-ц/4820/166/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2022 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Костенка А.М. ( суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.

розглянув у порядку ч. 1 ст. ст. 369 ЦПК України цивільну справа № 678/562/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Летичівського районного суду Хмельницької області від 19 жовтня 2021 року в складі судді Лазаренко А.В. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Зоряний Світанок" про стягнення нарахованої але не виплаченої заробітної плати та моральної шкоди.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ТзОВ «Зоряний Світанок» на його користь 9299 грн 43 коп нарахованої , але не виплаченої заробітної плати, а також 10 000 грн моральної шкоди.

На підтримання заявлених позовних вимог позивач посилався, що згідно наказу від 01 квітня 2020 року він був прийнятий в ТзОВ «Зоряний Світанок» на посаду завідуючим складу із обов`язками тракториста-машиніста, а 23 червня 2020 року подав заяву про звільнення за згодою сторін у зв`язку з сімейними обставинами з 23 червня 2020 року. З наказом про звільнення його ознайомили 23 липня 2020 року і в той же день він отримав трудову книжку.

Проте, в день звільнення з ним не проведено остаточного розрахунку, хоча він двічі 24 липня 2020 року і 02 лютого 2021 року направляв відповідачу претензії про проведення розрахунку після звільнення і просив надати відповідні документи, але його вимоги не виконані. За даними податкової служби йому 23 липня 2020 року нараховано та виплачено заробітну плату в сумі 9299,43 грн., однак на його розрахунковий рахунок, номер якого надав ТзОВ «Зоряний Світанок» для нарахування заробітної плати, ці кошти не надходили.

Рішенням Летичівського районного суду Хмельницької області від 19 жовтня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилається, що судом неповно з`ясовано обставини справи, а тому висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. В ході розгляду справи він просив суд допитати в якості свідка ОСОБА_2 , яка могла підтвердити, що факт отримання ним готівкових коштів, за які він розписався у відомості та отримання ним трудової книжки є неправдивим, оскільки починаючи з 23 червня 2020 року і по даний час він на території товариства не був присутнім, однак суд відхилив його клопотання про допит цього свідка. Крім того, судом не було прийнято до уваги і його пояснення щодо поряду виплати готівки при розрахунку, а саме чому нарахована заробітна плата були йому нібито виплачена готівкою при наявності карткового рахунку для виплати заробітної плати. Апелянт вказує, що готівкові кошти в сумі 13803 грн 17 коп він не отримував, а у відомості розписався шляхом обману зі сторони представника відповідача, оскільки йому сказали, що не видадуть трудової книжки взагалі.

З огляду на доводи викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати рішення Летичівського районного суду Хмельницької області від 19 жовтня 2021 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 375 Цивільного процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так судом встановлено, що на підставі наказу директора ТОВ «Зоряний Світанок» № 24 від 01 квітня 2020 року позивач ОСОБА_1 був прийнятий на роботу в Товариство на посаду завідуючого складом із додатковими обов`язками тракториста-машиніста сільськогосподарського виробництва.

23 червня 2020 року ОСОБА_1 подав директору ТОВ «Зоряний Світанок» заяву з проханням звільнити його із займаної посади за згодою сторін, згідно з п. 1 ст. 36 КЗпП України, з 23 червня 2020 року у зв`язку із сімейними обставинами.

Наказом директора ТзОВ «Зоряний Світанок» № 46 від 23 липня 2020 року ОСОБА_1 звільнений з роботи за згодою сторін, згідно з п. 1 ст. 36 КЗпП України.

При цьому в наказі, наказано бухгалтерії провести повний розрахунок по заробітній платі та компенсації невикористаної щорічної основної відпустки.

У липні 2020 року за період з 1 по 23 число ОСОБА_1 нараховано 9299,43 грн., з яких ПДФО 1673,90 грн., ВЗ 139,49 грн., а сума до виплати і виплачена сума становить 7486,05 грн.

Грошову компенсацію за невикористану відпустку позивачу нараховано в сумі 9299,43 грн.

Відповідно до відомості ТзОВ «Зоряний світанок» на виплату грошей за липень 2020 року ОСОБА_1 23 липня 2020 року виплачено готівкою грошові кошти в сумі 13803,17 грн., в одержанні яких позивач розписався особисто, власноручно поставивши свій підпис у графі «Підпис про одержання».

Із Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків станом на 25 січня 2021 року вбачається, що ТОВ «Зоряний Світанок» 23 липня 2020 року для ОСОБА_1 нараховано та виплачено 9299,43 грн. (заробітна плата), сума нарахованого і перерахованого податку 1673,90 грн.

В ч. 1 ст. 21 КЗпП України передбачено, що трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Відповідно ч. 1 ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

У відповідності до ч. 1 ст. 115 КЗпП України, ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

За приписами ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

У відповідності до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.ст. 76, 77, 79, 80, 81 доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В своїй позовній заяві позивач вказував, що при звільненні йому не було виплачено заробітну плату за липень 2020 року в сумі 9299,43 грн., яку і просив суд стягнути на його користь.

Однак відповідачем було надано суду відомість на виплату грошей за липень 2020 року ТОВ «Зоряний Світанок», згідно якої 23 липня 2020 року ОСОБА_1 виплачено 13803,17 грн., про одержання вказаних коштів позивач власноручно розписався.

В судовому засіданні суду першої інстанції позивач не заперечував факту свого підпису в заяві.

Вказана обставина підтверджується також і відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків станом на 25 січня 2021 року, а також поясненнями представника відповідача ОСОБА_2 , головного бухгалтера підприємства, яка складала та підписувала відомість на виплату заробітної плати ОСОБА_1 за липень 2020 року.

В свою чергу позивач жодними доказами вказаного факту не спростував та відповідно не довів обставин, на які посилався як на підстави свого позову.

З врахуванням викладеного колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову є обґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги, що пояснення ОСОБА_2 є неправдивими, а відомість на виплату позивачу заробітної плати за липень 2020 року була підписана ним шляхом обману зі сторони відповідача під тиском та погрозами не видачі трудової книжки, слід відхилити.

Вказані твердження апелянта жодним письмовим чи іншим доказом не підтверджено.

Також суд відхиляє посилання апелянта на ті обставини, що грошові кошти раніше він отримував на розрахунковий рахунок, а не готівкою, порушення порядку проведення розрахунків готівкою у вигляді неправильного оформлення відповідних документів на видачу готівки, не перевірення факту отримання готівки підприємством в банку тощо.

Вказані обставини не є компетенцією суду в цивільному судочинстві.

Порушення порядку ведення бухгалтерського обліку, правильності отримання підприємством в банківських установах та зберігання готівкових грошових коштів на підприємстві мають перевірятись відповідними контролюючими органами, які наділені відповідними повноваженнями, не є предметом розгляду даної цивільної справи, а тому суд в цивільному судочинстві не може давати оцінки цим обставинам.

Предметом доказування в даній цивільній справі є факт виплати та отримання позивачем заробітної плати при звільненні в сумі 9299,43 грн. і вказані факти встановлені судом на підставі відповідного письмового документу з особистим підписом позивача.

Рішення суду ухвалено з ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Летичівського районного суду Хмельницької області від 19 жовтня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12 січня 2022 року.

Судді А.М. Костенко

Р.С. Гринчук

Т.В. Спірідонова