УХВАЛА

іменем України

"11" січня 2022 р. 145/1884/19

6/145/24/2022

Тиврівський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді: Вальчука В.В.

при секретарі судового засідання: Крикливій М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за поданням головного державного виконавця Тиврівського РВ ДВС ГТУЮ Фролової Л.М. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 до виконання зобов`язань,

встановив:

Головний державний виконавець Тиврівського РВ ДВС ГТУЮ Фролова Л.М. звернулась до суду з поданням, в якому просить тимчасово обмежити боржника ОСОБА_1 , у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань.

Боржником вказані вимоги не виконано, декларацію не подано, будь-яких дій спрямованих на їх виконання не здійснено.

Головний державний виконавець Тиврівського РВ ДВС ГТУЮ Фролова Л.М., у судове засідання на розгляд справи не з`явилась, подала заяву про розгляд справи за відсутності представника.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Також ст.12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших, і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Положеннями ст.6 цього Закону встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у таких випадках: якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань (ч.1 п.5).

04 січня 2021 року по даному факту головним державним виконавцем Тиврівського РВ ДВС ГТУЮ Фроловою Л.М, відкрито виконавче провадження №64025881.

Разом з тим слід вказати, що чинне законодавство не містить визначення поняття "ухилення", практика Конституційного Суду України щодо його офіційного тлумачення відсутня.

ОСОБА_1 як боржник по виконавчому провадженні, не порушував приписів ч.5 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» та не ухилявся від виконання покладених на нього зобов`язань.

Саме невиконання боржником самостійно зобов`язань протягом строку, про що вказує державний виконавець, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього обов`язків.

Керуючись ч.5 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження», ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», ст.ст.211, 247, 441, 353 - 355 ЦПК України, судом із врахуванням Положення ст.6 цього Закону встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у таких випадках: якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань (ч.1 п.5).

В судовому засіданні встановлено, що згідно виконавчого листа №145/1884/19 з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_3 підлягає стягненню заборгованість в сумі 145839,20 (сто сорок п`ять тисяч вісімсот тридцять дев`ять) гривень.

04 січня 2021 року по даному факту головним державним виконавцем Тиврівського РВ ДВС ГТУЮ Фроловою Л.М, відкрито виконавче провадження №64025881.

Частиною 5 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» визначені обов`язки боржника, а саме: утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Разом з тим слід вказати, що чинне законодавство не містить визначення поняття "ухилення", практика Конституційного Суду України щодо його офіційного тлумачення відсутня.

Верховний Суд України в Узагальненні «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» від 01.02.2013р., зазначив наступне: «…з погляду на значення словосполучення "ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у п.5 ч.1 ст.6 Закону №3857-XII та у п.18 ч.3 ст.11 Закону №606-XIV, позначає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України… На нашу думку, особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне. Відповідно до положення ч.2 ст.10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання…Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково. Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин…».

ОСОБА_1 як боржник по виконавчому провадженні, не порушував приписів ч.5 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» та не ухилявся від виконання покладених на нього зобов`язань.

В поданні державним виконавцем не надано доказів, що боржник ухилявся від виконання зобов`язання, а лише є посилання на сам факт наявності у нього невиконаного зобов`язання, покладеного рішенням суду, що само по собі не дає підстав вважати, що ОСОБА_1 , ухиляється від виконання покладених на нього зобов`язань.

Саме невиконання боржником самостійно зобов`язань протягом строку, про що вказує державний виконавець, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього обов`язків.

За таких підстав, суд оцінивши докази, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів дійшов до висновку, що підстави для задоволення подання відсутні.

Керуючись ч.5 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження», ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», ст.ст.211, 247, 441, 353 - 355 ЦПК України, суд,

ухвалив:

У задоволенні подання головного державного виконавця Тиврівського РВ ДВС ГТУЮ Фролової Л.М. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 до виконання зобов`язань - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В.В. Вальчук