справа № 399/518/21
провадження № 2/399/17/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2022 року смт Онуфріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді Шульженко В.В., при секретарі судового засідання Аксьонової К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Онуфріївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Онуфріївського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини та визнання батьківства,

встановив:

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом в якому просить виключити з актового запису про народження ОСОБА_4 №17, вчиненого 29.07.2020 виконавчим комітетом Павлиської селищної ради Онуфріївського району Кіровоградської області відомості про ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків громадянина України, як батька дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця селища Павлиш Онуфріївського району Кіровоградської області, громадянина України, батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зобов`язати Онуфріївський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначивши батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця селища Павлиш Онуфріївського району Кіровоградської області, громадянина України, змінивши прізвище дитини на « ОСОБА_5 » та по - батькові на « ОСОБА_6 ».

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з 21.06.2014 по 14.11.2019 позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , що підтверджує рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14.11.2019 у справі №641/6444/19. Стверджує, що хоча шлюб розірваний був лише в листопаді 2019 року, але остаточно фактичні шлюбні відносини між ними були припинені ще з середини 2018 року, на час ухвалення рішення вже тривалий час мешкали окремо і мали своє особисте сімейне життя. В 2015 році ОСОБА_3 поїхав до Російської Федерації, приїжджав зрідка на декілька днів, майже не підтримували стосунки, тобто фактично з того часу не проживали окремо. ІНФОРМАЦІЯ_4 у позивачки народилася донька ОСОБА_7 , що підтверджує свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 . Зазначає, що ОСОБА_3 було достовірно відомо про те, що він не є біологічним батьком дитини, оскільки жодних інтимних стосунків між ними декілька років не було. Та, вказує, що біологічним батьком ОСОБА_7 є ОСОБА_2 , оскільки з травня 2019 року позивач з ним зустрічалася і вони перебували в інтимних стосунках. Однак, оскільки дитина народилася до спливу 10-ти місяців після припинення шлюбу, то з урахуванням вимог ч.2 ст. 122 Сімейного кодексу України у свідоцтві про народження у графі батько був зазначений її колишній чоловік - ОСОБА_3 . Відповідно дитини отримала прізвище ОСОБА_8 та по батькові ОСОБА_9 . Зазначає, що на той час у неї не було можливості разом з її колишнім чоловіком подати спільну заяву про невизнання чоловіка батьком дитини. А так як позивач не повідомила ОСОБА_2 про те, що він є батьком ОСОБА_7 на час реєстрації народження він не подав заяву про визнання батьківства і вважав, що батьком дитини є інша особа. На сьогоднішній день позивач із ОСОБА_2 перебуває у фактичних шлюбних відносинах і проживають разом і на даний час йому відомо про те, що він є біологічним батьком ОСОБА_7 .

Нормативним обґрунтуванням позовних вимог зазначає ч.2, 3 ст. 122 Сімейного кодексу України - дитини, яка народжена до спливу 10-ти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Відповідно до ст. 138 Сімейного кодексу України жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини.

Посилаючись на п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачає, що у тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Та, зазначає, що відповідно до п.2.16.4 Розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 р. №96/5 на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Зазначає, що встановлення батьківства біологічного батька по відношенню до дитини та внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини є необхідним для правового закріплення прав та обов`язків батька, що насамперед буде повністю відповідати інтересам дитини. Та, стверджує, що оскільки ОСОБА_3 ніколи не виконував обов`язки батька, а ОСОБА_2 проживаючи разом з позивачкою та донькою їх виконує належним чином, права дитини будуть відповідати інтересам дитини.

Ухвалою судді від 03.08.2021 року позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою судді від 11.08.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 07.12.2021 року закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання 18.01.2022 року сторони не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, так як доглядає за малолітньою дитиною. Позов підтримує у повному обсязі та наполягає на його задоволенні.

Від відповідача ОСОБА_2 до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення.

Від відповідача ОСОБА_3 до суду надійшла заява про проведення судового засідання без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Від відповідача Онуфріївського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) надійшла до суду заява про розгляд справи без участі представника, у зв`язку з виробничою необхідністю прибути в судове засідання немає можливості, просили розгляд справи провести без участі представника відділу, заперечень по справі не мають, вирішення питання поклали на розсуд суду.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, врахувавши, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить наступного висновку.

Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 5 СК України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Зокрема, держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини (ч. 2 і 3 ст. 5 СК України). При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Згідно з ст. 7 Конвенції ООН про права дитини дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Питання реєстрації народження та визначення походження дитини регулюються ЦК України та СК України, Правилами реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5 зі змінами.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_10 уклали шлюб 21.06.2014 року, після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка та дружини ОСОБА_8 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 виданого Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 21.06.2014 року (а.с.8).

Відповідно до заочного рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14.11.2019 року, яке набрало законної сили 17.12.2019 року, судом встановлено, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано (а.с.7).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого виконавчим комітетом Павлиської селищної ради Онуфріївського району Кіровоградської області 29.07.2020 року, судом встановлено, що ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьками дитини записано: батько ОСОБА_3 , мати ОСОБА_1 (а.с.9).

Із досліджених документів судом встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народилася до спливу десяти місяців після припинення шлюбу між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 .

Відповідно до заяви ОСОБА_2 поданої до суду 07.09.2021 року, судом встановлено, що останній позовні вимоги ОСОБА_1 визнав в повному обсязі та не заперечує щодо їх задоволення, оскільки йому достовірно відомо, що ОСОБА_7 є його рідною дочкою та визнав себе батьком ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , матір`ю якої є ОСОБА_1 . Та, зазначив, що оскільки він визнав себе батьком і бажає належним чином здійснювати свої обов`язки, вимоги щодо зміни прізвища дитини на його ОСОБА_5 та по батькові ОСОБА_6 також вважає обґрунтованими.

Позивач у позовній заяві посилалася на норми ст. 138 Сімейного кодексу України, згідно з якою жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини.

На думку суду зазначена норма закону не підлягає застосуванню до правовідносин, що склалися, з огляду на наступне.

За правилами ч.1 ст. 138 Сімейного кодексу України жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини.

Тобто, зазначена норма встановлює право жінки оспорити батьківство свого чоловіка, якщо жінка народила дитину у шлюбі.

Судом встановлено, що дитина у позивача народжена не у шлюбі, а до спливу десяти місяців після припинення шлюбу, та за положеннями ч. 2 ст. 122 СК України походить від подружжя.

З огляду на зазначене норми ст. 138 Сімейного кодексу України не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Норми права, які застосовує суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до ч.2 та ч.3 ст. 122 Сімейного кодексу України дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір`ю дитини заяви про визнання батьківства.

Із матеріалів справи судом встановлено, що позивач з колишнім чоловіком, в порядку визначеному ч.3 ст. 122 Сімейного кодексу України, не подали спільну заяву про невизнання колишнього чоловіка батьком дитини. Позивач не повідомила ОСОБА_2 про те, що він є батьком ОСОБА_7 на час реєстрації народження, тому він не подав заяву про визнання батьківства і вважав, що батьком дитини є інша особа.

Відповідно до ст. 129 Сімейного кодексу України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство.

Відповідно до ст. 136 Сімейного кодексу України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини.

Враховуючи вищезазначене, на думку суду, спірні правовідносини, що склалися підлягають врегулюванню в порядку визначеному у ст.ст. 129, 136 Сімейного кодексу України.

Враховуючи вищезазначене суд приходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки позивачем не доведено, наданими суду документами, народження нею доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у шлюбі з ОСОБА_3 , що давало б право позивачу звертатися до суду в порядку ст. 138 Сімейного кодексу України про оспорювання батьківства свого чоловіка.

В порядку визначеному ст. 141 ЦПК України судовий збір слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 263-265, 273 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

У позові відмовити повністю.

Судові витрати, які складаються із судового збору покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається в порядку визначеному пп.15.5 п.5 Розділу ХІІ Перехідні положення ЦПК України.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач 1: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ;

Відповідач 2: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса проживання АДРЕСА_3 ;

Відповідач 3: Онуфріївський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), вул. Центральна, 18 смт Онуфріївка, Кіровоградська область, 28100.

Суддя Онуфріївського районного суду

Кіровоградської області В.В. Шульженко