РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2022 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м.Житомира Лєдньов Д.М. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», за участю третіх осіб - приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибог Олександра Сергійовича, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

встановив:

Позивач звернувся в суд із позовом, в якому зазначив, що приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Сколибог О.С. відкрите виконавче провадження з виконання виконавчого напису, виданого 23.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» заборгованості в загальній сумі 950 050,00 грн.

Позивач зауважує, що порядок вчинення нотаріальних дій врегульовується положеннями Закону України «Про нотаріат», іншими підзаконними нормативними актами, в тому числі Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ № 1172 від 29.06.1999 року.

Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017 року визнав незаконною та не чинною постанову КМУ № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», відповідно до якої встановлювалась можливість здійснювати стягнення за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

На думку позивача, така обставина дає дійти висновку про те, що вчинений виконавчий напис для стягнення боргу з позивача базувався на правочині, що не передбачає звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів, оскільки на момент його вчення зміни до переліку, якими було запроваджено можливість вчинення виконавчих написів по стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин, були визнані нечинними судовим рішенням.

Будь-які нотаріальні угоди з фінансовими установами, наявність яких надає право на ініціювання вчинення виконавчого напису кредитором в разі прострочення виконання зобов`язання боржником за такими угодами (п.1 Переліку документів), нотаріусу не подавались.

Позивач вказує на існування спору з приводу розміру заборгованості, зазначеною у виконавчому написі, а тому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 216033, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» заборгованості в сумі 950 050,00 грн.

Ухвалами суду від 08.12.2021 року по справі відкрите спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників, вжито заходів забезпечення позову шляхом зупинення примусового виконання виконавчого напису.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому вказано, що 23.07.2008 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Надра» укладено кредитний договір.

В подальшому, внаслідок вчинення договорів про відступлення права вимоги, зокрема останнього - від 12.05.2020 року, вимоги до позичальника за зобов`язаннями, передбаченими договором кредиту, перейшли до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп».

13.05.2020 року ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» засобами поштового зв`язку повідомило позичальника про відступлення права вимоги, а в подальшому - 28.05.2020 року та 10.07.2020 року - проінформувало про необхідність дострокового погашення заборгованості за кредитним договором.

Ну думку сторони, будь-яких порушень вимог законодавства при вчиненні виконавчого напису нотаріусом допущено не було.

З огляду на викладене, відповідач просить відмовити у задоволені позову.

Судом встановлено наступні обставини.

Між позивачем ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Надра» 23.07.2008 року укладено договір кредиту, за умовами якого позичальник отримав грошові кошти в сумі 84 756,54 долари США із зобов`язанням повернення в строк до 21.07.2028 року, сплати відсотків у розмірі 14,49 % річних за користування коштами.

На час вирішення спору кредитором у відповідних зобов`язаннях виступає відповідач - ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», право вимоги яким набуто на підставі договору про відступлення права вимоги від 12.05.2020 року.

За наслідком виникнення заборгованості з повернення суми кредиту ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» звернулось до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. із заявою про видачу виконавчого напису.

Виданим виконавчим написом від 23.06.2021 року, зареєстрованим в реєстрі за № 216033, запропоновано стягнути з боржника суму заборгованості за кредитом за період з 24.10.2019 року по 22.06.2021 року, в розмірі 950 000,00 грн.

Крім того, за вчинення виконавчого напису передбачено до відшкодування 50,00 грн., що включені у загальну суму стягнення - 950 050,00 грн.

Відповідно до ст.ст. 87-88 закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Пунктом 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, визначено, що для одержання виконавчого напису за кредитними договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Вказаний пункт внесено в зміст переліку документів на підставі п.2 «Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 р. № 662. («Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин»)

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України N 662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, зокрема, п.2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

За таких обставин, суд погоджується з твердженням позивача з приводу неможливості застосування нотаріусом пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в редакції, що визначали перелік документів у стягненні заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин.

З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 в редакції від 29.11.2001 року.

Для одержання виконавчого напису згідно даної редакції подаються: оригінал нотаріально посвідчено угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника.

Вирішуючи питання щодо обгрунтованості заявлених позивачем вимог, суд виходить з передбачених положеннями ст. 2 ЦПК України принципів цивільного судочинства, що полягають, зокрема, у змагальності сторін , диспозитивності.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Надаючи оцінку всім доказам у взаємному зв`язку, суд приходить до висновку, що наведені позивачем обставини в обгрунтування заявлених вимог про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є достатніми для визнання таких вимог виправданими, а тому, з огляду на вищезазначені порушення, допущені при вчиненні виконавчого напису, яким суд вважав необхідним надати оцінку у їх повній сукупності, позов підлягає до задоволення.

Суд також стягує з відповідача судовий збір в сумі 1362,00 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 258-279 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 216033, вчинений 23.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації на час ухвалення рішення: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (, адреса місцезнаходження: 49089, м. Дніпро, вул.. Автотранспортна, 2, офіс 205) заборгованості в сумі 950 050,00 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1362,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Д.М.Лєдньов