Справа № 569/6743/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2022 року м.Рівне

Рiвненський мiський суд Рівненської області

в складі суддi Бердій М.А.,

при секретарі Корнійчук А.В.,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в м.Рівне заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про визнання іпотечного договору вчиненого під впливом обману недійсним, суд -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_4 про визнання іпотечного договору вчиненого під впливом обману недійсним.

22 листопада 2021 року представник позивача ОСОБА_2 подав до суду заяву про забезпечення позову, просить суд накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 та заборонити ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії, що спрямовані на обтяження (передача у заставу, лізинг та ін.), відчуження предмета іпотеки (продаж, передачу майнових прав та ін.), звернення стягнення на предмет іпотеки будь-яким способом в тому числі на підставі виконавчого напису нотаріуса шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, реєстрацію предмета іпотеки в органах реєстрації: реєстраторів, нотаріусів, центрах надання адміністративних послуг. В обґрунтування заяви вказує, що існує ризик відчуження предмету іпотеки квартири АДРЕСА_1 , за яким іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки будь-яким способом, в тому числі на підставі виконавчого напису нотаріуса. Вказує, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а тому необхідно вжити заходів щодо забезпечення позову для попередження відчуження, обтяження чи звернення стягнення на майно яке є предметом спору.

Відповідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує, зокрема те, що відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Частиною 1статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктами 1 та 2 частини 1 ст.150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб та забороною вчиняти певні дії.

Цивільно-процесуальним законодавством України передбачено, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Поруч із цим, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до ч.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається з матеріалів справи, 17 жовтня 2017 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , яка є майновим поручителем ОСОБА_4 , було укладено іпотечний договір, відповідно до умов якого остання передала в іпотеку нерухоме майно, а саме: двокімнатну квартиру загальною площею 50,5 кв.м., житловою площею 30,0 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , у якості забезпечення виконання зобов`язань за договором поставки від 30 листопада 2016 року №СТ-16618/11/16.

Нерухоме майно, про накладення арешту та заборону вчинення дій щодо якого подано заяву представником позивача ОСОБА_2 , було предметом спору у справі 569/3939/18.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 11 грудня 2019 року по справі №569/3939/18 в позові ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Торкунова Т.А. про визнання іпотечного договору недійсним відмовлено. Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_4 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Торкунова Т.А. про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено. Звернуто стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором від 17 жовтня 2017 року, укладеним між ОСОБА_3 , як іпотекодержателем та ОСОБА_1 , як іпотекодавцем, яка є майновим поручителем ОСОБА_4 , посвідченим приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Торкуновою Т.А., зареєстрованим в реєстрі за №801, в рахунок погашення заборгованості за договором поставки №СТ-16618/11/16 від 30 листопада 2016 року на загальну суму 4 396 957, 21 (чотири мільйони триста дев`яносто шість тисяч дев`ятсот п`ятдесят сім грн.) 21 коп. шляхом передачі ОСОБА_3 права власності на предмет іпотеки двокімнатну квартиру, загальною площею 50,5 кв.м., житловою площею 30,0 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_3 .

Постановою Рівненського апеляційного суду від 11 червня 2020 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 залишено без задоволення. Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 11 грудня 2019 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 11 листопада 2021 року рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 11 грудня 2019 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 11 червня 2020 року залишено без зміни та відновлено дію рішення суду першої інстанції та апеляційної інстанції.

Стаття 18 ЦПК України закріплює принцип обов`язковості судових рішень, який передбачає, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках ,встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України,-і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Не допускається забезпечення позову шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили. До такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №524/188/18 від 01 жовтня 2020 року.

За вищевикладених обставин, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149,150,153,293,294 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про визнання іпотечного договору вчиненого під впливом обману недійсним відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд, або безпосередньо до Рівненського апеляційного суду (відповідно до п.п. 15.5 п.15 ч.1 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147 - VIII від 03 жовтня 2017 року).

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбаченоЦивільним процесуальним Кодексом України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Суддя Рівненського

міського суду М.А.Бердій