Провадження № 2/761/1387/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді: Волошина В.О.

при секретарі: Яницькій О.Л.

за участі:

позивача: ОСОБА_1 ,

відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування квартирою, -

в с т а н о в и в :

В липні 2021р. позивач ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просив суд: встановити між сторонами порядок користування квартирою АДРЕСА_1 :

- виділити позивачу у користування кімнату площею 10,2 кв.м.;

- виділити відповідачу у користування кімнату площею 11,2 кв.м.;

- у спільному користуванні сторін залишити: кухню площею 6,8 кв.м., кімнату площею 20,2 кв.м., вбиральню площею 0,9 кв.м.; ванну кімнату площею 2,1 кв.м., коридор площею 4,9 кв.м., балкон (лоджію) площею 1,0 кв.м.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що сторони є співвласниками зазначеної ізольованої квартири АДРЕСА_1 (по Ѕ частині кожний). Між сторонами виник спір з приводу користування спільною квартирою та сплати за надані комунальні послуги та витрати з утримання будинку та прибудинкової території, оскільки в досудовому порядку вирішити спір неможливо позивач вимушений був звернутись до суду з вказаним позовом для захисту своїх прав.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07 вересня 2021р. відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові, просив суд позов задовольнити.

Відповідач, в судовому засіданні позов визнав.

Суд, заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (ч. 4 ст. 41 Конституції України).

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 319 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що сторонам на праві спільної часткової власності (по Ѕ частині) належить квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Тому вищевказана квартира є спільної частковою власністю сторін по справі, а сторони у справі є співвласниками вказаної квартири.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Судом встановлено, що між сторонами існує спір щодо користування спільною частковою власністю.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Судом встановлено, що спірна квартира, згідно технічного паспорту складається з двох трьох житлових кімнат, житловою площею 20,2 кв.м., 10,2 кв.м., 11,2 кв.м.; кухні, площею 6,8 кв.м., вбиральні площею 0,9 кв.м.; ванної кімнати площею 2,1 кв.м., коридору площею 4,9 кв.м., балкону (лоджії) площею 1,0 кв.м.

Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Згідно із ст. 155 ЖК України власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством.

Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно з п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Судом встановлено, що позивач та відповідач не можуть дійти згоди щодо порядку користування спірною квартирою. Поділити квартиру в натурі між сторонами неможливо, оскільки жилі приміщення в ній не ізольовані між собою.

Отже, виходячи із часток власності кожного із співвласників, враховуючи житлову площу спірної квартири, розмір кожної житлової кімнати квартири, розмір частки житлової площі, інтереси сторін у справі, суд приходить до висновку, що запропонований позивачем порядок користування спірною квартирою не буде порушувати право власності відповідача, враховуючи те, що відповідач визнає позов.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлене позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 141, 142 ЦПК України з з відповідача на користь держави підлягає стягненню 50 відсотків судового збору у розмірі 454,0 грн.

Керуючись ст. ст. ст. ст. 4, 5, 10, 12, 13, 17-19, 76-82, 89, 110, 141, 142, 206, 258, 259, 263-266, 268, 274, 354, 355 ЦПК України; ст. 41 Конституції України; ст. ст. 317, 319, 321, 355, 356, 358, 382, 383, 386 ЦК України; ст. ст. 150, 155 ЖК України; Постановами Кабінету Міністрів України № 1357 від 26 липня 1999р., № 2494 від 30 вересня 2015р.; Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності» від 22 грудня 1995р. №20 з наступними змінами та доповненнями, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) про встановлення порядку користування квартирою - задовольнити.

Встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 наступним чином:

- виділити у користування ОСОБА_1 житлову кімнату, площею 10,2 кв.м.;

- виділити у користування ОСОБА_2 житлову кімнату, площею 11,2 кв. м.;

- у спільному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити: кухню площею 6,8 кв.м., кімнату площею 20,2 кв.м., вбиральню площею 0,9 кв.м.; ванну кімнату площею 2,1 кв.м., коридор площею 4,9 кв.м., балкон (лоджію) площею 1,0 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 454,0 /чотириста п`ятдесят чотири/ грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 20 січня 2022р.

Суддя: