Провадження № 2-с/643/1/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2022 м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Крівцов Д.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого Московським районним судом м. Харкова 14.09.2021 року у справі № 643/16072/21 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» заборгованості за електричну енергію, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі боржник) звернувся до Московського районного суду м. Харкова із заявою, в якій просить скасувати судовий наказ, виданий Московським районним судом м. Харкова 14.09.2021 року у справі № 643/16072/21 за заявою Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» про стягнення з боржника заборгованості за електричну енергію в розмірі 762,18 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 170 ЦПК України до заяви про скасування судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Положеннями ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Боржник звернувся до суду з заявою 06.01.2022 року, у зв`язку з чим судовий збір має сплачуватись у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022 року.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік», прожитковий мінімум на одну працездатну особу станом на 01.01.2022 року встановлено в розмірі 2481,00 грн.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання заяви про скасування судового наказу, справляється судовий збір у розмірі 0,05 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, при зверненні до суду з даною заявою боржник заявник повинен сплатити судовий збір у розмірі 124,05 грн.

Як вбачається з квитанції № 5 від 05.01.2022 року, заявником сплачений судовий збір за подання заяви про скасування судового наказу в розмірі 113,50 грн., тобто не у повному обсязі.

За таких обставин заяву про скасування судового наказу подано з порушенням вимог ч. 5 ст. 170 ЦПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 ЦПК України, у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду.

За таких обставин заява про скасування судового наказу підлягає поверненню без розгляду.

Вирішуючи при цьому клопотання боржника про звільнення від сплати судового збору, яке фактично заявлене в заяві про скасування судового наказу, суд керується таким.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Положеннями п. 3 ч. 1 ст. 8 вказаного вище Закону передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 вказаного Закону суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.01.2021 року в справі № 0940/2276/18 зазначила, що з аналізу ж статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення. Що ж до самих умов, визначених статтею 8, то вони диференційовані за суб`єктним та предметним застосуванням. Так, умови, визначені у пунктах 1 та 2 частини першої статті 8, можуть застосовуватися лише до фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до фізичних осіб, що мають певний соціальний статус, підтверджений державою, - є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена. Щодо третьої умови, визначеної у пункті 3 частини першої статті 8, то законодавець, застосувавши слово «або», не визначив можливість її застосування за суб`єктом застосування, в той же час визначив коло предметів спору, коли така умова може застосовуватись, - лише у разі, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, тобто особистих майнових та особистих немайнових прав фізичних осіб. Окремо слід зазначити, що встановлений статтею 8 Закону України «Про судовий збір» перелік умов, за яких особа може бути звільнена від сплати судового збору, також є вичерпним.

Будь-яких доказів наявності обставин, з якими законодавство України пов`язує можливість звільнення боржника від сплати судового збору, матеріали заяви не містять.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи довідку про присвоєння боржнику 3 групи інвалідності, а також дані про його дохід, які додавались до попередньої заяви про скасування судового наказу, суд керується таким.

Інваліди 3 групи не відносять до осіб, які звільнені від сплати судового збору.

Як вбачається з довідки про доходи № 009019 від 12.20.2021 року, боржник протягом травня-жовтня 2021 року отримав дохід в загальному розмірі 10954,00 грн. П`ять відсотків від зазначеної суми складає 547,70 грн.

Таким чином, розмір судового збору в сумі 124,05 грн. є значно меншим, ніж 5 % доходу боржника за 6 місяців 2021 року (547,70 грн.).

З будь-якими позовними вимогами боржник до суду в даній справі не звертався.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для звільнення боржника від сплати судового збору, відстрочення або розстрочення його сплати.

За таких обставин суд відмовляє в клопотанні боржника про звільнення від сплати судового збору.

Одночасно суд роз`яснює боржнику, що він не позбавлений права додатково сплатити судовий збір в розмірі 10,55 грн. та повторно звернутись до суду з заявою про скасування судового наказу, одночасно заявивши клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на подання вказаної заяви з обґрунтуванням наявності поважних причин пропуску зазначеного строку.

Керуючись ст. 170, 258-261, 353-354 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого Московським районним судом м. Харкова 14.09.2021 року у справі № 643/16072/21 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» заборгованості за електричну енергію - повернути ОСОБА_1 без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали. Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Cуддя Д.А. Крівцов