Справа № 548/3064/21
Провадження №4-с/548/7/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.01.2022 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді: Коновода О.В.,

за участю секретаря судового засідання : Листопад В.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хорол цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця щодо відмови у знятті арешту з коштів боржника, -

УСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даною скаргою, в якій просив суд зобов`язати державного виконавця Хорольського відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) зняти арешт з коштів боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , який накладений відповідно до постанови начальника Хорольського відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Барановської Світлани Миколаївни про арешт коштів боржника від 11 жовтня 2021 року ВП № 50884194, в частині накладення арешту на грошові кошти, що надходять від ТОВ «БУД-КОМПЛІТ» як заробітна плата ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Скаргу мотивував тим, що у провадженні Хорольського відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) перебуває виконавче провадження ВП № 50884194 з примусового виконання виконавчого листа №548/97/13-ц від 15 лютого 2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць.

Станом на 01 жовтня 2021 року у боржника виникла заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 90 014,90 грн., тому 11 жовтня 2021 року начальником Хорольського відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Барановською Світланою Миколаївною винесено постанову про арешт коштів боржника. Відповідно до цієї постанови накладено арешт на усі грошові кошти, що містяться на усіх відкритих рахунках боржника, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належить боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів - 90 014,90 грн.

Боржник з 20 вересня 2021 року працює у ТОВ «БУД-КОМПЛІТ» (місцезнаходження: 31103, м. Київ, вул. Драгомирова, буд. 10/10, оф. 46, ) на посаді дорожнього робітника та отримує заробітну плату, з якої кожен місяць відраховуються аліменти. Зазначене доводиться довідкою ТОВ «БУД-КОМПЛІТ» від 15 грудня 2021 року № 965.

Боржник частково погасив заборгованість по аліментам та продовжує її гасити. Разом з тим, через накладений арешт на кошти боржника заблоковані банківські рахунки, в тому числі і по виплаті заробітної плати. У зв`язку з цим, боржник не може отримати заробітну плату, яка являється єдиним джерелом його існування, також немає можливості оплачувати комунальні платежі та взагалі існувати. Особливо гостро постала ця проблема в умовах пандемії та запровадження карантину.

У грудні 2021 року боржник звернувся до виконавчої служби із заявою про зняття арешту з коштів у зв`язку з працевлаштуванням та частковим погашенням заборгованості зі сплати аліментів. Однак йому повідомили, що станом на 01 жовтня 2021 року у боржника утворилася заборгованість, внаслідок чого державним виконавцем була винесена постанова про арешт коштів боржника від 11 жовтня 2021 року.

На даний час заборгованість по сплаті аліментів у боржника частково погашена. Аліменти своєчасно відраховуються із заробітної плати. Однак, при зверненні до виконавчої служби боржнику було відмовлено в знятті арешту. В інший спосіб захистити своє порушене право власності боржник не може.

Боржник не заперечує проти стягнення боргу, але вважає, що накладення арешту на спеціальні банківські рахунки є незаконним та перевищенням повноважень державного виконавця.

Тому, боржник просить зобов`язати державного виконавця Хорольського відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) зняти арешт з коштів боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , який накладений відповідно до постанови начальника Хорольського відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Барановської Світлани Миколаївни про арешт коштів боржника від 11 жовтня 2021 року ВП № 50884194, в частині накладення арешту на грошові кошти, що надходять від ТОВ «БУД-КОМПЛІТ» як заробітна плата ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Скаржник та його представник в судове засідання не з"явилися, але прохали про розгляд справи у їх відстуність.

Державний виконавець в судове засідання не з"явився, але 05.01.2022 року через канцелярію суду було подано відзив, в якому скаргу заперечувала, просила суд відмовити в її задоволенні. Зазначила, що відсутні підстави для зняття арешту з коштів боржника, оскільки рахунок боржника не є соціальним, а державний виконавець самостійно може зняти арешт, лише на законних підставах.

Суд, дослідивши матеріали справи та виконавчого провадження, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі Закон) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно п. 2 ст. 10 Закону заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника.

Частиною 1 ст. 18 Закону передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 26 Закону передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Перевіривши матеріали справи судом встановлено, що 11 жовтня 2021 року начальником Хорольського відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Барановською Світланою Миколаївною було відкрито виконавче провадження ВП № 50884194, з примусового виконання виконавчого листа №548/97/13-ц від 15 лютого 2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць.

Того ж дня, начальником відділу у даному виконавчому провадженні було винесено Постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкритті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 ..

Звертаючись до суду з даною скаргою, заявник посилається на те, що у грудні 2021 року боржник звернувся до виконавчої служби із заявою про зняття арешту з коштів у зв`язку з працевлаштуванням та частковим погашенням заборгованості зі сплати аліментів. Однак йому повідомили, що станом на 01 жовтня 2021 року у боржника утворилася заборгованість, внаслідок чого державним виконавцем була винесена постанова про арешт коштів боржника від 11 жовтня 2021 року. На даний час заборгованість по сплаті аліментів у боржника частково погашена. Аліменти своєчасно відраховуються із заробітної плати. Однак, при зверненні до виконавчої служби боржнику було відмовлено в знятті арешту. В інший спосіб захистити своє порушене право власності боржник не може. Боржник не заперечує проти стягнення боргу, але вважає, що накладення арешту на спеціальні банківські рахунки є незаконним та перевищенням повноважень державного виконавця.

Пунктом 7 частини третьої статті 18 Закону визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Загальний порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника визначений в статті 48 Закону, так звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

При цьому стаття 48 Закону встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.

Статтею 56 Закону передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Відповідно до частини третьої статті 52 Закону не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Відповідно до пункту 3 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року N 492, поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. До поточних рахунків також належать рахунки із спеціальним режимом їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.

З наведених норм права вбачається, що виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому, саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону повинен визначити статус рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження коштів на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону.

Пунктом 1 ч. 4 ст. 59 Закону визначено, що підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

Так, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що начальником відділу ДВС Барановською С.М. під час винесення постанови про накладення арешту на кошти боржника ОСОБА_1 було чітко визначено банківським установам порядок виконання зазначених постанов, із застереженням щодо неможливості накладення арешту на рахунки та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 .

Як вбачається із наявної в матеріалах виконавчого провадження відповіді АТ «ПУМБ» Реф. 116/20167/07/БТ від 25.10.2021, наданої державному виконавцю, АТ «ПУМБ» прийняв до виконання Постанову про арешт коштів боржника серії ВП № 5088419 від 11.10.2021 року.

Тобто, з вказаного вище вбачається, щоАТ «ПУМБ» здійснюючи виконання постанови та виконуючи покладений на нього обов`язок щодо визначення статусу рахунка , вважав за можливе накласти арешт на грошові кошти, розміщені на ньому, що свідчить проте, що АТ «ПУМБ» не визнав рахунок № НОМЕР_3 таким, на який законом заборонено накладати арешт та звертати стягнення.

Вказане узгоджується із правовою позицією викладено в Постанові Верховного суду від 03 лютого 2021 року по справі № 756/1927/16-ц.

Законом України «Про оплату праці» визначено, що виплата заробітної плати здійснюється за місцем роботи. За особистою письмовою згодою працівника виплата заробітної плати може здійснюватися через установи банків, поштовими переказами на вказаний ними рахунок (адресу) з обов`язковою оплатою цих послуг за рахунок роботодавця.

Таким чином, судом достовірно встановлено та підтверджено матеріалами справи, що начальник Хорольського відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Барановська С.М. при винесення 11 жовтня 2021 року у виконавчому провадженні № 50884194, постанови про арешт коштів боржника ОСОБА_1 діяла у відповідності до вимог чинного законодавства та з метою виконання рішення суду, яке набрало законної сили.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд, відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України, постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, з огляду на те, що під час розгляду справи по суті не знайшло свого підтвердження порушення прав заявника ОСОБА_1 , а тому в суду відсутні законні підстави для задоволення скарги.

Згідно п.п.15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 5, 12, 79-81, 442, 447, 450, 451 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця щодо відмови у знятті арешту з коштів боржника - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Хорольський районний суд Полтавської області протягом 15-днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя : О.В. Коновод