Справа №949/1029/20
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 січня 2022 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:
головуючого -судді Отупор К.М.,
при секретарі судових засідань Катюха К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дубровиця заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Данилюк Ірини Валентинівни про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,
Представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Данилюк І.В. звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення суду про стягнення на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 витрат на проведення судової автотоварознавчої експертизи в сумі 7200 грн.
Водночас, судом не вирішено питання про стягнення витрат позивача на оплату автотоварознавчої експертизи, що була проведена судовим експертом ОСОБА_3 щодо трьох спірних автомобілів, щодо яких була заявлена компенсація.
Згідно попереднього розрахунку судових витрат, що долучався до заяви про зміну предмета позову від 24 квітня 2021 року, витрати на оплату автотоварознавчої експертизи були заявлені в розмірі 7200 грн. До заяви було долучено квитанції про оплату автотоварознавчої експертизи, що підтверджує понесення таких витрат позивачем (по 2400 грн. за проведення оцінки кожного з автомобілів, щодо яких були заявлені позовні вимоги).
Сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явилися.
У заяві про ухвалення додаткового рішення, представник позивача - адвокат Данилюк І.В. просить розгляд даної заяви провести без її участі та участі позивача.
Від представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Таборовця А.П. 17 січня 2022 року на електронну адресу суду надійшло клопотання про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення без його участі та участі відповідача. Водночас, при розгляд заяви просить врахувати положення п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи№949/1029/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, суд дійшов наступного висновку.
Згідно зі ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Під час розгляду справи, позивач, скориставшись наданим ст. 106 ЦПК України правом на подання до суду висновку експерта, подала суду висновки експерта №189ЕД, №191ЕД та №192ЕД складені 21 квітня 2021 року судовим експертом ОСОБА_3 за результатами судової автотоварознавчої експертизи, виконаної за договором з ОСОБА_2 по даній справі з визначенням ринкової вартості КТЗ подібних за своїми якостями (технічними характеристиками) автомобілів Volkswagen Transporter, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , 2006 року випуску, тип - загальний легковий пасажирський - В; Opel Movano, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , 2006 року випуску, тип - легковий, категорія В - пасажирський та Volkswagen Caravelle, ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , 2011 року випуску, тип - легковий, категорія В - пасажирський (а.с. 125-128, 134-137, 144-147 Т. 1).
На підтвердження оплати судових автотоварознавчих експертиз вказаних вище автомобілів, позивачем ОСОБА_2 додано копії квитанцій від 19 квітня 2021 року на загальну суму 7200 грн., тобто по 2400 грн. за проведення експертизи по кожному із вказаних автомобілів (а.с. 152 Т. 1).
Крім того, ухвалою суду від 30 червня 2021 року по даній справі за клопотанням представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Таборовця А.П., який не погодився із визначеною ринковою вартістю автомобіля Opel Movano, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , 2006 року випуску подібного за своїми якостями (технічними характеристиками), було призначено судову автотоварознавчу експертизу конкретного автомобіля марки "Opel Movano", номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі (кузова) VIN НОМЕР_3 , проведення якої було доручено експертам Рівненського НДЕКЦ МВС України. Витрати на проведення вказаної експертизи було здійснено відповідачем ОСОБА_2 , що стверджується наявним у матеріалах справи повідомленням Рівненського НДЕКЦ та рахунком-фактурою №189 від 10 вересня 2021 року (а.с.20, 21)
Після сплати витрат відповідачем, за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи був складений висновок експерта №СЕ-19/118-21/6868-АВ від 24 вересня 2021 року (а.с.24-32).
В ході розгляду справи, автомобіль марки Volkswagen Caravelle, номерний знак НОМЕР_6 , номер шасі (кузова) VIN НОМЕР_5 не був визнаний об`єктом права спільної сумісної власності та, відповідно, питання щодо грошової компенсації його вартості позивачу відповідачем не вирішувалося.
При цьому, грошова вартість 1/2 частки автомобіля марки "Opel Movano", номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі (кузова) VIN НОМЕР_3 , 2006 року випуску, тип - легковий, категорія В - пасажирський та грошова вартість 1/2 частки автомобіля марки "Volkswagen Transporter", номерний знак НОМЕР_2 , номер шасі (кузова) VIN НОМЕР_4 , 2004 року випуску, тип - загальний легковий пасажирський - В, при ухвалені рішення суду визначалась згідно висновку експерта №СЕ-19/118-21/6868-АВ від 24 вересня 2021 року, складеного на виконання ухвали суду від 30 червня 2021 року за клопотанням представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Таборовця А.П. та згідно висновку експерта №189ЕД від 21 квітня 2021 року, складено за результатами судової автотоварознавчої експертизи, виконаної за договором з позивачем ОСОБА_2 .
Водночас, представник позивача - адвокат Данилюк І.В. у своїй заяві ставить питання про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування на користь позивача понесених нею витрат по оплаті автотоварознавчих експертиз по вищевказаних трьох автомобілях в розмірі 7200 грн.
За змістом ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.
Частиною 6 ст. 139 ЦПК України визначено, що розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.
Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується ст. 141 ЦПК України.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Таким чином, вищенаведене свідчить про те, що під час ухвалення рішення суду від 24 грудня 2021 року, судом не прийнято до уваги висновки експерта №191ЕД та №192ЕД, складені 21 квітня 2021 року судовим експертом ОСОБА_3 за результатами судової автотоварознавчої експертизи, виконаної за договором з ОСОБА_2 , а тому відсутні підстави для стягнення з відповідача витрат за проведення вказаних експертиз в розмірі 4800 грн., на відміну від висновку експерта №189ЕД, складеного 21 квітня 2021 року судовим експертом ОСОБА_3 за результатами судової автотоварознавчої експертизи, виконаної за договором з ОСОБА_2 , за виконання якої останньою сплачено 2400 грн.
Отже, наведене свідчать про те, що питання щодо розподілу цих витрат у розмірі 2400 грн. у рішенні суду від 24 грудня 2021 року судом не були вирішені, тому, у відповідності до положень ст.ст. 133, 141 ЦПК України, такі підлягають розподілу, а тому є доцільним ухвалити додаткове рішення.
Керуючись ст.ст. 133, 141, 259, 260, 270 ЦПК України, суд, -
Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Данилюк Ірини Валентинівни про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_8 , судові витрати на проведення експертизи у розмірі 2400 грн. (дві тисячі чотириста гривень).
В задоволенні решти заявлених вимог відмовити.
Додаткове рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
У відповідності до п.п. 15.5) п.15 ч 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.
Суддя: підпис.
Згідно з оригіналом.
Суддя Дубровицького
районного суду Отупор К.М.