БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 2-н/356/2/22
Справа № 356/584/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2022 суддя Березанського міського суду Київської області Капшученко І. О., розглянувши матеріали заяви Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «КИЇВОБЛГАЗ» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу, боржник ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

До Березанського міського суду Київської області надійшла заява Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «КИЇВОБЛГАЗ» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу, боржник ОСОБА_1 . Заява обґрунтована тим, що Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «КИЇВОБЛГАЗ», яке до 05.06.2019 мало найменування Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз», є оператором газорозподільної системи, що здійснює свою діяльність на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території, де знаходиться газорозподільна система. Правові засади функціонування ринку природного газу визначаються Законом України «Про ринок природного газу» від 09.04.2015 № 329-УІІІ, що набрав чинності 01.10.2015, відповідно до якого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2494 затверджено Кодекс газорозподільних систем, який набрав чинності 27.11.2015. Між заявником та ОСОБА_1 укладено Типовий договір розподілу природного газу. Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є підписана заява-приєднання до умов договору від 30.09.2017. В порушення умов вказаного договору боржник не проводив оплату за розподіл природного газу, внаслідок чого за період з 01.11.2020 по 31.10.2021 утворилась заборгованість в розмірі 1 014,02 грн., про що свідчить розрахунок боргу. За таких обставин, заявник просить видати судовий наказ про стягнення з боржника ОСОБА_1 на свою користь заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу у вказаному розмірі, а також понесені судові витрати в сумі 227 грн.

Суд, розглянувши заяву та додані до неї матеріали, прийшов до наступних висновків.

Згідно з ч. 3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2011 № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Так, відповідно до вимог п.п. 3, 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються: копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2494 затверджено Кодекс газорозподільних систем (далі Кодекс ГРС), який визначає взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем. У пункті 1 глави 1 розділу VI Кодексу ГРС передбачено, що суб`єкти ринку природного газу (у тому числі споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог Кодексу та укладення договору розподілу природного газу.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2498 затверджено Типовий договір розподілу природного газу, який є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки оператором газорозподільної системи обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.

Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу (пункт 7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРС, пункт 1.3 Типового договору).

Так, матеріали справи не містять заяви-приєднання ОСОБА_1 до умов договору від 30.09.2017, на яку як на акцепт публічного договору в порядку ст.ст. 641-642 ЦК України посилається заявник.

Разом з тим, до заяви додано копію заяви-приєднання від 14.11.2018 споживача ОСОБА_2 , яка не може свідчити про виникнення між учасниками справи договірних відносин, тому як доказ розцінюється судом критично.

Відтак, проаналізувавши подану заявником заяву про видачу судового наказу, суд прийшов до висновку про те, що додані до неї письмові документи не можуть безспірно підтвердити наведені в заяві доводи.

Враховуючи вказане, у видачі судового наказу необхідно відмовити на підставі п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Щодо вимоги заявника про стягнення з боржника на його користь суми сплаченого судового збору у розмірі 227 грн., суд зазначає, що у відповідності до положень ч. 2 ст. 164 ЦПК України, які є спеціальними нормами, що регулюють питання сплати судового збору за подання заяви про видачу судового наказу, у разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 160-165 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У видачі судового наказу за заявою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «КИЇВОБЛГАЗ» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу, боржник ОСОБА_1 відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим Кодексом, після усунення її недоліків.

Заявник має право звернутися в суд з тими самими вимогами у позовному провадженні.

У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на її апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає чинності після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня її проголошення.

Суддя: І. О. Капшученко