ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2022 року

м. Харків

справа № 635/7312/20

провадження №22-ц/818/704/22

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Тичкової О.Ю.,

суддів Маміна О.В., Пилипчук Н.П.,

сторони справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ»

відповідач ОСОБА_1

інші учасники справи:

третя особа: Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «ХАРКІВГАЗ»

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» на рішення Харківського районного суду Харківської області від 26 липня 2021 року, постановлене у складі судді Пілюгіної О.М.

установив:

В листопаді 2020 року ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача на свою користь заборгованість за послуги з газопостачання в загальному розмірі 193826,83 гривень, з яких сума боргу складає 148431,21 гривень; 3% річних - 13334,48 гривень та інфляційні витрати - 32061,14 гривень.

В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що відповідач є споживачем послуг з постачання природного газу, які надаються ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» на підставі умов типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого регулятором, які є однаковим для всіх побутових споживачів України. Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам офіційно опубліковано ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» в газеті «Слобідський край» від 31 грудня 2015 року за №156 та розміщено на офіційному сайті товариства. Відповідач приєднався до умов Типового договору, шляхом фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ». Таким чином, між сторонами на підставі публічного договору склались фактичні договірні відносини щодо послуг з постачання природного газу. Так, за даними оператора ГРМ за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 відкрито на ім`я ОСОБА_1 . Відповідач свої обов`язки щодо сплати за спожиті послуги з газопостачання не виконує, в результаті чого за період з 01 березня 2016 року до 30 вересня 2020 року утворилася заборгованість у розмірі 148431,21 гривень, яка у добровільному порядку ОСОБА_1 не сплачена. Крім того, ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» з метою отримання плати за надані послуги з газопостачання направляло боржнику вимогу про погашення заборгованості, яка залишена без задоволення. У зв`язку з несвоєчасним здійснення відповідачем оплати за послуги з газопостачання, відповідно до вимог ст. 625 ЦК України ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» нараховані 3 % річних у розмірі 13334,48 гривень та інфляційні витрати в розмірі 32061,14 гривень. За вказаних обставин позивач змушений звернутися до суду з позовом.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 26 липня 2021 року у задоволені позовних вимог ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» відмовлено.

Судове рішення мотивовано тим що, позивач не надав доказів на підтвердження того, що відповідачу в період з 31 березня 2016 року по 30 вересня 2020 року надавались послуги газопостачання і в судовому засіданні визнав, що з 2015 року домоволодіння відповідача за вказаною у позові адресою відключено від постачання газу. При вирішенні справи суд не врахував заяву відповідачки про застосування строку позовної давності, оскільки у задоволені позовних вимог належить відмовити по суті.

Не погодившись з рішенням суду представник ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим що, рішення є необґрунтованим через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи. Позивач зазначає що нарахування за використаний споживачем природний газ здійснюється постачальником (ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ») виключно за інформацією про об`єми та обсяги споживання природного газу, яка надходить від Оператора ГРМ (АТ «ТОВ «ХАРКІВГАЗ»). З доданої до позовної заяви довідки про заборгованість за природний газ вбачається, що донарахування оператором ГРМ обсягів природного газу за адресою відповідача, відбулося в березні 2016 року, тому заборгованість за природний газ перед ТОВ « ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» виникла на кінець березня 2016 року, а саме на 31.03.2016 року. З наданої копії акту про порушення № Г.Б.-10/3 від 01 березня 2016 року, відповідно до якого працівниками оператора ГРМ, під час перевірки за адресою відповідача, виявлено несанкціонований газопровід d-13 мм, призначений для самовільного необлікованого відбору природного газу, у зв`язку з чим оператором ГРМ проведено донарахування обсягів природного газу в березні 2016 року у відповідності до Кодексу ГРС. В акті не спростовано факту наявності несанкціонованого газопроводу та несанкціонованого відбору природного газу, відповідач погодилась з зазначеними в даному акті фактами. Посилання суду на те, що домоволодіння відповідача було від`єднано від системи газопостачання у 2015 році, не відповідає дійсності. З 01.03.2016 року і по теперішній час відповідачкою не оскаржено донараховані їй оператором ГРМ в березні 2016 року обсяги природного газу.

Не погодившись з апеляційною скаргою ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав відзив на апеляційну скаргу в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін, стягнути витрати на правничу допомогу в розмірі 3000 грн.

Відзив мотивовано тим що, так як позивач визнав, що будинок відповідача було відключено від газопостачання, відповідач не мала можливості здійснювати несанкціонований відбір газу. Позивачем не надано розрахунку за формулами що застосовуються при донарахуванні спожитого об`єму газу, як це передбачено вимогами закону. Також представник відповідача наголошує на порушення строків позовної давності, про застосування яких відповідач просила у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

У відповідності до частин 1-5 статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що 01.03.2016 між позивачем та ОСОБА_1 укладено типовий договір про надання населенню послуг з газопостачання № , на ім`я ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 , як споживача природного газу за вищевказаною за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с. 27-34).

Згідно довідки відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 не значиться ( а.с. 14).

Відповідно до копії акту про порушення № Г.Б.-10/3 від 01 березня 2016 року, відповідно до якого працівниками Мереф`янського УЕГГ ПАТ «ХАРКІВГАЗ» за адресою: АДРЕСА_1 , в присутності відповідача ОСОБА_1 , виявлено несанкціонований газопровід d-13 мм, врізаний в підземний газопровід-ввід, призначений для самовільного необлікованого відбору природного газу на потреби вказаного домоволодіння газовий лічильник; несанкціонований газопровід вмонтований шляхом газозварювальних робіт з використанням шарового крану; на момент перевірки самовільний необлікований відбір природного газу не здійснювався; вказане домоволодіння раніше відключено від системи газопостачання; на дату складання акту домоволодіння відключено від системи газопостачання на вуличному газопроводі ( а.с. 44).

Згідно рахунку на оплату від 17.03.2016, розрахованого у зв`язку із виявленням несанкціонованого газопроводу, проведеного шляхом прихованих заходів за адресою: АДРЕСА_1 вартість розміру необлікованого ( донарахованого) об`єму та обсягу природного газу складає 148431, 21 грн.( а.с. 45).

23.02.2021 ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до позивача з запитом про надання інформації на підставі, яких документів було проведено демонтаж побутового газового лічильника за адресою: АДРЕСА_1 в період до 01.03.2016, зазначивши в запиті, що до теперішнього часу позбавлений можливості споживання природного газу, у зв`язку з відсутністю вищезазначеного лічильника.

Як вбачається з відповіді ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» представниками ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» не складався акт про порушення № Г.Б.-10/3 від 01 березня 2016 року та особи, які вказані в вищезазначеному акті та зазначені, як представники оператора ГРМ, станом на 23.02.2021 не працюють у ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ». Станом на 01.03.2016 року заборгованість ОСОБА_1 відсутня, однак за даними оператора ГРМ в березні 2016 року обсяг спожитого природного газу за адресою: АДРЕСА_1 склав 22 047, 53 кб.м. Станом на 23.02.2021 заборгованість ОСОБА_1 складає 148 431, 21 грн. ( а.с. 63).

Згідно довідки про заборгованість за природний газ за адресою відповідача в період з 31.03.2016 по 30.09.2020 складає 148431, 21 грн. Разом с тим, з вищезазначеної довідки вбачається, що нарахування вищезазначеної суми заборгованості відбулося 31.03.2016 та в подальшому нарахування за адресою відповідача не здійснювались ( а.с. 7).

З повідомлення Мереф`янського УЕГГ ПАТ «ХАРКІВГАЗ» № 01-21/729 від 06 квітня 2016 року, вбачається, що ОСОБА_1 були порушені вимоги Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою НКРЕКП № 2494 від 30 вересня 2015 року в частині несанкціонованого відбору природного газу, у зв`язку з чим проведено донарахування об`ємів природного газу за граничними об`ємами споживання природного газу на суму 148431,21 грн ( а.с. 35).

Відповідно до вимоги ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» від 03.12.2019 на ім`я ОСОБА_1 , останній необхідно сплатити борг, який станом на 31.10.2019 складає 148431,21 грн.( а.с.4)

Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи (Операторами ГРМ) регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП № 2496 від 30 вересня 2015 року (надалі - Правила постачання природного газу) на виконання пункту 17 частини третьої статті 4 Закону України «Про ринок природного газу».

Відповідно до розділу ІІІ Правил постачання природного газу, Постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України.

Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» здійснює господарську діяльність з постачання природного газу на території Харківської області. На ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» покладено спеціальні обов`язки щодо постачання природного газу населенню Харківської області.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 7, частини першої статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Згідно з п. 1 типового договору № від 01.03.2016, постачальник зобов`язаний постачати природний газ споживачеві та членам його сім`ї та іншим особам, зареєстрованим у квартирі, житловому будинку, для побутових потреб, а споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати надані послуги з газопостачання.

Відповідно до пункту 4 розділу III Правил постачання природного газу - для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання до умов договору. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтями 526 - 527, 530 ЦК України визначено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Частиною другоюстатті 625 ЦК Українипередбачено, що боржник у разі прострочення виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 76, ч.ч. 1, 2 ст. 77, ч. 2 ст. 78 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 12, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 принципу справедливості розгляду справи судом.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, ТОВ « Харківгаз Збут» зазначає, що заборгованість за адресою: АДРЕСА_1 утворилася в період з 31.03.2016 по 30.09.2020.

Також позивач, надає довідку про розрахунок заборгованості з 31.03.2016 по 30.09.2020, з якої вбачається, що заборгованість нарахована 31.03.2016 в розмірі 148 431 грн., інші нарахування за послуги газопостачання в період з 31.03.2016 по 30.09.2020 відсутні ( а.с. 7).

Зі змісту апеляційної скарги та матеріалів справи вбачається, що позивач не заперечує того , що домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 станом на 01.03.2016 року було відключено від системи газопостачання та наполягав тому що донарахування заборгованості з газопостачання здійснено відповідачці у зв`язку із виявленим фактом втручання останньої до газопроводу шляхом несанкціонованого газопроводу, що підтверджується копією акту про порушення № Г.Б.-10/3 від 01 березня 2016 року, наданим відповідачем.

Проте судова колегія не може погодитися з посиланням апелянта про доведеність факту несанкціонованого втручання відповідачки в систему газопостачання. Так, згідно відповіді ТОВ « Харківгаз Збут» від 10.03.2021 акт про порушення № Г.Б.-10/3 від 01 березня 2016 року представниками ТОВ не складався та особи, які вказані в вищезазначеному акті як представники оператора ГРМ, станом на 01.03.2016 та на час надання відповіді у ТОВ « Харківгаз Збут» не працюють ( а.с. 63).

Отже в супереч вимог ст.12,81 ЦПК України позивач не надав суду доказів існування у відповідачки заборгованості з оплати послуг з газопостачання відповідно до обсягів споживання природного газу станом на березень 2016 року у розмірі 148 431.21 грн та несанкціонованого споживання відповідачкою газу шляхом самовільного підключення до газопроводу, тому судова

З огляду на вищевикладене, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про недоведеність позовних вимог.

З огляду на те, що рішення суду відповідає вимогам закону, зібраним по справі доказам, обставинам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає, судова колегія уважає, що апеляційну скарга належить залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Оскільки апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для нового розподілу судового збору, понесеного у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судового збору, понесеного у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384, 391 ЦПК України,суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» залишити без задоволення.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 26 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 19 січня 2022 року.

Головуючий О. Ю. Тичкова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук