ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 538/1614/19 Номер провадження 22-ц/814/473/22Головуючий у 1-й інстанції Бондарь В. А. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Лобова О.А.,

суддів: Дорош А.І., Триголова В.М.,

за участю секретаря судового засідання Коротун І.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 18 листопада 2019 року (час ухвалення рішення з 10:06:26 до 10:54:50; дата виготовлення повного тексту судового рішення не зазначена) у справі за позовом ОСОБА_2 до Жабківської сільської ради Лохвицького району Полтавської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом, просила суд ухвалити рішення, яким встановити юридичний факт, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була троюрідною тіткою ОСОБА_2 та визнати в порядку спадкування за нею право власності на земельну ділянку з кадастровим номером: :00:001:0005, яка розташована на території Луценківської (Жабківської) сільської ради Лохвицького району Полтавської області.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її троюрідна тітка ОСОБА_3 . Вона є її єдиним спадкоємцем. У позасудовому порядку оформити право на спадщину вона не може в зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують ступінь споріднення із спадкодавцем, а також правовстановлюючих документів на спадкове майно, а саме земельну ділянку з кадастровим номером: :00:001:0005, яка розташована на території Луценківської (Жабківської) сільської ради Лохвицького району Полтавської області, що належала ОСОБА_3 на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 217882 від 10.08.2004 року, виданого на підставі розпорядження Лохвицької районної державної адміністрації № 110 від 07.04.2004 року.

Рішенням Лохвицького районного суду від 18 листопада 2019 року позов задоволено.

Встановлено факт, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , була троюрідною тіткою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визнано за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку площею 5,24 га для ведення товарного сільскогосподарського виробництва, що розташована на території Луценківської (Жабківської) сільської ради Лохвицького району Полтавської області, посвідченого Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 217882 від 10.08.2004 року на підставі розпорядження Лохвицької районної державної адміністрації №110 від 07.04.2004 року, кадастровий номер земельної ділянки: :00:001:0005.

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Лохвицького районного суду Полтавської області із заявою про перегляд рішення цього ж суду від 18 листопада 2019 року у зв`язку із нововиявленими обставинами, посилаючись на рішення суду, яким встановлений факт, що він є племінником ОСОБА_3 , і ним поданий позов про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Ухвалою Лохвицького районного суду Полтавської області від 18 січня 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції вимог матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу Лохвицького районного суду Полтавської області від 18 січня 2021 року, стверджуючи про необґрунтованість висновків суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , особа яка не брала участі у розгляді справи, посилаючись на порушення судом першої інстанції вимог матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Лохвицького районного суду від 18 листопада 2019 року та ухвалити нове рішення у справі або направити справу на новий судовий розгляд.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, зазначається, що судом допущено порушення норм процесуального права, оскільки справу було розглянуто не за місцем відкриття спадщини в м. Гадячі.

Матеріали справи не містять належних доказів про те, що ОСОБА_2 є племінницею померлої ОСОБА_3 , він як спадкоємець померлої не був залучений до участі у справі, чим порушено його права.

У відзиві ОСОБА_2 , посилаючись на необґрунтованість доводів апеляційної скарги, прохає рішення суду залишити без змін.

Позивач, зокрема, стверджує, що ОСОБА_1 не міг бути залучений до участі у розгляді цього спору, так як факт його родинних відносин із померлою ОСОБА_3 був встановлений рішенням суду через шість місяців після ухвалення оскаржуваного рішення.

Свідки допитані судом у межах розгляду цієї справи з дотриманням вимог процесуального закону, а твердження ОСОБА_1 про їх необізнаність щодо фактичних обставин є його необґрунтованим припущенням.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 10 березня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Лохвицького районного суду від 18 листопада 2019 року задоволено: рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 18 листопада 2019 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 .

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Лохвицького районного суду від 18 січня 2021 року залишено без задоволення.

Ухвалу Лохвицького районного суду від 18 січня 2021 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 24 листопада 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Постанову Полтавського апеляційного суду від 10 березня 2021 року скасовано у частині скасування рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 18 листопада 2019 року, справу направлено на новий апеляційний розгляд.

Апеляційний суд, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, приходить висновку про закриття апеляційного провадження з таких підстав:

Відповідно до п.3 ч.1 ст.362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та(або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина земельна ділянка площею 5,24 га, яка розташована на території Луценківської сільської ради Лохвицького району, що підтверджується Державним актом про право власності на землю серії ПЛ № 2 2178, кадастровий номер земельної ділянки :00:001:0005.

Постановою нотаріуса Гадяцької державної нотаріальної контори від 24 червня 2019 року ОСОБА_2 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з неможливістю встановити ступінь споріднення між спадкоємцем і спадкодавцем, а також у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Померла ОСОБА_3 є троюрідною тіткою ОСОБА_2 .

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із достовірності показань допитаних свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , а також із того, що у позивачки відсутня можливість оформити право власності на спадкове майно у позасудовому порядку.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд керується такими міркуваннями.

Відповідно до ч.5 ст.411 ЦПК України висновки суду касаційної інстанції, у зв`язку з якими скасовано судові рішення, є обов`язковими для суду першої чи апеляційної інстанції під час нового розгляду справи.

Скасовуючи постанову Полтавського апеляційного суду від 10 березня 2021 року, Верховний Суд звернув увагу на те, що обставини, якими ОСОБА_1 обґрунтовує порушення своїх прав та інтересів, виникли після ухвалення рішення судом першої інстанції, а тому висновок суду апеляційної інстанції про те, що рішенням суду першої інстанції вирішено питання про права та інтереси ОСОБА_1 є помилковим.

Згідно правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 05 вересня 2019 року (справа № 638/2304/17), від 01 серпня 2019 року (справа №412/1277), від 27 серпня 2020 року (справа №127/26512/16), на які зроблено посилання у постанові Верховного Суду від 24 листопада 2021 року, у разі подання апеляційної скарги особою, яка не брала участі у справі, і апеляційним судом встановлено, що судовим рішенням питання про права,свободи, інтереси та обов`язки такої особи не вирішувалося, апеляційне провадження підлягає закриттю, а рішення суду першої інстанції не має переглядатися по суті.

У справі, що переглядається, встановлено, що рішенням Лохвицького районного суду Полтавської області від 21 травня 2020 року задоволена заява ОСОБА_1 встановлений факт, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , була тіткою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Отже, факт родинного зв`язку ОСОБА_1 із померлою ОСОБА_3 , який потенційно породжує у нього право на спадкування, був встановлений судовим рішенням через шість місяців після ухвалення рішення у цій справі.

За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як слідує з пояснень ОСОБА_1 , він звернувся до суду із позовом про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини після померлої ОСОБА_3 , проте за станом на сьогодні рішення про задоволення його позову відсутнє.

Задоволення судом позову ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини також не може бути підставою для скасування рішення у цій справі, так як відповідно до приписів ст.367 ЦПК України апеляційний суд не вправі скасувати рішення суду першої інстанції на підставі нових доказів та відповідних обставин, які не існували на час розгляду спору по суті судом першої інстанції та, відповідно, ним не досліджувалися.

Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 638/13998/14.

З огляду на встановлене відсутні підстави вважати, що оскаржуваним рішенням вирішено питання про права,свободи, інтереси та обов`язки ОСОБА_1 .

Керуючись п.3, ч.1 ст.362, ст.381,ст.384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційне провадження за скаргою ОСОБА_1 на рішення Лохвицького районного суду від 18 листопада 2019 року закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення (у разі проголошення вступної і резолютивної частини судового рішення з дня складення повного судового рішення), шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст ухвали виготовлений

Головуючий суддя : О.А. Лобов

Судді: А.І. Дорош

В.М. Триголов