СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/416/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2022 року Святошинський районний суд м. Києва у складі: головуючої судді - Коваль О.А. за участі секретаря - Волошина А.О. представника позивача ОСОБА_1 представника відповідача ОСОБА_2 розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ) про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна,

В С ТА Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_4 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна подружжя, зокрема квартири АДРЕСА_3 , майнових прав на квартиру АДРЕСА_4 , грошових коштів, які знаходяться на рахунках відповідача на суму 849 749 грн. 99 коп.

Ухвалою суду від 07.07.2021 року у зазначеній справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження.

Представник позивача в підготовчому судовому засіданні 19.01.2022 року заявлені позовні вимоги підтримала. Пітримала також і раніше подане клопотання про витребування доказів, зокрема з АТ "Альфа-Банк", АТ "Універсал Банк", АТ КБ "ПриватБанк" довідки щодо суми коштів та руху коштів за період з 03.03.2013 року по 25.06.2021 року на рахунках відкритих на ім"я ОСОБА_4 , вказуючи що така інформація необхідна їй для аналізу з визначення обсягу спільного майна та його витрачання відповідачем. Вказуючи, що розміщені грошові кошти в банківській установі та які є спільним майном подружжя ймовірно витрачалися відповідачем в період їх шлюбу без згоди позивачки.

Представник відповідача в судовому засіданні 19.01.2022 року пояснила, що проти позовної вимоги про поділ спільного майна подружжя, зокрема квартири АДРЕСА_3 , відповідач не заперечує. Проте, заперечує проти позовних вимог в частині поділу майнових прав на квартиру АДРЕСА_4 , зазначаючи, що відповідно до договору про розірвання Попереднього договору № 3728, який було укладено позивачкою 22.09.2021 року такі майнові права відсутні. Зазначила представник відповідача і про заперечення в частині позовних вимог про поділ грошових коштів, які знаходяться на рахунках відповідача на суму 849 749 грн. 99 коп., осккільки такі кошти наразі відсутні на рахунках та витрачалися в період шлюбу сторін. Зазначила представник і те, що сторони фактично припинили шлюбні відносини з вересня 2021 року, а тому витрачені кошти до цього часу були витрачені відповідачем та позивачкою спільно, як подружжям, тому поділу не підлягають. З огляду на зазначене, представник відповідача просила в задоволенні клопотання представника позивача про витребування доказів відмовити.

Представник позивача на запитання суду зазначила, що про розірвання Попереднього договору № 3728, який було укладено позивачкою 22.09.2021 року їй нічого не відомо, тому вимоги в цій частитні наразі є актуальними. Зазначила представник позивача і те, що сторони дійсно з вересня 2021 року шлюбні відносини не підтримують. Інформація з банківських рахунків сам з 03.03.21012 року по 25.06.2021 року необхідна їй для аналізу використання відповідачем спілних з позивачем коштів в період їх шлюбних відносин. Оскільки, є ймовірність, що деякі суми таких коштів були витрачені відповідачем без дозволу позивачки.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно ч.1, ч.2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до частини першої статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Конструкція статті 60 СК України передбачає застосування презумпції спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу.

Згідно ст. 63 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.

Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена.

Згідно вказаних норм вбачається презумпція згоди одного з подружжя на розпорядження спільним майном,за виключенням певних договорів.

Згідно п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 N 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя " вирішуючи спори про поділ майна подружжя, суди повинні враховувати, що само по собі розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте за час шлюбу. Проте розпорядження таким майном після розірвання шлюбу здійснюється колишнім подружжям виключно за взаємною згодою відповідно до положень ЦК ( 435-15 ), оскільки в таких випадках презумпція згоди одного з подружжя на укладення другим договорів з розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності подружжя вже не діє.

Згідно п. 23 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання.

Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

В судовому засіданні 19.01.2022 року, як представник позивача, так і представник відповідача зазначили, що шлюбні відносини між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 фактично припинені з вересня 2021 року.

Тоді як, представник позивача просить витребувати інформацію, яка містить банківську таємницю і по руху коштів з 03.03.2013 року по 25.06.2021 року, тобто в пероід шлюбу сторін та спільного ведення господарства, тоді як така інформація не відноситься до предмету доказування. В даному випадку не є обгрунтованими доводи сторони позивача, що така інформація необхідна представнику задля проведення аналізу використання відповідачем спілних з позивачем коштів в період їх шлюбних відносин. Не може бути вагомим аргументом для задоволення клопотання про витребування доказів і висловлена представником позивача ймовірність, що деякі суми таких коштів були витрачені відповідачем без дозволу позивачки. В даному випадку суд також зважає і на презумпцію згоди одного з подружжя на розпорядження спільним майном, яке в даному випадку не стосується певних видів правочинів.

Представником позивача було також заявлено клопотання про долучення доказів, які перераховані у відповідній заяві. При вирішення цього клопотання суд вважає за необхідне його задовольнити, оскільки таке належним чином вмотивоване та обгрунтоване.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, закриття провадження у справі, закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Згідно із п. 15 ч. 2 ст. 197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті.

Оскільки, всі необхідні процесуальні дії щодо підготовки справи до розгляду по суті виконані, розглянуті всі заявлені клопотання, тощо, суд вважає за необхідне справу призначити до розгляду у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження, встановивши загальний порядок дослідження доказів у справі на 16.03.2022 року на 14:00 год.

Справа підлягає розгляду суддею одноособово.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 71, 81, 82, 189, 196-198, 200, 259-261, 353ЦПК України, СК України,

УХВАЛИВ:

Закрити підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна.

Клопотання представника позивача про витребування доказів, залишити без задоволення.

Клопотання представника позивача про долучення доказів від 26.10.2021 року, задовольнити.

Призначити справу до судового розгляду по суті на 16.03.2022 року на 14:00 год. у приміщенні Святошинського районного суду м. Києва (м. Київ, Якуба Колоса, 27А, зал № 63), встановивши загальний порядок дослідження доказів у справі.

Справу розглядати суддею одноособово.

Копії ухвали направити учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.А. Коваль