Справа № 373/35/22
Номер провадження 2/373/221/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2022 року суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області Хасанова В.В. розглянула заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документу, який оскаржується боржником у суді,

ВСТАНОВИВ:

28.12.2021 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 20.10.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною за № 11998 про звернення стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Ідея Банк» (код 19390819) заборгованості за договором кредиту та страхування №Z06.00608.005875597 від 28.10.2019.

Також просить стягнути з АТ «Ідея Банк» на свою користь судові витрати в розмірі 908 грн та 454 грн.

Разом з позовною заявою ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить зупинити стягнення за виконавчим написом, вчиненим 20.10.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною за № 11998 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову посилається на те, що з приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Сидорчуком А.А. відкрито виконавче провадження № 67700685 з примусового виконання виконавчого напису та винесено постанову від 29.11.2021 про стягнення з ОСОБА_1 основної винагороди в сумі 37223,67 грн, що тягне за собою порушення його майнових прав та інтересів, тому невжиття заходів забезпечення позову може призвести до того, що кошти позивача будуть стягнуті, а позивач не зможе захистити або поновити свої права в межах цього судового провадження без нових звернень до суду. Виходячи із специфіки вказаного виду забезпечення прозову (зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку), зважаючи на наявність зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та предметом позовних вимог, наявності в спірних відносинах ризику утруднення та унеможливлення виконання рішення по даній справі, позивач вимушений подати заяву про вжиття заходів щодо забезпечення позову.

Дослідивши вказану заяву про забезпечення позову та матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути подану заяву без повідомлення учасників справи.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ч. 2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефектний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

В силу вимог частини 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз`яснень пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605цс16 від 25.05.2016, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову не порушує принципів змагальності і рівності перед законом, оскільки мета забезпечення позову це тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення, а також перешкоджання завдання шкоди позивачу.

За змістом ч. 1 ст. 151 ЦПК України, єдиною підставою для забезпечення позову є відповідна письмова заява будь-якої з осіб, які беруть участь у справі. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Підстави зупинення вчинення виконавчих дій регламентовані ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження». Вказаною нормою визначений виключний перелік підстав зупинення вчинення виконавчих дії, які вчиняються державним виконавцем шляхом винесення відповідної постанови. Тобто, законодавством чітко визначені обставини, які можуть бути підставою для зупинення виконавчого провадження, та порядок вирішення питання про зупинення виконавчого провадження, а саме зупинення виконавчого провадження вирішується безпосередньо державним виконавцем, на примусовому виконанні якого знаходиться виконавче провадження.

Одним із видів такого забезпечення відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України є зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий напис нотаріуса є виконавчим документом, відтак в разі його оскарження норма пункту 6 частини першої статті 150 ЦПК України підлягає прямому застосуванню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає обов`язковому зупиненню у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Отже, оскільки невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса може ускладнити ефективний захист позивачем своїх прав у випадку фактичного виконання виконавчого напису, до вирішення справи по суті, тому суддя вважає, що стягнення на підставі оспорюваного виконавчого напису слід зупинити.

Таким чином, задоволення вимоги позивача про зупинення стягнення на підставі оспорюваного виконавчого напису нотаріуса є підставою для припинення виконавцем вчинення будь-яких дій щодо його виконання.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги щодо зупинення стягнення за виконавчим написом є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Питання щодо розподілу судових витрат підлягає вирішенню під час розгляду цивільної справи по суті спору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149, 150 ЦПК України, ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження»,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документу, який оскаржується боржником у суді, - задовольнити.

Зупинити стягнення по виконавчому провадженню № 67700685 від 29.11.2021, відкритому на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною за № 11998 від 20.12.2021 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Ідея Банк» (код 19390819) заборгованості за договором кредиту та страхування №Z06.00608.005875597 від 28.10.2019.

Копію ухвали направити приватному виконавцю виконавчого округу Київської області Сидорчуку Андрію Анатолійовичу (вул.Спартаківська, 12, офіс 1, м.Біла Церква, Київська область, 09117) - для негайного виконання та вжиття відповідних заходів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя В. В. Хасанова