Справа № 183/6341/20
№ 2/183/1512/21
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 січня 2022 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:
головуючої судді Сороки О.В.,
секретаря судового засідання Устименко М.О.,
розглянувши, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,
представник позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача ОСОБА_3 ,-
В обґрунтування позову ОСОБА_4 зазначив, що був власником автомобіля марки БМВ, 1996 року випуску, на литовській реєстрації, державний знак НОМЕР_1 , який він придбав без будь-яких офіційних документів у вересні 2017 року, з метою подальшого переоформлення на своє ім`я. Право власності на цей автомобіль ніким не оспорювало ся, тому позивач вважав себе повноправним його володільцем, внаслідок чого на початку серпня 2018 року уклав усний договір з ОСОБА_2 про реалізацію зазначеного автомобіля. Після обговорення всіх деталей договору, в тому числі щодо ціни продажу, позивач передав автомобіль ОСОБА_2 , а останній повинен був його відремонтувати, продати та сплатити позивачеві грошові кошти від продажу у розмірі 1500 доларів США.
Відповідач погодився на такі умови договору, повинен був сплатити позивачеві грошові кошти у розмірі 1500 доларів США, однак умови договору не були виконані, в жовтні 2018 року позивач дізнався, що автомобіль проданий відповідачем, останній ухиляється від виконання своїх зобов`язань, кошти не повертає, перестав відповідати на його дзвінки.
24.01.2020 року позивач звернувся до Новомосковського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області із заявою про вчинення шахрайських дій, однак 20.02.2020 року перевірка його заяви була припинена, поліцейським складено висновок про те, що ці правовідносини регулюються нормами цивільно-правового характеру.
Позивач наполягає на тому, що довіряв відповідачеві, тому і не було укладено ніяких письмових договорів.
Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, відзив на позов не подав, повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, тому відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, зі згоди позивача, судом проведений заочний розгляд справи.
18.11.2020 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Сороку О.В. (а.с. 12).
Ухвалою суду від 06 квітня 2021 року відкрите спрощене позовне провадження у справі (а.с. 16).
В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, посилаючись на ті ж підстави, просили задовольнити їх в повному обсязі.
Свідок ОСОБА_5 надала суду показання про те, що приблизно восени 2018 року вона була свідком того, як несправний автомобіль марки БМВ, був відбуксований її чоловіком з місця проживання позивача в АДРЕСА_1 до гаражів, які розташовані в смт.Гвардійське Новомосковського району. З розмови між ОСОБА_1 та невідомою особою вона зрозуміла, що ОСОБА_1 доручив цій особі відремонтувати та продати автомобіль, а той повинен був сплатити 1500 доларів США.
Свідок ОСОБА_6 надала суду показання про те, що у власності ОСОБА_1 був автомобіль марки БМВ, без реєстрації, без документів, який ОСОБА_2 повинен був відремонтувати та продати. У серпні 2018 року ОСОБА_1 передав автомобіль ОСОБА_2 , останній повинен був віддати кошти після продажу автомобіля. Однак, в подальшому вони побачили цей автомобіль в м.Новомосковську, намагалися зв`язатися з відповідачем, тонній перестав відповідати на дзвінки. Перед цим говорив, що кошти витратив на лікування сина, однак ця інформація теж була неправдивою.
Суд, заслухавши осіб, що беруть участь у справі, а також докази, з точки зору належності, допустимості, а у своїй сукупності, з точки зору достатності та достовірності, дійшов до наступних висновків.
Обставини, встановлені судом.
24.01.2020 року до Новомосковського відділу поліції надійшла заява від ОСОБА_1 , який просив прийняти міри до ОСОБА_2 , який не повертає йому борг у розмірі 1500 доларів США. В ході допиту ОСОБА_1 , останній надав пояснення, аналогічні, викладені у позовній заяві. Опитати ОСОБА_2 не виявилося можливим, внаслідок чого повідомлення ОСОБА_1 було розглянуте, останньому роз`яснено право на звернення до суду (а.с. 10).
Доказів наявності взагалі та належності ОСОБА_1 автомобіля марки БМВ, 1996 року випуску, на литовській реєстрації, державний знак НОМЕР_1 , суду не надано.
За змістом ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ст. 124 Конституції України, ст. 15 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.
Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті).
Отже, правочином є перш за все вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. Здійснення правочину законодавством може пов`язуватися з проведенням певних підготовчих дій учасниками правочину (виготовленням документації, оцінкою майна, інвентаризацією), однак сутністю правочину є його спрямованість, наявність вольової дії, що полягає в згоді сторін взяти на себе певні обов`язки (на відміну, наприклад, від юридичних вчинків, правові наслідки яких наступають у силу закону незалежно від волі його суб`єктів). У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети; породжуючи правовий наслідок, правочин - це завжди дії незалежних та рівноправних суб`єктів цивільного права.
Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (частина перша статті 205 ЦК України).
Загальні вимоги до письмової форми правочину встановлені у статті 207 ЦК України. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.
Відповідно до вимог ст. 1000 ЦК України - за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя. Договором доручення може бути встановлено виключне право повіреного на вчинення від імені та за рахунок довірителя всіх або частини юридичних дій, передбачених договором. У договорі можуть бути встановлені строк дії такого доручення та (або) територія, у межах якої є чинним виключне право повіреного.
Отже, метою договору доручення є здійснення повіреним прав довірителя, набуття, зміна і припинення для нього прав та обов`язків шляхом здійснення угод, тому повірений має діяти в тих межах, які встановлені довірителем відповідно до змісту наданого йому доручення.
Відповідно до частини першої статті 241 ЦК України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.
Вчинення юридичних дій, які чітко не визначені в договорі доручення, навіть, якщо вони спрямовані на досягнення кінцевої мети, задля якої укладено такий договір, і не охоплюються змістом договору доручення, можуть створювати, змінювати, припиняти цивільні права та обов`язки довірителя тільки за умови їх схвалення останнім.
Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними. Повірений зобов`язаний вчиняти дії відповідно до змісту даного йому доручення. При цьому, договір доручення може бути укладений як в усній, так і в письмовій формі. Форма цього договору залежить від ціни правочину, який повірений уповноважений вчинити від імені довірителя, а також від умов, передбачених ст.ст.205-209 ЦК України.
Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, окрім випадків, установлених цим кодексом.
Аналізуючи викладене, суд приходить до переконання про відмову у задоволенні позову, суду не надано належних та допустимих доказів наявності укладеного між сторонами договору-доручення на відчуження транспортного засобу, який би на відповідній правовій підставі належав позивачеві.
Судові витрати віднести за рахунок держави.
На підставі, викладеного, керуючисьст.ст. 2, 4, 81, 82, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273, 280 ЦПК України, суд, -
Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні його позову до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів.
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів, з моменту ухвалення ним цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В.Сорока.