Справа№938/560/21
Провадження № 2/938/21/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2022 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Джуса Р.В.

за участю секретаря судових засідань Мартищук Н.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу

за позовом: ОСОБА_1 ,

до відповідача: ОСОБА_2 ,

про стягнення аліметів на утримання неповнолітньої дитини,

за участю:

позивача: не з`явився;

відповідача: ОСОБА_2 ;

Обставини справи.

ОСОБА_1 звернулася до Верховинського районного суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Ухвалою від 27.09.2021 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначив справу до розгляду в судовому засіданні на 20.10.2021.

Позивач в судове засідання 20.10.2021 не з`явилася, у позовній заяві просила справу розглянути без її участі, на підставі наявних у ній доказів.

В судове засідання 20.10.2021 з`явився відповідач ОСОБА_2 , який просив розгляд справи відкласти у зв`язку з тим, що ним лише в день проведення судового засідання отримано ухвалу про відкриття провадження та позовні матеріали. У зв`язку з цим, розгляд справи було відкладено на 11.11.2021.

Ухвалами суду від 11.11.2021 та 26.11.2021, у зв`язку з неявкою в судове засідання відповідача ОСОБА_2 та відсутністю доказів про отримання ним повідомлення про дату, час та місце судового засідання, розгляд справи було відкладено на 26.11.2021 та 14.12.2021.

13.12.2021 через канцелярію суду відповідач ОСОБА_2 подав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнав частково.

В судове засідання 14.12.2021 з`явився відповідач ОСОБА_2 , однак у зв`язку з відсутністю доказів про надсилання позивачу відзиву на позовну заяву, розгляд справи було відкладено на 13.01.2022.

В судове засідання 13.01.2022 з`явився відповідач ОСОБА_2 . Долучив до матеріалів справи докази надсилання відзиву на позовну заяву позивачу. В даному судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав частково.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Правова позиція позивача.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що 19.12.2017 між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від спільного подружнього життя у них народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Син, ОСОБА_3 зареєстрований та проживає разом із матір`ю, тобто позивачем по справі. Батько - ОСОБА_2 проживає окремо.

Позивач зазначає, що на сьогоднішній день вона сама, власними силами матеріально забезпечує та виховує дитину, відповідач не бере участі у вихованні сина, не надає належної матеріальної допомоги на його утримання, хоча має змогу таку надавати. Сплачувати аліменти у добровільному порядку відповідач відмовляється, а тому вона змушена звернутися д суду Просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Правова позиція відповідача.

Відповідач скористався своїм процесуальним правом, подав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнав частково. Зазначає, що викладені у позовній заяві обставини не відповідають дійсності та не підтверджені належними та допустимими доказами. Позивачем не зазначено, ту обставину, що у нього є інші аліментні зобов`язання. Зокрема, що згідно виконавчого листа, виданого Косівським районним судом №347/129/19 з нього проводиться стягнення аліментів на утримання трьох неповнолітніх дітей від першого шлюбу. Окрім цього зазначає, що він за власні кошти відремонтував житловий будинок, в якому проживає позивач разом із їхнім спільним неповнолітнім сином, а також по можливості надає кошти на утримання сина. У зв`язку з цим просить позовні вимоги задовольнити частково та стягувати з нього аліменти на утримання сина у розмірі 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, тобто не більше, як 1300,00грн.

В судовому засіданні надав пояснення в яких підтвердив, що дійсно перебував у зареєстрованому шлюбі з позивачкою та від спільного подружнього життя у них народився син ОСОБА_3 , який на даний час проживає із позивачкою.

Зазначив, що не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання сина в розмірі 1350 грн.

Фактичні обставини встановлені судом.

Судом встановлено, що між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстровано 19 грудня 2017 року у Косівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис №125, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 від 19.12.2017 (а.с.3 зворот).

Від спільного подружнього життя у сторін народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія НОМЕР_2 від 28.03.2018 (а.с.3).

Згідно з довідкою про склад сім`ї від 10.08.2021 №2040 виданою виконкомом Косівської міської ради Косівського району Івано-Франківської області, ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та до складу її сім`ї входить неповнолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

Згідно довідки №17944/207-26/2 від 10.12.2021, виданої Косівським відділом ДВС у Косівському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ) вбачається, що на виконанні у відділі ДВС перебуває виконавчий лист, виданий 09.04.2019 Косівським районним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі по 1300,00грн щомісячно на кожну дитину. Стягнення аліментів розпочато з 09.04.2019. Станом на 10.12.2021 нараховано аліментів на суму 127530,00 грн, сплачено 23444,38грн, заборгованість становить 104085,62грн (а.с.32)

Згідно довідки №269/2021 від 08.12.2021, виданої Зеленською сільською радою Верховинського району Івано-Франківської області гр. ОСОБА_2 на території с. Бистрець ніякого майна у власності чи користуванні немає (а.с.33).

Оцінка суду.

Як вбачається із позовної заяви, спірні правовідносини виникли між сторонами у зв`язку із утриманням їхнього спільного неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідні правовідносини врегульовано положеннями Сімейного кодексу України.

Так, відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

З врахуванням положень ч.ч.2, 3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Судом встановлено, що між сторонами 19.12.2017 було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 від 19.12.2017. Від спільного подружнього життя у сторін народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зокрема, згідно свідоцтва про народження Серія НОМЕР_2 від 28.03.2018 виданого Косівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області 28.03.2018, батьками ОСОБА_3 є- ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

На даний час, неповнолітній ОСОБА_3 проживає разом зі своєю матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 та знаходиться на її утриманні. Батько ОСОБА_2 з ними не проживає.

Відповідач у судовому засіданні надав пояснення в яких підтвердив, що на даний час проживає окремо. Син ОСОБА_3 проживає разом із позивачкою ОСОБА_1 .

В той же час судом встановлено, що сторони не дійшли згоди щодо визначення способу виконання відповідачем свого обов`язку з утримання неповнолітньої дитини. Позивач зазначає, що відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає, хоча має змогу таку допомогу надавати.

А тому, з врахуванням наведеного, вимога позивача про стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітньої дитини є підставною.

При визначенні розміру аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача суд виходить з такого.

Згідно з ч.3 ст.181СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, з якими проживає дитина.

Згідно з ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки ,сина; 3-1)наявність н аправі власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна т амайнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2)доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст.8 Закону України«Про охоронудитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Як вбачається з п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 Х11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).

Позивач просить суд стягувати аліменти у твердій грошовій сумі, а саме в сумі по 2500,00грн щомісячно починаючи із дати подання позовної заяви до суду, оскільки такий розмір буде достатнім для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У позовній заяві позивач зазначає, що має мінливий дохід, а тому не має можливості самостійно утримувати дитину.

Вимогами ст. ст. 13, 81ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2022 рік» визначено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні.

Згідно ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (ст.141 СК України).

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст.7СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дитини.

Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує потреби дитини даного віку, матеріальний стан позивачки, факт перебування дитини на утриманні позивача, матеріальне становище відповідача, який є працездатним, ту обставину, що він має інші аліментні зобов`язання, а саме сплачує аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей, про що надав відповідні докази, стан його здоров`я, який є задовільним, стан здоров`я дитини, матеріальне становище та потреби дитини в їжі, одязі, засобах особистої гігієни, забезпеченні належних побутових умов та умов для належного гармонійного розвитку.

При цьому, суд не бере до уваги, зазначені у відзиві посилання відповідача на те, що ним було самостійно за власні кошти відремонтовано житловий будинок позивача та те що він надає кошти на утримання сина, оскільки жодних доказів на підтвердження цього ним не надано.

Разом з тим, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів в розмірі по 2500,00 грн є завищеними. Позивачем, в порушення вимог ст. 81 ЦПК України, не доведено належними та допустимими доказами можливість сплати відповідачем аліментів у заявленому розмірі.

На підставі наведеного, врахувавши обраний позивачем спосіб стягнення аліментів, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, те що обов`язок утримувати дитину до досягнення повноліття покладений на обох батьків, суд вважає, що позов слід задовольнити частково та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі, у розмірі 1700 гривень 00 копійок (тисячу сімсот гривень нуль копійок) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які підлягають індексації відповідно до закону, щомісячно, починаючи із дня звернення з позовом до суду, а саме з 07 вересня 2021 року.

У відповідність до положень ст. 430 ЦПК України, враховуючи, задоволення позовних вимог позивачки, слід допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу аліментів за один місяць.

Судові витрати.

З відповідача підлягають стягненню на користь держави 908,00грн судового збору, оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від сплати такого на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись статтями 10-13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

позов задовольнити повністю частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі, у розмірі 1700 гривень 00 копійок (тисячу сімсот гривень нуль копійок) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які підлягають індексації відповідно до закону, щомісячно, починаючи із дня звернення з позовом до суду, а саме з 07 вересня 2021 року.

Допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 908 гривень 00 копійок (дев`ятсот вісім гривень нуль копійок).

В задоволенні решта позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; персональний ідентифікаційний номер- НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстроване місце проживання: село Бистрець, Верховинського району Івано-Франківської області, фактичне місце проживання : АДРЕСА_1 персональний ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 .

Повний текст рішення складено 18.01.2022.

Суддя Роман ДЖУС