Єдиний унікальний номер 233/3359/21
Номер провадження 22-ц/804/211/22
Єдиний унікальний номер 233/3359/21 Головуючий у 1 інстанції Мартиненко В.С.
Номер провадження 22-ц/804/211/22 Доповідач Агєєв О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2022 року м. Бахмут

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Агєєва О.В.,

суддів: Канурної О.Д., Космачевської Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Гуляєва М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Бахмут Донецької області цивільну справу №233/3359/21 за позовною заявою Органу опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Костянтинівської міської ради до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини, з апеляційною скаргою Органу опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Костянтинівської міської ради на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 20 вересня 2021 року, ухвалене у складі судді Мартиненко В.С., -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2021 року до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з вказаним позовом звернувся Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Костянтинівської міської ради з позовом до ОСОБА_1 . В обґрунтування вказаних вимог позивач посилався на те, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості про батька дитини внесені в актовий запис про народження дитини на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. Мати разом з дитиною тривалий час проживали за адресою: АДРЕСА_1 . Мати не працює, зловживає алкоголем, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує сина необхідним харчуванням, одягом, взуттям, медичним доглядом, його лікуванням, що негативно впливає на його фізичний та моральний розвиток. З кінця 2019 року ОСОБА_1 разом з сином проживала без реєстрації та без укладення шлюбу у ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , який застосовував до них домашнє насильство. Перебуваючи в стані сп`яніння після сумісного вживання алкогольних напоїв із ОСОБА_1 виганяв її разом із сином з будинку на вулицю, та вони найчастіше ночували у знайомих. Наприкінці 2020 року ОСОБА_1 всупереч інтересам родини та сина продала будинок АДРЕСА_1 під розбирання, отримані кошти витратила на свої потреби, в тому числі на придбання алкоголю. 14 травня 2021 року ОСОБА_3 погрожував ОСОБА_1 та неповнолітній ОСОБА_2 вступився за матір, співмешканець матері наніс йому декілька ударів по голові. Мати про здоров`я дитини та його безпеку не турбувалась, до медичних закладів для надання медичної допомоги сину не звернулась, до органів поліції заяву про притягнення кривдника сина до передбаченої законом відповідальності не подавала. 18 травня 2021 неповнолітній прийшов до закладу здобуття освіти з явними ознаками тілесних ушкоджень, пояснив педагогам про те, що з ним сталося 14.05.2021. Мати в цей час знов вживала алкогольні напої разом з кривдником ОСОБА_3 , про сина не дбала. Неповнолітній ОСОБА_2 був доставлений до травмпункту КНП «БЛІЛ КМР», а потім госпіталізований для лікування до педіатричного відділення зазначеного медичного закладу. Відомості про відкрите за фактом побиття ОСОБА_2 кримінальне провадження за № 0000207 внесені до ЄРДР 21.05.2021. Педагогами закладу здобуття освіти, спеціалістами служби у справах дітей, а також на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Костянтинівської міської ради 02.06.2021 мати ОСОБА_1 була попереджена про неприпустимість подальшого невиконання батьківських обов`язків, обіцяла змінити свою поведінку - працевлаштуватись, припинити зловживати алкоголем, створити для сина необхідні житлові умови. Для вирішення житлових потреб родині були надані тимчасові місця в комунальному закладі «Центр обліку бездомних осіб та будинок нічного перебування» Костянтинівської міської ради. Але ОСОБА_1 не зважаючи на вжиті профілактичні заходи, продовжує нехтувати своїми батьківськими обов`язками, не виконує рекомендації фахівців із соціальної роботи. Після зауважень фахівців закладу 03 липня 2021 року з приводу зловживання алкоголем вона пішла з центру, покинувши сина. 06 липня 2021 за вказаним фактом було складено акт органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставлено до педіатричного відділення КНП «БЛІЛ КМР». В подальшому ОСОБА_2 тимчасово влаштований до родини тітки ОСОБА_4 . Мати ОСОБА_1 свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно сина, зловживає алкоголем, що несе загрозу життю, здоров`ю та моральному вихованню дитини.

У зв`язку з наведеним Орган опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Костянтинівської міської ради просив позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав щодо дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та передати органу опіки та піклування виконавчого комітету Костянтинівської міської ради для подальшого влаштування дитини, стягнути з ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі однієї чверті її заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до повноліття дитини.

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 20 вересня 2021 року відмовлено в задоволені позовних вимог Органу опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Костянтинівської міської ради до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини.

Не погодившись з зазначеним рішенням, позивач Орган опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Костянтинівської міської ради подав апеляційну скаргу, у якій просив рішення суду скасувати, задовольнивши позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування зазначив, що суд належним чином не дослідив обставини, що характеризують особу відповідачки, яка не працює, не має самостійного доходу, своє житло зруйнувала, зловживає спиртними напоями. Відповідач ці факти не спростовує. Не підтверджено допустимими доказами, що відповідач працевлаштувалася, виявляє бажання піклуватися про сина. Так, вона тільки висловлювала сподівання, що буде працювати, зніме житло та не буде зловживати алкоголем. Пропуск, наданий відповідачем свідчить, що вона є стажером на ПрАТ «Український бекон», та не дає підстави вважати, що відповідачка працює та отримує постійний дохід. Навіть після попереджень, зроблених ОСОБА_1 та після профілактичних робіт вона покинула сина наодинці, з сином не зв`язувалась. Суд першої інстанції не надав оцінку доказам про стан здоров`я дитини, якій співмешканцем матері було завдано тілесні ушкодження. При цьому ОСОБА_2 зазначав, що йому комфортніше жити з тіткою ОСОБА_4 . Крім того, ОСОБА_1 діяла всупереч інтересів дитини, коли просила закрити кримінальне провадження відносного свого співмешканця, який спричинив її сину тілесні ушкодження, та спонукала сина до подальшого проживання у ОСОБА_3 . Судом також не надано оцінку висновку органу опіки та піклування №890/26 від 22.07.2021 року. Крім того, до апеляційної скарги додано нові докази, а саме - постанову Костянтинівського міськрайонного суду від 12 серпня 2021 року, якою ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП у зв`язку з ухиленням від виконання своїх батьківських обов`язків, передбачених законом, щодо життя та виховання свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 . Крім того, ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 14 вересня 2021 року кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000207 від 21 травня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відмовою законного представника потерпілого ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надійшов.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явились в судове засідання, оскільки, відповідно до частини 2 ст.372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишенню без змін з наступних підстав.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка міста Костянтинівка Донецької області, є матір`ю неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості про батька до актового запису записані на підставі ч. 1 ст. 135 СК України, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 23 листопада 2005 року Костянтинівським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції (актовий запис №583 від 23.11.2005 року), витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України за № 9 від 14.09.2012 р., копії яких долучені до матеріалів справи.

Відповідно до відомостей, наданих відділом реєстрації Костянтинівської міської ради 28.07.2021 р. за № 2534/09, відомостей паспорту громадянина України, довідки № 179 про реєстрацію місця проживання особи від 10.02.2020р., ОСОБА_1 разом із сином ОСОБА_2 мають зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

18 травня 2021 року головним спеціалістом Служби у справах дітей Костянтинівської міської ради разом із старшим дільничним офіцером поліції ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області обстежено умови мешкання сім`ї Вербицьких за місцем реєстрації по АДРЕСА_1 , про що складено відповідний акт, з якого вбачається, що на території домоволодіння відсутні огорожа та споруди, на земельній ділянці є порослі дерев, рештки будинку у вигляд фундаменту та купи будівельного сміття, та рештки літньої кухні-флігелю у вигляді фундаменту, напівзруйнованих стін та купи будівельного сміття. Будь-які умови для проживання на території домоволодіння відсутні. Мати ОСОБА_1 продала будинок під розбирання, разом із сином проживають в співмешканця матері. Мати не працює, тимчасово працювала прибиральницею на ринку, зловживає алкоголем, про потреби родини не турбується. До акту обстеження умов мешкання від 18.05.2021 долучені відповідні світлини зруйнованого будинку.

Згідно з повідомлення в.о. директора Костянтинівського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 4 від 18.05.2021 року на ім`я начальника Служби у справах дітей щодо вжиття заходів до родини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який 17.05.2021 після дистанційного навчання прийшов до школи з ознаками побиття на обличчі, пояснив, що отримав забої від співмешканця матері під час бійки між дорослими, захищаючи матір від побиття. Через асоціальний спосіб життя родина Вербицьких фактично втратила (частково розібраний) житловий будинок за місцем реєстрації, мешкає в приміщення співмешканця за адресою АДРЕСА_2 . Тому після бійки хлопець з матір`ю залишаються на житловій території співмешканця. Матеріальне утримання дитини незадовільне.

18 травня 2021 спеціалістами служби у справах дітей Костянтинівської міської ради та Костянтинівського міського центру соціальних служб складено акт про відвідування сім`ї, згідно із яким на базі ЗЗСО № 4 неповнолітній ОСОБА_2 повідомив, що 14.05.2021 його вітчим скоїв щодо нього домашнє насильство (вдарив декілька разів по голові). У дитини наявні синці під очами, подряпини, гематоми на голові. Здійснено інспектування за адресою зареєстрованого місця проживання сім`ї, будинок зруйнований. Здійснено інспектування за адресою: АДРЕСА_2 , де фактично мешкає мати з дитиною та співмешканцем ОСОБА_3 . До будинку ОСОБА_1 не пустила, перебувала в стані алкогольного сп`яніння, з її слів другий день. Її було повідомлено про госпіталізацію дитини до закладу охорони здоров`я, проведено бесіду щодо неприпустимості вчинення домашнього насилля та відповідальності за його скоєння.

Також 18 травня 2021 року фахівцями Костянтинівського міського центру соціальних служб складено акт про оцінку потреб сім`ї ОСОБА_1 , яким встановлено, що дитина ОСОБА_2 має синці навколо очей, забиття на скроні та потилиці. Зі слів дитини він миється один раз на місяць. Дитина скаржиться, що вітчим наніс йому травми грудної клітини. Зі слів директора школи та педагогів дитина регулярно відвідує школу, в той час, коли матір не вживає алкоголь та працює, дитина має охайний вигляд, чистий одяг. Але, коли матір не працює і пиячить, дитина має занедбаний вигляд. Дитина часто не має коштів на харчування і буває голодним. Зі слів дитини дома не завжди є повноцінне харчування, буває часто голодним, в день інспектування дитина нічого не їла. Вітчим систематично вчиняє домашнє насилля. Стосунки з матір`ю задовільні. Під час інспектування ОСОБА_1 не дала зайти до приміщення, в якому мешкає разом з сином та співмешканцем. Будинок за місцем реєстрації відсутній. Мати під час бесіди була в стані алкогольного сп`яніння, не могла дати пояснення та інформацію фахівцям.

18 травня 2021 року фахівцями Костянтинівського міського центру соціальних служб складено висновок оцінки потреб сім`ї ОСОБА_1 , відповідно до якого потреби дитини не задовольняються, вчинюється домашнє насилля, несприятливий психоемоційний клімат (зловживання спиртними напоями, асоціальний спосіб життя) для життя та розвитку дитини. Мати має низький батьківський потенціал, не спроможна в повній мірі виконувати батьківські обов`язки, зловживає спиртними напоями, не має стабільної роботи. Між матір`ю та співмешканцем відбувається домашнє насилля, що негативно впливає на психологічний стан дитини. Дитина потребує медичної допомоги, поглибленого огляду медичними працівниками. Повернення до сім`ї, де мешкає кривдник, є недоцільним.

Із заяви ОСОБА_5 від 20.05.21 до Служби у справах дітей, копія якої долучена до матеріалів справи, випливає, що вона є дочкою ОСОБА_1 та сестрою ОСОБА_2 та вона повідомила про те, що ОСОБА_1 останні п`ять років зловживає алкоголем, про дитину не піклується, будинок продала під розбирання, внаслідок чого неповнолітній ОСОБА_2 , вона та її дитина залишилися без житла. До себе ОСОБА_2 взяти не може.

Заявою від 20.05.21 ОСОБА_6 повідомила ССД про те, що ОСОБА_1 зловживає спиртними напоями, проживає із співмешканцем, який бив неповнолітнього ОСОБА_2 . Матір ніякої допомоги дитині не надає, своє житло розібрала, а кошти витратила на придбання алкогольних напоїв. Дитина багато разів ночувала у ОСОБА_6 , коли його виганяли з дому.

21 травня 2021 року відповідач ОСОБА_1 на ім`я начальника служби у справах дітей надала заяву, в якій надала пояснення з приводу подій, що відбувались 14.05.2021. Так вона разом із сином зустріла свого співмешканця ОСОБА_3 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння. Під час сварки він штовхнув її, а син почав за неї заступатися. Після чого син почав убігати від ОСОБА_3 , а той його доганяти. І потім почав його бити по голові. Прохожий викликав поліцію. Приїхали дві патрульні машини, проте її співмешканець втік. Власний будинок, де має зареєстроване місце проживання дитини, вона продала під розбирання в 2020 році за 1600 грн, які витратила на придбання продуктів харчування та спиртні напої. Останні два роки разом із сином проживають у співмешканця. Бажає проживати з дитиною, для чого має намір орендувати квартиру, знайти роботу, зобов`язалася не вживати спиртні напої.

Відповідно до довідки відділу поліції № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області матеріали перевірки за фактом вищенаведених подій з нанесення ОСОБА_3 тілесних ушкоджень неповнолітньому ОСОБА_2 , що відбулись 14.05.2021 року, внесені до ЄРДР № 0000207 від 21.05.2021, встановлені фактичні дані, які можуть містити ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 КК України. Вказані обставини підтверджуються копією витягу з ЄРДР № 0000207 від 21.05.2021.

Заявою від 27.05.2021 ОСОБА_4 повідомила ССД про те, що вона є сестрою ОСОБА_1 . Останні 5-6 років ОСОБА_1 зловживає спиртними напоями, продала все майно, що залишилось від батьків, а потім і будинок. Від лікування алкогольної залежності відмовилась. Проживає з різними співмешканцями. Дитиною ОСОБА_2 не опікується. Часто співмешканці її б`ють та виганяють і вона разом із сином ночує у знайомих. 20 травня 2021 ОСОБА_4 подзвонила класний керівник дитини та повідомила, що дитину побив співмешканець ОСОБА_1 та дитина госпіталізована до лікарні. ОСОБА_4 відвідувала дитину, придбавала ліки, бажає, щоб дитина проживала у неї, оскільки вважає, що відповідач не зможе належним чином виховувати дитину.

З приводу подій, що відбулися 14.05.2021 неповнолітній ОСОБА_2 надав свої письмові пояснення ССД, які за змістом відповідають письмовим поясненням, які надавала ОСОБА_1 . Також пояснив, що не бажає мешкати у співмешканця матері та хоче жити із тіткою.

Відповідно до інформації, наданій Комунальним некомерційним підприємством «Багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування Костянтинівської міської ради» за №01-06/1444 від 08.06.2021, виписки із медичної карти стаціонарного хворого, 18 травня 2021 року о 13-00 годині ОСОБА_2 попередньо оглянутий лікарем-травматологом травмпункту, який виставив діагноз: Параорбітальний крововилив ліворуч. Забій, підшкірна гематома щелепової області праворуч. Забій, підшкірна гематома потиличної області. Струс головного мозку? Зі слів хлопчика 14.05.2021 його побив вітчим. Удари припали в ліве око, праву скроню і щелепу, після чого у дитини відзначалися головні болі. Стан дитини при надходженні у педіатричне відділення середньої ступені важкості. Виставлений діагноз: Параорбітальний крововилив ліворуч. Забій, підшкірна гематома щелепової області праворуч. Забій, підшкірна гематома потиличної області. Струс головного мозку? Деформація жовчного міхура. За час перебування у відділенні мати навідувала дитину 3 рази: 21.05.2021, 22.05.2021, 24.05.2021, питала про стан здоров`я дитини. Зі слів медперсоналу від матері дитина отримала одноразово хліб і булку. Слід відмітити, що харчування дітей в умовах педіатричного стаціонару здійснюється 3 рази на добу за бюджетні кошти. В педіатричному відділенні здійснено лікування дитини ОСОБА_2 лікарськими засобами, витратними матеріалами, медичними виробами, закупленими лікарнею за бюджетні кошти. Дороговартісні ліки, що не входять до Національного переліку, були придбані для дитини спонсором (підприємство «Мегатекс»). Мати придбала препарат деквадол - 1 пластину, 5 шт. голок «метелик».

02 червня 2021 року комісією з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Костянтинівської міської ради було розглянуто питання щодо стану виконання батьківських обов`язків відносно дитини та про доцільність подальшого перебування неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_1 . Враховуючи інтереси дитини, з метою збереження родини, комісією прийнято рішення: зняти питання про доцільність позбавлення батьківських прав матері відносно дитини, влаштувати родину до КЗ «Центр обліку бездомних осіб та будинок нічного перебування Костянтинівської міської ради» за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Інженерна, буд. 23-Д , рекомендувати ЦС взяти родин під соціальний супровід, забезпечити допомогою ОСОБА_1 у перевезенні до гуртожитку її речей з адреси співмешканця, при цьому залучити співробітника відділу поліції, надати ОСОБА_1 інформацію та допомогу у зверненні її до Костянтинівського міськрайонного суду з метою застосування запобіжного заходу на кривдника її неповнолітнього сина, надати допомогу ОСОБА_1 у зверненні її до лікаря-нарколога з метою лікування від алкогольної залежності та її працевлаштування та сприяння поселенню до гуртожитку КП «Служба єдиного замовника Костянтинівської міської ради» за адресою: АДРЕСА_4 . Вказані обставини підтверджуються витягом з протоколу № 8 від 02.06.2021.

Відповідно до довідки КЗ «Центр обліку бездомних осіб та будинок нічного перебування Костянтинівської міської ради» за № 19 від 03.06.2021 ОСОБА_1 з 03.06.2021 перебуває на обліку в КЗ «Центр обліку бездомних осіб та будинок нічного перебування Костянтинівської міської ради» за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Інженерна, буд. 23-Д .

Згідно із трудовою книжкою НОМЕР_2 ОСОБА_1 , зокрема 20.06.2014 звільнена за власним бажання з ПрАТ «Український бекон», інші записи щодо наступного працевлаштування відсутні.

Згідно із довідкою Костянтинівського міського центру зайнятості від 15.06.2021 за № 08/1177/01-24.21 з 04.06.2021 ОСОБА_1 перебуває на обліку як безробітна. Центром ОСОБА_1 надавалось направлення на працевлаштування № 0001020 від 01.07.2021.

Згідно з інформацією, наданою КЗ «Центр обліку бездомних осіб та будинок нічного перебування Костянтинівської міської ради» 06.07.2021 за № 468/01-16, ОСОБА_1 03.07.2021 перебувала в Центрі з ознаками алкогольного сп`яніння, а з 04.07.2021 відсутня в закладі зовсім по теперішній час. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться в центрі.

06 липня 2021 було складено акт органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та ОСОБА_2 доставлено до педіатричного відділення КНП «БЛІЛ КМР».

Відповідно до доповідної записки головного спеціаліста служби у справах дітей Костянтинівської міської ради від 08.07.2021 року, місцезнаходження матері ОСОБА_2 - ОСОБА_1 встановити не вдалося.

02 вересня 2021 року ПрАТ «Український бекон» видав ОСОБА_1 пропуск на підприємство, на якому зазначено, що ОСОБА_1 є сушильником харчової продукції - стажором.

Орган опіки та піклування Костянтинівської міської ради надав висновок від 22.07.2021 року за № 890/26 про доцільність позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відносно сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки матір не забезпечує дитину продуктами харчування, одягом, взуттям, не турбується про його фізичний та духовний розвиток, не забезпечує його виховання та навчання, свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно сина, зловживає алкоголем, байдуже до нього ставиться, все це несе загрозу життю, здоров`ю та моральному вихованню малолітньої дитини.

Постановою Костянтинівського міськрайонного суду від 12 серпня 2021 року, якою ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП у зв`язку з ухиленням від виконання своїх батьківських обов`язків, передбачених законом, щодо життя та виховання свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст. 184 КУпАП, тобто 850 грн.

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 14 вересня 2021 року кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000207 від 21 травня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відмовою законного представника потерпілого ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. ОСОБА_1 пояснила, що сварка, яка виникла між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не була пов`язана з сімейними відносинами, та ОСОБА_3 вибачився перед ОСОБА_2 , будь-яких претензій матеріального або морального характеру вони до нього не мають. Потерпілий ОСОБА_2 підтвердив, що ОСОБА_3 вибачився перед ним, і він його пробачив.

З листа Костянтинівського міського центру соціальних служб Костянтинівської міської ради від 23.10.2021 року №839 відповідно до рішення засідання комісії з питань захисту прав дитини від 02.06.2021 року родина ОСОБА_1 була взята під соціальний супровід з приводу неналежного виконання батьківських обов`язків та фізичного насильства скоєного співмешканцем матері по відношенню до неповнолітнього сина ОСОБА_2 за час соціального супровіду були проведені такі заходи: матір та її неповнолітнього сина було влаштовано до КЗ «Центр обліку бездомних осіб та будинок нічного перебування»; ОСОБА_1 стала на облік в центр зайнятості, пізніше була працевлаштована до ПрАТ «Український бекон»; мінімізовані шкідливі звички; подані документи до Центру надання адміністративних послуг Костянтинівської міської ради для поселення в гуртожиток. Але питання щодо поселення сім`ї до гуртожитку на засіданні виконавчого комітету не розглядалося, Офіційної відмови щодо поселення ОСОБА_1 не отримувала. Наразі син ОСОБА_2 з 08.07.2021 року по 14.09.2021 року проживав у тітки ОСОБА_4 , з 15.09.2021 року і по теперішній час проживає разом з матір`ю та її співмешканцем, який скоїв фізичне насильство по відношенню до дитини.

В судовому засіданні суду першої інстанції була заслухана думка дитини. Так, ОСОБА_2 зазначив, що його не влаштовує, що мати проживала із ОСОБА_3 та зловживала спиртними напоями. Останнім часом він проживає у тітки. 4 останні дні разом із ним у тітки проживає і матір. Останнього разу він бачив матір в стані алкогольного сп`яніння в кінці серпня. Зараз він навчається в ліцеї на автослюсаря, отримує стипендію. Виявив бажання й надалі проживати з матір`ю.

Також у судовому засіданні суду першої інстанції були допитані свідки.

Зокрема, свідок ОСОБА_9 повідомила про те, що вона працює директором КЗ «Центр обліку бездомних осіб та будинок нічного перебування Костянтинівської міської ради». ОСОБА_1 прибула до центру 03.06.2021. 06 червня 2021 прийшла о 2-00 ночі з ознаками алкогольного сп`яніння. Також вона прийшла до центру в стані алкогольного сп`яніння 03 липня 2021, а 04 липня 2021 взагалі не з`явилась. Під час знаходження в центрі до роботи не залучалась. Дитина до самообслуговування не привчена, вживає нецензурні слова, постійно перебуває в соціальних мережах.

Свідок ОСОБА_4 від надання показань відмовилась, посилаючись на право свідка відмовитися давати показання щодо членів сім`ї, які можуть нести юридичну відповідальність для таких членів сім`ї.

Свідок ОСОБА_10 повідомила про те, що вона працює педагогом в Костянтинівській ЗЗСО І-ІІІ ступенів № 4 та була класним керівником ОСОБА_2 з кінця 6-го класу та до 9-го класу. У дитини не було грошей на харчування. Піч час дистанційного навчання у нього були відсутні технічні засоби для участі в режимі відео конференції, тому він приходив до школи та отримував індивідуальні завдання, у дитини були зошити, вправи виконував, проте був неохайний. Мати іноді приходила на батьківські збори, через раз відповідала на телефоні розмови. Проживала родина по АДРЕСА_1 . В 7 класі класний керівник відвідувала родину вдома. Останнього разу матір була в стані алкогольного сп`яніння та не могла дати зрозумілі відповіді.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом. Судом не встановлені в достатньому обсязі обставини щодо ухилення матері від виконання своїх обов`язків, , та не встановлені обставини щодо жорстокого поводження з дитиною, що могло би полягати у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо, а також не встановлені обставини щодо наявності у матері хронічного алкоголізму і захворювання на наркоманію, що мало би бути підтверджено відповідними медичними висновками. Водночас судом було встановлено, що на час розгляду справи відповідач працевлаштувалась, зважаючи на виявлене нею бажання піклуватися про сина, який своєю чергою також виявив бажання бути разом з матір`ю.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком та зазначає наступне.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За частинами 1-3 статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно із статтею 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За частинами 1, 5 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною 1 статті 164 СК України. Пунктом 2 частини 1 статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

Тлумачення пункту 2 частини 1 статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають: один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Позбавлення батьківських прав є виключним заходом, який тягне за собою серйозні й остаточні правові наслідки (втрата прав, заснованих на спорідненості) як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінки. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграфи 57, 58).

В статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

У рішенні, прийнятому у справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09), Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте, основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (параграф 100).

Розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, позбавлення батька спорідненості з дитиною, а це буде вважатись виправданим лише за виняткових обставин.

Подібні правові висновки викладені у низці постанов Верховного Суду, зокрема від 08 квітня 2020 року у справі № 645/731/18, від 29 січня 2020 року у справі № 127/31288/18, від 29 січня 2020 року у справі № 643/5393/17, від 17 січня 2020 року у справі № 712/14772/17, від 25 листопада 2019 року у справі № 640/15049/17, від 13 березня 2019 року у справі № 631/2406/15-ц, від 24 квітня 2019 року у справі № 331/5427/17.

Судова практика щодо застосування положень статті 164 СК України є усталеною.

Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При вирішення судом питання щодо позбавлення батьківських прав, визначальним є ставлення матері (батька) до дитини, бажання спілкуватися і брати участь у її вихованні.

В даній справі суд першої інстанції взяв до уваги, що відповідач не втратила інтерес до дитини, з того часу, як дитина проживає з тіткою, цікавиться життям сина, бажає проживати з ним.

В свою чергу, судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 не бажає спілкуватися з сином та брати участь у його вихованні, остаточно і свідомо самоусунулась від виконання своїх обов`язків з виховання дитини.

Той факт, що на час розгляду справи неповнолітній ОСОБА_2 , проживає разом з тіткою, не свідчить безумовно про те, що мати дитини не бажає брати участь у його утриманні і вихованні, тобто свідомо умисно нехтує батьківськими обов`язками.

Згідно з частиною 6 статті 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

В даному випадку суд першої інстанції, оцінуючи такий доказ як висновок органу опіки та піклування врахував характер поведінки відповідача, її бажання виконувати обов`язки з виховання дитини, а тому не погодився із наведеним у висновку органу опіки та піклування обґрунтуванням доцільності позбавлення батьківських прав відповідача відносно неповнолітньої дитини, оскільки воно не узгоджується з встановленими судом фактичними обставинами справи, суперечить інтересам дитини та матері.

Так, фактичні обставини справи, зокрема й перебування відповідачки у стані алкогольного сп`яніння та притягнення її до адміністративної відповідальності у зв`язку з невиконанням своїх батьківських обов`язків, свідчать про її низький батьківський потенціал, однак це, враховуючи складну життєву ситуацію, в якій вона опинились та бажання її змінити, не може виправдовувати примусового відібрання у неї дітей, оскільки таку ситуацію можливо вирішити за допомогою менш радикальних засобів.

Визначальним принципом регулювання сімейних відносин за участю дитини є максимально можливе урахування інтересів дитини (частина восьма статті 7 СК України, стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства).

Відповідно до частини другої статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Статтями 12-15 Конвенції визначено право дитини висловлювати свою думку (право бути почутою). На рівні внутрішнього законодавства України це право дитини конкретизовано, зокрема, у статті 171 СК України, яка регулює врахування думки дитини при вирішенні питань, які стосуються її життя.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні спору щодо позбавлення батьківських прав.

Судом першої інстанції заслухано пояснення ОСОБА_2 , який зазначив про бажання проживати надалі разом з матір`ю, та зважаючи на його вік та його можливість критичного мислення у ситуації, яка склалася, враховано його думку.

В даному випадку, суд першої інстанції, вирішуючи спір, врахував, що позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав, тобто природних прав, наданих батькам щодо дитини на її виховання, захист її інтересів та інших прав, які виникають із факту кровної спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу, необхідність та пропорційність застосування якого за обставин цієї справи не доведено.

Враховуючи, що позовні вимоги про передання дитини органу опіки та піклування, а також стягнення аліментів є похідними від вимог про позбавлення батьківських прав, які не підлягають задоволенню, позовні частини в цій частині також не підлягають задоволенню, про що вірно зазначено судом першої інстанції.

Також суд першої інстанції вірно зазначив про попередження відповідачки ОСОБА_1 про необхідність зміни ставлення до виховання сина та покладення на Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Костянтинівської міської ради контролю за виконанням нею батьківських обов`язків. Одночасно апеляційний суд наголошує на тому, що відсутність змін у ставленні до дитини протягом розумного строку після ухвалення цього рішення може слугуватиме підставою для позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав у майбутньому.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції з наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Колегія суддів не приймає надіслані на адресу суду апеляційної інстанції копії документів, як докази на підтвердження доводів позивача в частині того, що відповідач ОСОБА_1 не стала на путь виправлення, оскільки дані докази зібрані після ухвалення судового рішення яке оскаржується, і до них не може бути застосовано ч.3 ст.367 ЦПК України, оскільки дана норма передбачає випадок, коли відповідні докази вже існували на момент прийняття судового рішення, але учасник справи не міг їх подати з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Враховуючи зазначене, відповідно до статті 375 ЦПК України апеляційна скарга позивача підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення залишенню без змін.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги позивача без задоволення, підстави для відшкодування позивачу витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відсутні, такі судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись статтями 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Органу опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Костянтинівської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 20 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 11.01.2022 року.

Судді: