Справа № 747/599/21
Провадження № 2/747/9/22
РІШЕННЯ

іменем України

12.01.2022 року смт Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Тіщенко Л.В.

секретаря Зірки В.П.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Талалаївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Талалаївської селищної ради, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позову зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 . Позивач прийняла спадщину після смерті матері, а саме на земельну частку (пай), що належав сестрі матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . до складу спадкового майна ОСОБА_2 входить також земельна частка (пай) площею 4, 6 умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебувала у колективній власності КСП ім. Кірова с Рябухи. Право на вказану земельну частку померлої ОСОБА_2 підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) ЧН № 0250524 від 31.07.1996 року. Але при видачі сертифікату в свій час було допущено помилку, він виданий на ім`я ОСОБА_2 . Позивач не може належним чином оформити свої права після смерті матері, так як у неї відсутній оригінал сертифікату, та невірно зазначено ім`я матері в сертифікаті згідно повідомлень Рябухівського старостинського округу та відділу у Талалаївському районі ГУ Держгеокадастру в Чернігівській області.

Тому позивач просить суд встановити факт, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0250524 від 31 липня 1996 року, виданий на ім`я ОСОБА_2 , належить ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та визнати за нею право на земельну частку (пай) згідно сертифікату серії ЧН № 0250524 від 31 липня 1996 року в порядку спадкування за законом після смерті матері.

В судове засідання по справі позивач та її представник адвокат не з`явились, надали до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та представника, позовні вимоги підтримують і просять задовольнити. Представник відповідача Талалаївської селищної ради в судове засідання не з`явився, надали до суду заяву про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги визнають і не заперечують проти їх задоволення.

Суд, розглянувши заяви учасників справи, приходить до наступного висновку.

Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Позивач ОСОБА_1 подавала клопотання разом з позовною заявою та стосувались витребування доказів у порядку ст. 84 ЦПК України, а саме із Прилуцької міської державної нотаріальної контори копії спадкової справи. Зазначене клопотання було розглянуте на підготовчому судовому засіданні та задоволено в повному обсязі. Більше ніяких заяв чи клопотань від інших учасників справи не надходило. Інших процесуальних дій забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення чи поновлення провадження в ході розгляду справи не було.

Судом встановлені наступні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 74 роки, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.8). Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 28.04.1960 року ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , в графі «Мати» зазначено російською мовою ОСОБА_5 (а.с.6). Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 28.04.1984 р ОСОБА_4 та ОСОБА_6 28 квітня 1984 року уклали шлюб, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_7 (а.с.7). Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 06 серпня 2016 року спадкоємицею зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_2 є її донька ОСОБА_1 спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається з права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Кірова с. Рябухи розміром 4, 6 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належить ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємицею якої була її сестра ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав на підставі сертифікату направо на земельну частку (пай) серії ЧН № 0250523 (а.с.9). Згідно повідомлення Рябухівського старостинського округу Талалаївської селищної ради від 14.07.2021 року ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживала по АДРЕСА_1 та була включена в списки громадян, що мають право на отримання земельної частки (паю) у землі, що перебувала у колективній власності КСП ім Кірова с Рябухи, виданий сертифікат ЧН № 0250524. Копрія сертифіката в старостинському окрузі не зберігається. Державний акт взамін сертифікату не видавався (а.с.10). Згідно копії повідомлення відділу у Талалаївському районі ГУ Держгеокадастру в Чернігівській області від 30.06.2021 року сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0250524 від 31.07.1996 року площею 4, 6 в умовних кадастрових гектарах вартістю 14 600 грн видавався на ім`я ОСОБА_2 . Державний акт направо власності на земельну ділянку взамін сертифіката не видавався (а.с.11). У районній газеті «Трибуна хлібороба» за 10 червня 2021 року поміщено оголошення про те, що втрачений сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 250524 від 31 липня 1996 року на ім`я ОСОБА_2 вважати недійсним (а.с. 12). Після смерті ОСОБА_2 заведена спадкова справа і спадкоємцем є її дочка ОСОБА_1 , що підтверджується повідомленням Прилуцької міської ДНК від 05.01.2022 року та копією спадкової справи.

Після встановлення зазначених обставин, оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Вирішуючи вимогу позивача про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. ст. 293, п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту, що має юридичне значення, і зокрема, факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові цієї особи. Окрім того, відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У відповідності до п. 7 вказаної вище Постанови, суд вправі розглядати справи про встановлення факту, що має юридичне значення, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012 «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

За вказаних обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, під час розгляду справи, знайшли підтвердження обставини, на які посилається позивач, і вони є такими, що дозволяють встановити факт належності правовстановлюючого документу сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0250524 від 31 липня 1996 року, що виданий на ім`я ОСОБА_2 , належить ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Невідповідність в написанні імені у правовстановлюючому документі перешкоджає позивачу в реалізації своїх спадкових прав як спадкоємця зва законом після смерті матері, враховуючи, що усунення недоліків вчиненого невірного написання імені неможливо здійснити в позасудовому порядку, тому суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Розглядаючи вимогу позивача про визнання за нею права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Спадкодавець ОСОБА_2 померла у 1999 році, під час дії ЦК УРСР, положення якого необхідно застосовувати до даних правовідносин. Статтею 524 ЦК УРСР передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки вона не змінене заповітом. Стаття 530 ЦК УРСР встановлює, що при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, успадковують в рівних частках, зокрема, брати і сестри по мерлого (друга черга). Згідно ст. 549 ЦК УРСР передбачено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2 протягом шести місяців після відкриття спадщини вступила у володіння спадковим майном, оформила спадщину. Крім того, при вирішенні позову судом застосовуються положення Цивільного Кодексу УРСР 1963 року. Системний аналіз положень Розділ V11 «Спадкове право» ЦК УРСР в редакції 1963 року свідчить, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 524 ЦК УРСР (чинного на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Отже, спадкоємством вважається перехід майна померлого (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) у порядку, передбаченому статтями 529-535 ЦК УРСР. Згідно положень ЦК УРСР до складу спадщини померлої ОСОБА_2 ввійшло і право на земельну частку (пай), яке вона набула за життя.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» - член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правоустановчим документом.

Статтею 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документами, що підтверджують право особи-спадкоємця на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні і розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності.

Так як спадкодавець ОСОБА_2 за життя набула право на земельну частку (пай), дане право нею було оформлене належним чином, але це право на даний час залишається неуспадкованим спадкоємцем за законом ОСОБА_1 , яка є єдиним спадкоємцем, прийняла спадщину належним чином та займається її оформленням, що підтверджується наявністю спадкової справи, то до позивача, як єдиного спадкоємця за законом, переходить право на прийняття спадщини в повному об`ємі, зокрема і на земельну частку (пай), яка належала її матері за життя згідно сертифікату серії ЧН № 0250524 від 31.07.1996 року. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 524, 529, 549 ЦК УРСР, ст. 19, 60, 76-81, 141, 211, 247, 264-265 ЦПК України , суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Талалаївської селищної ради, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Встановити факт, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0250524 від 31 липня 1996 року, який виданий на ім`я ОСОБА_2 , належав ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженкою с. Красний Колядин Талалаївського району Чернігівської області (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ), право на земельну частку (пай) згідно сертифікату серії ЧН № 0250524 від 31 липня 1996 року в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня отримання учасниками справи копії рішення.

Суддя Л.В.Тіщенко