ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/2959/16-ц Номер провадження 22-ц/814/461/22Головуючий у 1-й інстанції Шелудяков Л. В. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
У Х В А Л А

14 січня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Дорош А. І.

суддів: Лобова О. А., Триголова В. М.

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою заступника головного лікаря КП «Полтавський обласний центр медико-соціальної експертизи» Полтавської обласної ради Шпилько Лариси Олександрівни

на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 11 липня 2017 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Полтавського обласного центру медико-соціальної експертизи, треті особи: в.о. головного лікаря Полтавського обласного центру медико-соціальної експертизи Шпилько Лариса Олександрівна, ОСОБА_2 про скасування наказу про звільнення, як такого, що є незаконним та поновлення на посаді, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 11 липня 2017 року позов ОСОБА_1 до Полтавського обласного центру медико-соціальної експертизи, треті особи : в.о. головного лікаря Полтавського обласного центру медико-соціальної експертизи Шпилько Лариса Олександрівна, ОСОБА_2 про скасування наказу про звільнення, як такого, що є незаконним та поновлення на посаді задоволено частково.

Визнано незаконним і скасовано наказ Полтавського обласного центру медико-соціальної експертизи № 122-К від 15 липня 2016 року «Про звільнення ОСОБА_1 з посади лікаря-терапевта спеціалізованої психіатричної МСЕК».

Поновлено ОСОБА_1 на посаді лікаря-терапевта обласної МСЕК Полтавського обласного центру медико-соціальної експертизи з 15 липня 2016 року.

Стягнуто з Полтавського обласного центру медико-соціальної експертизи на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 15 липня 2016 року по час розгляду справи в суді 11 липня 2017 року з розрахунку середньоденної заробітної плати, що становить 243,68 грн., а саме в сумі 60 676,32 грн. (шістдесят тисяч шістсот сімдесят шість гривень 32 копійки).

Стягнуто з Полтавського обласного центру медико-соціальної експертизи на користь ОСОБА_1 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з Полтавського обласного центру медико-соціальної експертизи в дохід держави судовий збір в сумі 2260,36 грн.

З даним рішенням суду першої інстанції не погодилась заступник головного лікаря КП «Полтавський обласний центр медико-соціальної експертизи» Полтавської обласної ради Шпилько Л.О. та оскаржила його в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції 23.12.2021 року. Одночасно з апеляційною скаргою подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 11 липня 2017 року, в обґрунтування якого зазначала, що ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 20.12.2017 року у справі, залишеною без змін постановою Апеляційного суду Полтавської області від 14.05.2018 року у справі №545/2959/16-ц заяву ОСОБА_1 про заміну боржника у виконавчому провадженні задоволено, зокрема вирішено замінити у виконавчому провадженні щодо виконання рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 11.07.2017 року боржника Полтавський обласний центр медико-соціальної експертизи його правонаступником Комунальним підприємством «Полтавський обласний центр медико-соціальної експертизи Полтавської обласної ради. На посаду заступника головного лікаря КП вона призначена наказом від 29.09.2017 року, а тому як заступник головного лікаря 11.07.2017 року участі у справі не приймала. Вважає, що рішення суду від 11.07.2017 року впливає на її права та законні інтереси, як заступника головного лікаря Комунального підприємства «Полтавський обласний центр медико-соціальної експертизи Полтавської обласної ради, оскільки у неї виник обов`язок покрити шкоду, заподіяну підприємству у зв`язку з оплатою працівникові ОСОБА_1 часу вимушеного прогулу. Як заступник головного лікаря комунального підприємства у судовому засіданні 11.07.2017 року вона участі не приймала, тому відповідно ст. 17 ЦПК України має право на апеляційний перегляд судового рішення. Тому, вважає, що є підстави для визнання поважними причин пропуску строку на апеляційне оскарження та їх поновлення.

Відповідно до Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» внесено зміни до Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), який набрав чинності 15 грудня 2017 року. Пунктом 13 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України передбачено, що судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з ч.1ст. 294 ЦПК України (в редакції яка діяла на час розгляду справи) Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Згідно ч.3 ст. 354 ЦПК України (у редакції, чинній на момент звернення з апеляційною скаргою) строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст. 358 ЦПК України (у редакції, чинній на момент звернення з апеляційною скаргою) передбачено, що незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Доступ до суду, як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Виходячи із зазначених критеріїв, Європейський суд з прав людини визнає легітимними обмеженнями встановлені державами членів Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

При цьому, складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення у справі «Дія 97» проти України від 21 жовтня 2010 року).

Аналогічний висновок викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 361/161/13-ц (провадження № 61-37352сво18).

Отже, безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду, ОСОБА_1 зазначила у позовній заяві в якості третьої особи на стороні відповідача в.о. головного лікаря Полтавського обласного центру медико-соціальної експертизи Шпилько Л.О.

31 серпня 2016 року представник Полтавського обласного центру медико-соціальної експертизи Є.Новіков звернувся із клопотанням про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду, зазначивши, що згідно з довідкою від 31.08.2016 року №1173 ОСОБА_2 працює на посаді заступника головного лікаря Полтавського обласного центру МСЕ з 21.04.2009 року. (т.1 а.с.38, 40, 41,42).

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 30 вересня 2016 року ОСОБА_2 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору (т.1 а.с. 59), тобто як фізичну особу, без зазначення фактично займаної посади.

Зі змісту рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 11 липня 2017 року вбачається, що третя особа в.о. головного лікаря Полтавського обласного центру медико-соціальної експертизи - Шпилько Л.О. та третя особа - ОСОБА_2 до суду жодного разу на виклики не з`явилась без поважних причин, так як їх не повідомляла суду, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про що є докази в матеріалах справи.

Копія даного рішення суду 13.07.2017 року направлялась на адресу учасників справи, зокрема в.о. головного лікаря Полтавського обласного центру медико-соціальної експертизи - Шпилько Л.О. за адресою місця роботи: АДРЕСА_1 та ОСОБА_2 за адресою проживання: АДРЕСА_2 (т.1 а.с. 170).

Поштове відправлення із вкладенням: копія судового рішення та копія ухвали від 11.07.2017 року, що направлялось на ім`я ОСОБА_2 за адресою її проживання повернулось без вручення із зазначенням причини «закінчення строку зберігання» (т.1 а.с.174).

Згідно ухвали Апеляційного суду Полтавської області від 19 вересня 2017 року, за результатами перегляду рішення суду першої інстанції, колегією суддів було встановлено, що третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, проте також була повідомлена про час та місце розгляду справи засобами електронного зв`язку (т.1 а.с.119), що не заборонено чинним законодавством та узгоджується з положеннями ч.6 ст. 74 ЦПК України. Крім цього, в матеріалах справи наявний акт, складений працівниками місцевого суду 06.07.2017 року, який засвідчує відмову відповідальної особи секретаря Полтавського обласного центру МСЕК отримати судову повістку про виклик ОСОБА_2 на 10.00 год. 11.07.2017 року (т.1 а.с.115).

Крім того, колегією суддів із матеріалів справи встановлено, що судові виклики на ім`я ОСОБА_2 направлялися за відомою суду адресою її проживання: АДРЕСА_2 та адресою місця роботи: АДРЕСА_1 . Проте рекомендовані листи неодноразово поверталися, зокрема з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання» (т.1 75, 77, 79, 101, 103, 105, 171, 174, 212а, т.2, а.с.241, т.3 а. с. 30, 48).

Разом з цим, апеляційна скарга Полтавського обласного центру медико-соціальної експертизи на рішення Полтавського районного суду від 11.07.2017 року, що направлялась Апеляційним судом Полтавської області на ім`я ОСОБА_2 за адресою місця роботи, повернулась з відміткою «адресат відмовився» (т.1 а.с. 218, 219), рекомендоване відправлення з вкладенням: копія ухвали та копія апеляційної скарги, повернуто з причини «не працює», судова повістка про виклик до суду на 19.12.2019 року повернулась з відміткою «не признали своїм» (т.3, а.с. 25), на 13.01.2020р. причина повернення -«відсутня»(т.3, а.с. 33).

Також колегією суддів встановлено, що в матеріалах справи (т.4 а.с. 24) міститься клопотання за підписом заступника директора КП «Полтавський обласний центр медико-соціальної експертизи Полтавської обласної ради» Шпилько Л.О. про відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю залучення особи, яка може надати правничу допомогу.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_2 , яка залучена до участі у справі в якості третьої особи, була обізнана про перебування даної справи на розгляді у суді, відповідно норм чинного цивільного процесуального законодавства була повідомлена про розгляд справи. Сам факт неотримання ОСОБА_2 поштової кореспонденції, яку суд з додержанням вимог процесуального закону надсилав за належною адресою та яка поверталася до суду з різних причин, не може вважатися поважною причиною для пропуску процесуального строку оскарження.

Доводи ОСОБА_2 щодо її призначення на посаду головного лікаря КП «Полтавський обласний центр медико-соціальної експертизи» Полтавської обласної ради наказом від 29.09.2017 року, а тому заступник головного лікаря 11.07.2017 року участі у справі не приймала, не заслуговують на увагу колегії суддів, оскільки станом на день ухвалення судом першої інстанції рішення 11.07.2017 року ОСОБА_2 займала посаду заступника головного лікаря Полтавського обласного центру МСЕ, була залучена до участі у справі ухвалою Полтавського районного суду від 30 вересня 2016 року в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, незалежно від фактично займаної посади,та як особа, яка приймала участь у справі не могла не знати про результат розгляду справи, а зміна у назві посади ОСОБА_2 не впливає на її обізнаність щодо результатів розгляду судом справи.

Згідно п. 6, 7 ч.2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Статтею 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно до ч.1 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07 липня 1989р. у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії» сформував позицію про те, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

З врахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження на підставі ч.2 ст. 358 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 357, 358 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою заступника головного лікаря КП «Полтавський обласний центр медико-соціальної експертизи» Полтавської обласної ради Шпилько Лариси Олександрівни на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 11 липня 2017 року у справі № 545/2959/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Полтавського обласного центру медико-соціальної експертизи, треті особи: в.о. головного лікаря Полтавського обласного центру медико-соціальної експертизи Шпилько Лариса Олександрівна, ОСОБА_2 про скасування наказу про звільнення, як такого, що є незаконним та поновлення на посаді

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання, та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Судді : А. І. Дорош

О. А. Лобов

В. М. Триголов