У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

10 січня 2022 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Борцової А.А.,

за участю секретаря - Килинчук Л.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою Акціонерного товариства «Ідея Банк» на дії головного державного виконавця Вільногірського міського відділу державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Ткачова Віктора Валерійовича, боржниця - ОСОБА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

АТ «Ідея Банк» звернулося до суду зі скаргою, вказуючи, що ними пред`явлено для примусового виконання до Вільногірського МВ ДВС Південно-Східного МУ МЮ (м.Дніпро) виконавчий лист, виданий Вільногірським міським судом Дніпропетровської області 07.05.2013 року у справі № 174/155/13-ц року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ідея Банк» заборгованості за кредитним договором №0198/БП1/95/0029436 від 25.06.2008 року станом на 04 лютого 2013 року в розмірі 8531,33 грн. На адресу АТ «Ідея Банк» 14.12.2021 року надійшло повідомлення головного державного виконавця Вільногірського МВ ДВС Південно-Східного МУ МЮ (м.Дніпро) Ткачова В.В. від 31.05.2021року, із супровідним листом №2248/17.19-34, про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання на підставі п.6 ч.4 ст.4 ЗУ «Про виконавче провадження», у зв`язку із тим, що згідно ст.4 ч.1 п.3 ЗУ «Про виконавче провадження» в заяві про примусове виконання рішення зазначається місце перебування, проживання боржника, в заяві про примусове виконання рішення зазначено лише місце реєстрації, а відповідно ч.1 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» рішення виконується за місцем перебування, проживання боржника або за місцем знаходження його майна.

АТ «Ідея Банк» вважає таке повідомлення незаконним та таким, що грубо порушує права та законні інтереси АТ «Ідея Банк», як стягувача, оскільки вони, як стягувачі, мають можливість вибрати між кількома місцями проведення виконавчих дій, тому повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 31.05.2021 року є незаконним та таким, що порушує права та інтереси стягувача, а виконавець діяв непрофесійно та без дотримання загальних засад виконавчого провадження. Окрім того, виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження і фактична відмова державного виконавця прийняти виконавчий лист до виконання допускається у виключних випадках, з наведенням чітких та обґрунтованих мотивів цього.

Просить визнати неправомірним повідомлення головного державного виконавця Вільногірського МВ ДВС Південно-Східного МУ МЮ (м.Дніпро) Ткачова В.В. від 31.05.2021 року про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання виконавчого листа, виданого Вільногірським міським судом Дніпропетровської області 07.05.2013 по справі № 174/155/13-ц та зобов`язати останнього усунути порушення (поновити порушене право заявника) та прийняти для примусового виконання вказаний виконавчий лист.

Представник заявника (стягувача) АТ «Ідея Банк» та головний державний виконавець Вільногірського міського відділу державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Ткачов В.В. в судове засідання не з`явилися, про дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с.18, 20), заяв про розгляду справи за їх відсутності не надали, про причини неявки суд не повідомили.

Крім того, до суду надійшла заява ОСОБА_2 , який є рідним сином боржниці ОСОБА_1 , згідно якої останній повідомив, що його мати померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтвердив копію свідоцтва про смерть останньої. (а.с. 21,22)

З урахуванням вказаних обставин та у відповідності до ч.2 ст.450 ЦПК України, суд вважає, що неявка стягувача та державного виконавця, які належним чином повідомленні про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду, тому скаргу слід розглянути без участі вказаних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмовіматеріали справи, суд дійшов висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до ч.1 ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч.1 ст.448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Судом встановлено, що 31.05.2021 року головним державним виконавцем Вільногірського міського відділу державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Ткачовим В.В., на підставі п.6 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» заявнику повернуто виконавчий документ без прийняття до виконання оскільки всупереч вимогам п.4 ч.1 п.3 Закону України «Про виконавче провадження» в заяві стягувача про примусове виконання рішення зазначено лише місце реєстрації боржника, а не місце його перебування, проживання. Згідно копії супровідного листа, стягувачем вказане повідомлення про повернення виконавчого документу без виконання отримано 14.12.2021року. (а.с. 7-8)

Згідно копії виконавчого листа № 174/155/13-ц, виданого 07.05.2013 року Вільногірським міським судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ідея Банк» заборгованості за кредитним договором № 0198/БП1/95/0029436 від 25.06.2008 року станом на 04.02.2013 року в розмірі 8531,33 грн., також зазначено, що боржниця зареєстрована в АДРЕСА_1 . (а.с. 6)

З копій постанов про відкриття виконавчого провадження від 16.05.2017 року (а.с.9) та від 25.03.2019 року (а.с.11), вбачається, що виконавчий лист № 174/155/13-ц виданий 07.05.2013 року Вільногірським міським судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ідея Банк» заборгованості за кредитним договором № 0198/БП1/95/0029436 від 25.06.2008 року станом на 04.02.2013 року в розмірі 8531,33 грн. двічі перебував на виконанні в Вільногірському міському відділі ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області та відповідно до копій інформації про виконавче провадження (а.с.10, 12) повертався стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження» у зв`язку з відсутністю у боржника майна.

Відповідно до ч.1 та п.1 ч.2 ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

У п.6 ч.4 ст.4 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, зокрема якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, в тому числі за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до п.3 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, у заяві про примусове виконання рішення зазначаються відомості про адресу місця проживання чи перебування стягувача.

Таким чином, оцінивши досліджені в судовому засіданні та наведені вище докази, суд дійшов висновку, що відсутність в заяві про примусове виконання рішення зазначення про місце фактичного проживання чи перебування боржника не є підставою для повернення виконавчого документу без прийняття до виконання, оскільки згідно п.6 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби якщо, саме виконавчий документ, а не заява про примусове виконання рішення не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, однак головним державним виконавцем при винесенні повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання вищевказані вимоги не враховані, а відтак вказане повідомлення головного державного виконавця Вільногірського міського відділу державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Ткачова В.В. від 31.05.2021 року є неправомірним, тому в цій частині вимоги стягувача підлягають задоволенню.

Крім того, ч.2 ст.451 ЦПК України визначено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Вирішуючи питання щодо зобов`язання головного державного виконавця Ткачова В.В. усунути вказане порушення шляхом прийняти до примусового виконання виконавчого листа, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.7 ЗУ «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» державний виконавець є представником влади, діє від імені держави і перебуває під її захистом та уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, передбаченому законом.

Порядок виконання судових рішень та повноваження виконавців при вчиненні виконавчих дій визначені ЗУ «Про виконавче провадження».

Підстави закінчення виконавчого провадження визначені ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження».

Так, згідно п. 3 ч. 1, ч. 2 вказаної норми Закону передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника. Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Виходячи з аналізу вказаної норми закону, державний виконавець після смерті боржника - фізичної особи зобов`язаний закінчити виконавче провадження незалежно від того, чи допускають обов`язки боржника перед кредитором правонаступництво і можливості прийняття виконавцем будь-яких інших процесуальних рішень у випадку смерті боржника - фізичної особи, встановлення кола спадкоємців такої особи, редакція вказаної норми закону не передбачає.

Разом з тим, обов`язок спадкоємців задовольнити вимоги кредиторів спадкодавця, в межах вартості одержаного у спадщину майна, передбачений статтею 1282 ЦК України.

Порядок пред`явлення кредиторами спадкодавця вимог до спадкоємців визначений статтею 1281 ЦК України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що оскільки на час розгляду скарги в суді встановлено, що сторона виконавчого провадження - боржник за виконавчим документом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомостей щодо заміни боржника у виконавчому листі суду не надано, то зобов`язання державного виконавця прийняти до примусового виконання виконавчий лист відносно боржника, який помер, не забезпечить як відновлення порушеного права стягувача, так і фактичне виконання рішення суду, оскільки за змістом ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець у такому випадку зобов`язаний закінчити виконавче провадження і не несе обов`язку по встановленню кола спадкоємців такої особи, а відтак у задоволенні цієї частини заявлених вимог слід відмовити.

На підставі ст.ст. 4,18, 39ЗУ «Про виконавче провадження» та керуючись ст.ст. 258-261, 263, 447-452 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу Акціонерного товариства «Ідея Банк» на дії головного державного виконавця Вільногірського міського відділу державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Ткачова Віктора Валерійовича, боржниця - ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати неправомірним повідомлення головного державного виконавця Вільногірського міського відділу державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Ткачова Віктора Валерійовича від 31.05.2021 року про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання виконавчого листа, виданого Вільногірським міським судом Дніпропетровської області 07.05.2013 року у справі № 174/155/13-ц.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення суддею, але може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Головуючий-суддя: підпис А.А.Борцова