Дата документу 11.01.2022
№ 937/1934/21
11 січня 2022 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:
головуючого - судді Ковальової Ю.В.,
за участю секретаря - Бєгушевої Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за позовом Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплачених коштів,
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки в якому просить стягнути надмірно виплачені бюджетні кошти у розмірі 2218,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовую тим, що ОСОБА_1 звернулася з заявою до управління 10.12.2019 за призначенням допомоги на дітей одиноким матерям ( ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ). Відповідно до рішення від 12.12.2019 відповідачці було призначено допомогу з 01.12.2019 по 31.05.2020 у розмірі 2218,00 грн. Допомога на дітей одиноким матерям призначалася і виплачувалася відповідно до Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 № 1751, у редакції чинній на момент спірних пить, (далі - Постанова 1751). Відповідно до п. 34 постанови 1751 допомога виплачується протягом шести календарних місяців. Для продовження виплати вищезазначеної допомоги відповідачці необхідно було звернутися до позивача у червні 2020 року з заявою та відповідним пакетом документів. Але, відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 08.04.2020 № 264 «Деякі питання надання державної соціальної допомоги» було встановлено, що строк виплати в тому числі і допомоги на дітей одиноким матерям, яку було призначено раніше, продовжується на період карантину та на один місяць після дати його відміни і державна соціальна допомога виплачується за повний місяць без звернення особи до відповідача. Так, враховуючи норми вищезазначеної постанови відповідачу було продовжено виплату допомоги одиноким матерям у розмірі 2218,00 грн. починаючи з 01.06.2020 по 31.07.2020. Відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 632 «Деякі питання виплати державної соціальної допомоги» було встановлено, що з 1 липня 2020 р. призначення і виплата в тому числі і допомоги на дітей одиноким матерям особам, у яких закінчився строк таких виплат у березні - червні 2020 p., здійснюється лише після подання нової заяви з необхідними документами та декларації про доходи та майновий стан дріб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної особам, які звернулися за її призначенням у липні - серпні 2020 p., призначається і виплачується починаючи з липня 2020 року, але з урахуванням змін, які були внесенні до порядку призначення та визначення права на отримання допомоги. Так, відповідачем було подано заяви 31.08.2020 для підтвердження та визначення права на отримання допомоги з 01.06.2020, з урахуванням змін. Відповідно до рішення від 02.10.2020 відповідач мала право на призначення допомоги у червні 2020 у розмірі 2218,00 грн, але не мала права на отримання допомоги з 01.07.2020 у зв`язку з тим, що у складі сім`ї є працездатний, що здійснює догляд та не працював з місяця, що передує зверненню. Враховуючи п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 08.04.2020 № 264 «Деякі питання надання державної соціальної допомоги» позивачем було здійснено перерахунок розміру допомоги, в результаті якого було виявлено, що відповідачем не підтверджено право на отримання допомоги з 01.07.2020. В такому випадку позивачу необхідно було визначити обсяг коштів, який підлягає поверненню, визначити строки повернення коштів та повідомити отримувача допомоги. Сума переплати бюджетних коштів становить 2218,00 грн. (виплата за липень місяць 2020 року). Отже, враховуючи норми чинного законодавства, поверненню підлягають кошти, які були виплачені за липень 2020 року у розмірі 2218,00 грн. Суми коштів, які підлягають поверненню, повертаються: отримувачем допомоги самостійно; за згодою отримувача допомоги у повному обсязі за рахунок наступних виплат допомоги; за рішенням органу соціального захисту населення за рахунок сум наступних виплат допомоги в розмірі, що не перевищує 20 відсотків щомісячної суми призначеної допомоги. 16.10.2020 відповідачу було направлено повідомлення про необхідність повернення надмірно виплачених коштів у розмірі 2218,00 грн у відповідності з чинним законодавством. Відповідач не виявив бажання повернути кошти самостійно, відрахування здійснити не можливо, оскільки відповідачу не призначено вищезазначену допомогу. У разі неможливості добровільного повернення виплачених сум допомоги такі кошти стягуються у судовому порядку, тому управління вимушено звернутися до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області.
Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 24.03.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явилась, від неї на адресу суду надійшла заява про можливість розгляду справи за її відсутності. На задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідачка в судове засідання не з`явилася з невідомої суду причини, про час, місце і дату судового засідання була повідомлена належним чином. Про поважні причини своєї неявки суд не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за її відсутності від неї не надходило, тому суд визнає її неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу за її відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням клопотання представника позивача про слухання справи за його відсутності та в зв`язку з неявкою відповідачки, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, прийшов до наступного висновку.
Згідно ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
У відповідності до положень статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із ст. 76, 77, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , 10.12.2019 звернулась із заявою до Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради про призначення допомоги на дітей одиноким матерям.
У заяві від 10 грудня 2019 року відповідач, підтвердила власним підписом про наступне:
- підтверджує відсутність змін у складі сім`ї (при повторному зверненні);
- вона усвідомлює, що наведені нею відомості про доходи та майно, що вплинули або могли вплинути на прийняття рішення щодо надання соціальної допомоги, компенсацій та пільг, будуть перевірені згідно з чинним законодавством України;
- її повідомлено, що в разі зміни обставин, які можуть вплинути або могли вплинути на отримання нею соціальної допомоги, компенсації та пільг, вона зобов`язується повідомити органи соціального захисту населення;
- про відмову в призначенні або припинення виплати призначеної соціальної допомоги та/або повернення надміру нарахованих коштів у разі подання неповних чи недостовірних відомостей про доходи та майновий стан сім`ї вона попереджена /а.с. 5-6/.
На підставі поданих документів УСЗН Мелітопольської міської ради, рішенням про призначення допомоги сім`ям з дітьми від 12.12.2019 заявниці призначено допомогу одиноким матерям (з урахуванням доходів) з 01.12.2019 по 31.05.2020 року у розмірі 2218,00 грн /а.с.7/.
Згідно розпорядження на продовження строку виплати допомоги одиноким матерям (з урахуванням доходів) від 19.06.2020 строк виплати допомоги продовжено з 01.06.2020 по 31.07.2020 в сумі 2218,00 грн /а.с. 7/.
Також, ОСОБА_1 31.08.2020 року звернулась до Управління із заявами про призначення допомоги на дітей одиноким матерям з липня 2020 року. /а.с.8-11/.
Відповідно до рішення УСЗН від 02.10.2020 ОСОБА_1 призначено допомогу з 01.06.2020 по 30.06.2020 у розмірі 2218,00 грн/а.с.12/.
На підставі поданих документів, враховуючи п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 08.04.2020 № 264 «Деякі питання надання державної соціальної допомоги», рішенням Управління від 05.10.2020 ОСОБА_1 виплату допомоги одиноким матерям припинено з 01.07.2020, в зв`язку з тим, що у складі сім`ї є працездатний, що не здійснює догляду, який не працював 3 місяці, що передують зверненню /а.с.12/.
Як наслідок цього, УСЗН Мелітопольської міської ради здійснено розрахунок переплати ОСОБА_1 допомоги на дітей одиноким матерям за період з 01.07.2020 по 31.07.2020 в розмірі 2218,00 грн. /а.с.13/.
16.10.2020 ОСОБА_1 надіслано рекомендованим листом повідомлення про надміру виплачені кошти допомоги одиноким матерям за період з 01.06.2020 по 31.07.2020 та про те, що вона зобов`язана повернути переплачену суму допомоги і перерахувати 2218,00 грн до 31.12.2020 року на рахунок УСЗН, зазначений у повідомлені. Доказів отримання відповідачем вказаного листа суду не надано.
Відповідно до статті 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини), відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновл ювача) дитини.
Згідно пункту 35 Постанови Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми» Допомога на дітей одиноким матерям не призначається, якщо: у складі сім`ї є працездатні особи, які досягли 18-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються доходи, та не працювали, не проходили військової служби, не провадили підприємницької чи професійної незалежної діяльності, не здобували освіти за денною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти, не зареєстровані в центрі зайнятості як безробітні або як такі, що шукають роботу, сумарно більше ніж три місяці протягом періоду, за який враховуються доходи (крім випадків, передбачених в абзацах десятому - чотирнадцятому цього пункту).
Згідно пункту 11 підпункту 2 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям від 22 липня 2020 року, якщо у складі малозабезпеченої сім`ї є непрацюючі працездатні особи, які досягли 18-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються доходи, і протягом цього періоду зареєстровані в центрі зайнятості як безробітні менше трьох місяців або які (за яких) не сплатили (не сплачено) мінімального розміру єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування сумарно протягом трьох місяців періоду, за який враховуються доходи, державна соціальна допомога призначається: на один шестимісячний період, якщо малозабезпечена сім`я є багатодітною або у складі малозабезпеченої сім`ї є одинока мати (одинокий батько), що не перебуває у шлюбі, і запис про батька (матір) такої дитини до Книги реєстрації народжень внесено в установленому порядку за вказівкою матері (батька), або мати (батько) у разі смерті одного з батьків і звернулася (звернувся) за призначенням державної соціальної допомоги у липні і грудні 2020 року.
Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 8 квітня 2020 року №264 «Деякі питання надання державної соціальної допомоги» на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - карантин): строк виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, допомоги на дітей одиноким матерям, допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, допомоги на дітей, хворих на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, на дитину, яка отримала тяжку травму, потребує трансплантації органу, потребує паліативної допомоги, яким не встановлено інвалідність, щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за нею, тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату (далі - державна соціальна допомога), яку було призначено раніше, продовжується на період карантину та на один місяць після дати його відміни і державна соціальна допомога виплачується за повний місяць без звернення особи до структурних підрозділів з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - орган соціального захисту населення).
Орган соціального захисту населення проводить перерахунок розміру виплаченої державної соціальної допомоги, державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю на підставі поданої особою або її законним представником заяви та необхідних документів.
Якщо за результатами проведеного перерахунку не підтверджується право на отримання допомоги або її розмір буде меншим від виплаченої під час карантину допомоги, органи соціального захисту населення визначають обсяг коштів, які підлягають поверненню, з місяця призначення державної соціальної допомоги, державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю.
Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року №632 «Деякі питання виплати державної соціальної допомоги» з 1 липня 2020 р. призначення і виплата державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та допомоги на дітей одиноким матерям особам, у яких закінчився строк таких виплат у березні - червні 2020 р., здійснюється лише після подання нової заяви з необхідними документами та декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги; державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям та допомога на дітей одиноким матерям особам, які звернулися за її призначенням у липні - серпні 2020 р., призначається і виплачується починаючи з липня 2020 року.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ч. 6 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Стаття 1212 ЦК України зобов`язує особу, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), повернути потерпілому це майно.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
В статті 1215 ЦК України встановлено як загальне правило (поверненню не підлягає допомога, яка виплачена юридичною особою добровільно), так і виключення з нього - відсутність розрахункової помилки зі сторони платника та недобросовісність з боку набувача. Наявність хоча б однієї з таких підстав виключає можливість застосування загального правила.
Тобто, відсутність розрахункової помилки та добросовісність набувача презюмується, а тягар доказування наявності розрахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника: за загальним правилом цивільного процесу щодо змагальності сторін.
Аналогічна позиція висловлена Верховним судом в постанові від 20.02.2018 р. у справі №174/406/16-ц, тому вказана грошова сума не підлягає поверненню, якщо особа, яка її сплатила, не доведе, що виплата була здійснена внаслідок рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
При цьому, добросовісність є оціночним поняттям, яке передбачає собою сумлінну, чесну поведінку набувача, відсутність з його боку мети зловживати наданим правом, тоді як недобросовісність, навпаки, може проявлятися у зловживанні правом у власних інтересах та на шкоду інтересам іншій особі, несумлінне ставлення до власних обов`язків тощо, тобто така поведінка має бути умисна та переслідувати конкретну мету.
Позивач посилається на те, що грошові кошти у розмірі 2218,00 грн, які отримані відповідачкою є такими, що безпідставно нею набуті, а тому вказані кошти підлягають поверненню відповідно до закону.
Відповідно до положень ст. 13,81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим законом.
Однак, судом не встановлено факту недобросовісного набуття ОСОБА_1 отриманих коштів у розмірі 2218,00 грн, а отже поверненню зазначена сума не підлягає.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що у задоволенні позову має бути відмовлено в повному обсязі.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні позову Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплачених коштів - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду через Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНКООП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
СУДДЯ: Ю.В.Ковальова