№ провадження 2-п/495/2/2022
Ухвала

іменем україни

11 січня 2022 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого судді Шевчук Ю.В.,

при секретарі Бучка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білгород-Дністровський заяву відповідачки ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30 червня 2021 року по справі №495/10183/19 за позовною заявою Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_3 про скасування запису про державну реєстрацію права власності,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася 08.12.2021 року до суду з заявою про перегляд заочного рішення від 30 червня 2021 року по справі №495/10183/19 за позовною заявою Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_3 про скасування запису про державну реєстрацію права власності. Свою заяву ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що із зазначеним заочним рішенням суду відповідач ОСОБА_1 не згодна та вважає його прийнятим з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, при цьому суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення є незаконним та необґрунтованим і як наслідок підлягає скасуванню.

За час розгляду оскаржуваного рішення суду, відповідач не змінювала адреси місця проживання та реєстрації, не виїжджала за кордон, не знаходилася на лікуванні. Вказані обставини виключають факт її можливої провини в отриманні оскаржуваного рішення. Також, відповідач ОСОБА_1 звертає увагу на відсутність належних доказів надіслання їй тексту оскаржуваного заочного рішення. Оскаржуване заочне рішення суду отримане відповідачем ОСОБА_1 08.12.2021 року під час ознайомленні із матеріалами справи.

В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та матеріали заяви про перегляд заочного рішення, її доводи та заперечення, у їх сукупності, вважає, що вимоги заявника про скасування заочного рішення не обґрунтовані, обставини, викладені в заяві не підтверджуються наявними в матеріалами справи, та встановленими в ході судового засідання доказами.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30 червня 2021 року було задоволено позовні вимоги Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_3 про скасування запису про державну реєстрацію права власності.

Скасовано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 103, кадастровий номер :02:003:0146, площа 0,0995 га; адреса: АДРЕСА_1 ; номер запису про право власності 17797573 від 02.12.2016 року, здійснений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 32706105 від 03.12.2016 року Кушнір І.В. Білгород-Дністровська міська державна нотаріальна контора.

Стягнуто з ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 на користь Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» (0470, м. Київ, вул. Андріївська, буд.2/12, ) судові витрати у розмірі 5190,75 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_3 на користь Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» (0470, м. Київ, вул. Андріївська, буд.2/12, ) судові витрати у розмірі 5190,75 грн.

З матеріалів справи вбачається, що судом на кожне засідання на адресу відповідачки ОСОБА_1 , надсилались завчасно судові повідомлення відповідно до положень ст.ст. 128-130 ЦПК України, які повернуті на адресу суду з відмітками «вручено особисто» та «за закінчення терміну зберігання».

Окрім того інформація про розгляд даної справи було опублікована на офіційному сайті суду та рішення по даній справі було опубліковано в Єдиному державному реєстрі судових рішень, що є у відкритому доступі.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що ніщо не перешкоджає особі добровільно відмовитись від гарантій справедливого судового розгляду у однозначний або у мовчазний спосіб. Проте для того, щоб стати чинною з точки зору Конвенції, відмова від права брати участь у судовому засіданні повинна бути зроблена у однозначний спосіб і має супроводжуватись необхідним мінімальним рівнем гарантій, що відповідають серйозності такої відмови. До того ж, вона не повинна суперечити жодному важливому громадському інтересу рішення ЄСПЛ (Hermi проти Італії, § 73; Sejdovic проти Італії § 86).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачка ОСОБА_1 належним чином повідомлялася судом про час і місце судового розгляду справи за місцем проживання у встановленому законом порядку, про що свідчать поштові повідомлення повернуті до суду з відмітками «вручено особисто» та «за закінчення терміну зберігання».

Проте, в судові засідання, не з`являлася, доказів поважності неявки суду не надала. Також відповідачка ОСОБА_1 не надала доказів, підтверджуючих своє проживання або перебування за іншою адресою.

Щодо визнання поважними причин пропуску звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення та поновлення пропущеного строку для звернення з даною заявою про перегляд заочного рішення, суд зазначає наступне.

Пунктом 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВРвизначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Із практики Європейського Суду з прав людини слідує, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Також, відповідно до прецедентної практики Європейського Суду з прав людини обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).

Європейський суд з прав людини у справі «Перетяка та Шереметьев проти України» зазначає, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою.

Разом з тим, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Перелік поважності причин, які враховуються для поновлення пропущеного строку, законом не встановлено, вони визначаються у кожному конкретному випадку, виходячи з певних обставин, які мають юридичне значення.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Причин поважності пропуску строку звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення відповідачем не обґрунтовано та не надано належних доказів.

Відповідно до статті 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Відповідно до ст.288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення.

Відповідно до ч.4 ст.287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом..

Відповідно до частини першої статті 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За приписами ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Положення ст.285 ЦПК України регламентують необхідність зазначення у заяві про перегляд заочного рішення, зокрема, посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Заява про перегляд заочного рішення обґрунтована з посиланням на незгоду із судовим рішенням, дана заява не містить доказів в розумінні ст.76 ЦПК України та посилання на них.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що підстави для задоволення заяви відповідачки ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30 червня 2021 року по справі №495/10183/19 за позовною заявою Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_3 про скасування запису про державну реєстрацію права власності відсутні.

Суд вважає необхідним зазначити, що до заяви про перегляд заочного рішення відповідачкою ОСОБА_1 взагалі не додано ніяких доказів, які не були досліджені судом під час ухвалення рішення по даній справі.

На підставі вищевикладеного та, п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України, керуючись ст. ст. 287, 288 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30 червня 2021 року по справі №495/10183/19 за позовною заявою Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_3 про скасування запису про державну реєстрацію права власності, відмовити.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: