Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2022 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Ярмола О. Я. ,

при секретарі - Кривенко О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду №5 в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м.Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що 16.09.2020 року між АТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит №57_0163, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 78 700,00 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного погашення кредиту 16.09.2025 року. Відповідач не виконав своїх зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з чим станом на 17.05.2021 року утворилась заборгованість у розмірі 78 835,86 грн. У зв`язку з чим, позивач просить стягнути з відповідача утворену заборгованість, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 2270,00 грн.

04.10.2021 року було відкрито провадження по справі в порядку спрощеного провадження та призначено судове засідання.

В судове засідання представник позивача не з`явився, 15.11.2021 року засобами електронного звв`язку направив заяву, в якій просить розглядати справу без участі їхнього представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи.

15.12.2021 року відповідач направив суду заяву про відкладення розгляду справи і надання часу для звернення за првавовою допомогою для підготовки відзиву на позов.

13.01.2021 року в судове засідання відповідач не з`явився, подав суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить провести розгляд справи без його участі.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16.09.2020 року між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит №57_0163, на умовах якого позивач надав, а відповідач отримав суму кредиту.

Відповідно до п. 2.1. Кредитного договору Банк зобов`язується надати Позичальнику на умовах цього Договору, а Позичальник має право отримати та зобов`язується належним чином використати і повернути в передбачені Кредитним договором строки Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та інші платежі у порядку та на умовах, визначених Кредитним договором.

Згідно із п. 2.2. Кредитного договору, Кредит надається в загальному розмірі 78 700,00 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення Кредиту 16.09.2025 року якщо інший строк та/або термін не буде встановлено згідно з умовами цього договору.

У відповідності до п. 2.4.1. Кредитного договору, за користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати Банку відповідну плату (проценти) в розмірі 56% річних.

Згідно із п. 3.2.1. Кредитного договору Банк здійснює надання Кредиту одноразово шляхом безготівкового перерахування коштів на Поточний рахунок Позичальника.

При цьому, згідно п. 1.1.12 Кредитного договору поточний рахунок - рахунок відкритий в Банку Позичальником поточний рахунок № НОМЕР_1 .

За змістом пункту 3.1.1. Кредитного договору Банк надає Кредит з моменту виконання Позичальником всіх та кожної з наведених нижче умов надання Кредиту (Умови надання Кредиту):

3.1.1.1 сплати Позичальником комісійної винагороди за надання Кредиту в розмірі 3935,00 грн. протягом 1 (одного) Банківського дня з моменту підписання цього Договору.

3.1.1.2 Банк здійснює договірне списання комісійної винагороди з поточного рахунку Позичальника одночасно з зарахуванням на Поточний рахунок суми Кредиту, для чого Позичальник зобов`язаний забезпечити наявність на Поточному рахунку суми коштів, достатньої для списання комісійної винагороди. Позичальник усвідомлює та погоджується з тим, що комісійна винагорода буде списана з Поточного рахунку в тому числі за рахунок коштів, що надійшли у вигляді Кредиту, у зв`язку з чим сума коштів ( в тому числі отриманих у вигляді Кредиту), що буде доступна йому для використання на Поточному рахунку після списання комісійної винагороди зменшиться на розмір комісійної винагороди Банку.

Згідно із п. 3.3.3. Кредитного договору, Позичальник зобов`язується здійснювати повернення Кредиту рівними частинами в розмірі 1311, 67 грн. та сплачувати проценти, нараховані Банком на залишок основної суми боргу за Кредитом, щомісячно, до 25 числа місяця наступного за звітнім, починаючи з жовтня 2020року.

За умовами п. 4.3. Кредитного договору Позичальник зобов`язаний: належним чином виконувати всі умови цього Договору та взяті на себе цим Договором зобов`язання, у строки, обумовлені цим Договором повернути Кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування Кредитом, комісійні винагороди, за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання за цим Договором, а у випадку порушення умов цього Договору, достроково повернути Кредит з одночасною сплатою процентів нарахованих на фактичний залишок заборгованості за Кредитом, комісійні винагороди, а також сплатити неустойку (штрафні санкції), як це передбачено в Договорі, а також відшкодувати Банку в повному обсязі збитки. Відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобов`язаннях, що випливають з Кредитного договору.

Відповідно до п. 8.3. Кредитного договору, за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплаті процентів за користування Кредитом, комісійної винагороди, Позичальник зобов`язується сплатити на користь Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення, але не більше 15% суми простроченого платежу.

Позивач зазначає, що свої зобов`язання за Кредитним договором Банк виконав в повному обсязі, надавши позичальнику кредитні кошти в строк та в розмірі встановленому кредитним договором.

В той же час, Позичальник систематично порушує умови кредитного договору в частині своєчасної сплати кредиту та процентів.

У відповідності умов Кредитного договору сторони погодились, що у разі невиконання Позичальником будь - якого зобов`язання визначеного Кредитним договором, Банк має право вимагати погашення кредиту, сплати процентів за фактичний час користування кредитом, комісій, штрафних санкцій.

Відповідно до п.3.9.3.2. Кредитного договору, дострокове повернення кредиту за ініціативою Банку відбувається у разі прострочення виконання зобов`язань Позичальника за кредитним договором щодо погашення заборгованості (у тому числі за кредитом та/або процентами та/або комісіями) на строк понад 58 календарних днів.

Крім того, сторони погодили зміну терміну остаточного повернення кредиту у зв`язку з настанням відкладальних обставин, зокрема у разі прострочення виконання зобов`язань позичальником за цим договором щодо погашення заборгованості (утому числі за кредитом та/або процентами та/або комісіями) на строк понад 58 календарних днів (п.3.10.2.2. Кредитного договору).

Згідно ст. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність» від 07.12.2000 року №2121-111 зі змінами та доповненнями, банківський кредит - будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.

Частиною 1 ст. 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договорів, виборі контрагента та визначенні умов договору. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України: за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч.2).

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 4.2.2 Кредитного договору, встановлено право Банку при виникненні простроченої заборгованості за основною сумою боргу за кредитом та/або процентами, більше ніж на один місяць, а також в інших випадках, передбачених цим договором, вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів та інших платежів за цим договором та стягнути заборгованість за цим договором в примусовому порядку.

Позивач зазначає, що станом на 17.05.2021 року розмір заборгованості Відповідача перед Банком за договором про споживчий кредит становить: 78 835,86 грн., в тому числі: 68 779,38 грн. - заборгованість за основним боргом (кредитом); 8 398,25 грн. - проценти за користування кредитом; 282,08 грн. - 3% річних від прострочених сум заборгованості по основному боргу; 51,67 грн. - 3% річних від прострочених сум заборгованості по процентам; 1 169,25 грн. - інфляційні втрати від простроченої суми по основному боргу; 155,23 грн. - інфляційні втрати від простроченої суми заборгованості по процентам.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Враховуючи неналежне виконання Відповідачем взятих на себе зобов`язань за Кредитним договором, відповідно до умов кредитного договору та в силу приписів закону, Позивач має право достроково стягнути з Відповідача всю суму заборгованості за Кредитним договором по кредиту, процентах та пені в судовому порядку.

Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відносно правової природи стягнення трьох процентів річних згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України слід зазначити, що вказана норма застосовується як наслідок неправомірного користування чужими грошовими коштами, тобто прострочення виконання грошового зобов`язання та не застосовується при стягненні процентів за правомірне користування чужими грошовими коштами, які визначені положеннями статей 536, 1048, 1056-1 ЦК України. Таким чином, правомірне та неправомірне користування грошовими коштами позичальником, а відтак стягнення процентів за правомірне (ст.ст. 536, 1048, 1056-1 ЦК України) та неправомірне (ст. 625 ЦК України) користування - не є тотожними поняттями і регулюються різними нормами ЦК.

Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат та 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації від боржника. При обчисленні інфляційних втрат та 3 % річних за основу має братися прострочена сума, визначена в договорі чи судовому рішенні.

Позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача розміру 3% річних (згідно ст. 625 ЦК України) на суму нарахованих та несплачених процентів 51,67 грн., суми втрат від інфляції на суму простроченого кредиту по основному боргу 1169,25 грн., інфляційні втрати від простроченої суми заборгованості по процентам 155,23 грн.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) дійшла висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Так, Велика Палата Верховного Суду 10.04.2018 року у справі №910/10156/17 вказала на існування двох різних значень терміну «користування чужими грошовими коштами». Перше це отримання боржником можливості правомірно платити кредитору борг протягом визначеного часу. Друге значення прострочка грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, однак неправомірно не платить їх.

Велика Палата ВС прийшла до висновку, що наслідком неправомірного користування чужими коштами, тобто прострочки виконання грошового зобов`язання (як договірного так і не договірного), є нарахування процентів річних у відповідності до ч. 2 статті 625 ЦК України. Правомірне ж користування чужими грошовими коштами може передбачати виплату процентів, розмір яких визначено законом або договором за правилами ч. 1 статті 1048 ЦК України.

Враховуючи викладене, визначальним у застосуванні наведених вище норм є визначення моменту, з якого особа користується чужими грошовими коштами неправомірно, тобто настає прострочення виконання зобов`язання. До цього моменту можливо нарахування процентів як плати, згідно до частини першої статті 1048 ЦК України, після цього моменту нараховуються проценти річні у відповідності до частини другої статті 625 ЦК України.

Однак, в даному випадку, вбачається, що Договором №57_0163 від 16.09.2020 року передбачені відсотки (п. 2.4, 2.4.1 договору ), та неустойка за порушення строків повернення кредиту. Термін дії договору - по 16 вересня 2025 року, та станом на 17.05.2021 року позивач здійснив розрахунок заборгованості за умовами Догвору, і додатково позивач провів нарахування, на підставі ст. 625 ЦК України.

З наданого розрахунку заборгованості вбачається, що 3% річних почали нараховуватися з квітня 2021, до закінчення терміну дії укладеного договору.

Оскільки строк виконання зобов`язання не закінчився, у позивача відсутні підстави нараховувати до сплати 3% річних, відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому суд враховує, що, відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, в частині стягнення загальної суми основного боргу у розмірі 68 779,38 грн. - заборгованісті за основним боргом (кредитом); 8 398,25 грн. - проценти за користування кредитом; 282,08 грн. - 3% річних від прострочених сум заборгованості по основному боргу, всього 77459 грн.71 коп.

Підстави для задоволення решти позовних вимог відсутні.

При зверненні до суду позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270,00 грн. (а.с.5)

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволених вимог, а тому, оскільки позов задоволено на 98,25% (77459,71 грн. х 100 : 78835,86 грн.), судовий збір слід стягнути в розмірі 2230,27 грн. (2270,00 х 98,25 : 100).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 525,526,530, 611, 612, 624, 625, 1046, 1050 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76, 77, 133, 141, 259,263, 268, 279, 280-282, 355 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії - Головного управління по м.Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором від 16.09.2020 року у розмірі 77459 грн.71 коп. (сімдесят сім тисяч чотириста п`ятдесят дев`ять гривень 71 копійок) - заборгованість за кредитним договором та 2230,27 грн. (дві тисячі двісті тридцять гривень 27 копійок ) - кошти по сплаті судового збору.

В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного тексту судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення виготовлено 13.01.2022 року.

СуддяО. Я. Ярмола