УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.2022 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Воробйова Т.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі №296/10372/21

за позовом ОСОБА_1

до Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради,

третя особа Об`єднання співвласників багатоквартирного буднику «Миру 23 Б»,

про зобов`язання здійснити перерахунок опалюваної площі будинку та заборгованості за надані послуги теплопостачання,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до Корольовського районного суду м. Житомира з позовом, в якому просить зобов`язати КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради здійснити перерахунок опалювальної площі за період з грудня 2018 по грудень 2021 року будинку АДРЕСА_1 з урахуванням несанкціонованого підключення до тепломережі нежитлових приміщень, що розміщені на першому поверсі будинку, а також, здійснити перерахунок заборгованості за надані послуги теплопостачання квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , починаючи з грудня 2018 року по грудень 2021 року з урахуванням опалювальної площі будинку, що включає площу несанкціонованих підключених споживачів.

Одночасно позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом зобов`язання КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради провести перевірку факту несанкціонованого підключення до тепломережі будинку АДРЕСА_1 усіх нежитлових та житлових приміщень, які розташовані на першому поверсі будинку.

Ухвалами Корольовського районного суду м. Житомира від 13.12.2021 матеріали позовної заяви та матеріали заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 передано за підсудністю Богунського районного суду міста Житомира.

У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Богунського районного суду м. Житомира від 05.01.2022 матеріали справи №296/10372/21 передано судді Воробйовій Т.А.

Заява ОСОБА_1 про забезпечення позову обґрунтована тим, що 22.10.2021 комісією в складі КП «Житомиртеплокомуненерго», голови правління ОСББ «Миру 23 Б» Червінської В.О., члена правління ОСОБА_2 , мешканців ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було складено акт обстеження тепломережі приміщення за адресою: АДРЕСА_1 . В ході обстеження було з`ясовано, що ряд абонентів, зокрема магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 », власником приміщення є ТОВ «Центр проект», ТОВ «Полісся Нова», власником якого є ОСОБА_6 , надано членам комісії документи про відключення від центрального теплопостачання. Проте, в ході перевірки було виявлено теплоносії з частковим опломбуванням та підключенням в підвальному приміщенні без опломбування до ТП «Житомиртеплокомуненерго», що вказує на споживання теплоенергії без обліку та нанесення матеріальної шкоди мешканцям будинку у вигляді додаткових витрат на опалення. Також, членами комісії було встановлено, що нежитлові приміщення, власниками яких є ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ТОВ «Легенда Житомира», ОСОБА_10 , з невідомих причин не надали документи про від`єднання від центральної тепломережі та можуть також бути несанкціонованими споживачами теплової енергії.

Після завершення обстеження, представник КП «Житомиртеплокомуненерго» Першко І. від підпису відмовилась, не пояснивши причини.

26.10.2021 Голова правління ОСББ «Миру 23Б» направила керівнику відповідача скаргу, в якій, від імені мешканців, вимагала надати письмову інформацію про наявність споживачів, що під`єднані до тепломережі, а також про споживачів, які від такої мережі від`єднані, вказавши дату відключення та надати відповідні акти, провести перевірку технічних порушень, припинити теплопостачання до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » тощо.

У заяві вказано, що без проведення відповідачем перевірки фактів несанкціонованого підключення власників нежитлових та житлових приміщень, розташованих на першому поверсі будинку АДРЕСА_1 , права позивача як споживача послуги з постачання теплової енергії, не можуть бути поновлені.

Заявник стверджує, що без застосування заходів забезпечення позову, в подальшому розгляд справи та виконання рішення суду у даній справі буде неможливим.

Заява про забезпечення позову розглянута без повідомлення учасників справи згідно з приписами ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Відповідно ч.1 ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно з ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Не може бути задоволено клопотання про забезпечення позову, якщо заявник не надав докази, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, зазначених в ч.2 ст.149 ЦПК України.

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Аналогічна правова позиція міститься в Постанові Верховного Суду від 17.10.2018 року по справі №183/5864/17-ц.

Частиною 1 статті 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

У заяві заявник просить вжити заходи забезпечення позову шляхом зобов`язання КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради провести перевірку факту несанкціонованого підключення до тепломережі будинку АДРЕСА_1 усіх нежитлових та житлових приміщень, які розташовані на першому поверсі будинку.

Разом з тим, нормами ч.1 ст.150 ЦПК України не передбачена можливість забезпечення позову шляхом зобов`язання відповідача вчинити певні дії. Такий спосіб забезпечення позову можливий лише у разі, якщо спір виник із сімейних правовідносин.

Крім того, у заяві ОСОБА_1 посилається на те, що без застосування заходів забезпечення позову, в подальшому розгляд справи та виконання рішення суду у даній справі буде неможливим.

Проте, заходи забезпечення позову спрямовані виключно на забезпечення реального та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Нормами ЦПК України не передбачена можливість вжиття заходів забезпечення позову з метою сприяння розгляду справи. Належний розгляд справи забезпечується шляхом реалізації інших інститутів цивільного процесуального законодавства.

До того ж, у заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 не наводить обґрунтованих доводів та до заяви не додає доказів, з яких було б можливо дійти переконливого висновку, що без застосування заходів забезпечення позову, про які просить заявник, виконання можливого рішення суду буде ускладнене чи неможливе, або буде неможливим поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких вона звернулася до суду. При цьому, судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Також у заяві ОСОБА_1 посилається на те, що після завершення обстеження тепломережі приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , представник КП «Житомиртеплокомуненерго» Першко І. від підпису відмовилась, не пояснивши причини. Однак, такі дії представника КП «Житомиртеплокомуненерго» не можуть свідчити про те, що у разі ухвалення рішення суду у справі, відповідач, яким є КП «Житомиртеплокомуненерго», буде ухилятися від його виконання.

Жодних доказів, які підтверджують наявність фактичних обставин, що свідчать про дійсну потребу у застосуванні передбачених законом заходів забезпечення позову, тобто, доказів вчинення відповідачем конкретних дій, направлених на ухилення від виконання рішення суду, яке можливо буде ухвалено у справі, заявником не надано.

За наведених обставин, підстав та необхідності застосування у даній справі заходів забезпечення позову згідно із заявою позивача, суд не вбачає, відтак вважає, що слід відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 149-153 ЦПК України, -

у х в а л и в:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів, з дня її підписання.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т.А. Воробйова