УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2022 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Гордійчук І.О.

секретар судового засідання Семенюк Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рівному подання головного державного виконавця відділу ДВС у місті Рівному Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів) Карпюк Володимири Володимирівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

До Рівненського міського суду Рівненської області надійшло подання державного виконавця Карпюк В.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 до повного виконання покладених на неї судовим наказом №569/17557/20 виданим 22.01.2021 року Рівненським міським судом Рівненської області про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Рівнетеплоенерго» боргу за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у сумі 59947 грн. 99 коп. та судового збору у сумі 210 грн. 20 коп.

Подання мотивоване тим, що боржником покладені на неї судовим рішенням зобов`язання не виконує, на виклики державного виконавця не з`являється.

Відповідно до ч.1 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця (ч.4 ст. 441 ЦПК України).

Державний виконавець у судове засідання не з`явився, про час, місце та дату судового розгляду справи був повідомлений належним чином. 17.01.2022 року до суду надійшло клопотання в.о. начальника відділу ДВС у місті Рівному Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Рівне), про розгляд подання без участі державного виконавця.

Відповідно до положень ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Закон України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" від 21 січня 1994 року регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Пунктом 5 ч.1 ст.6 вказаного Закону передбачено як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон - ухилення громадянина України від виконання ним зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов`язань.

Під поняттям "ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які не залежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

В силу ст.13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця (ч.4 ст. 441 ЦПК України).

Відповідно до п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звернутися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи, до виконання зобов`язань за рішенням суду.

Дослідивши матеріали у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується подання, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для його розгляду і вирішення по суті, суд приходить до висновку про те, що останнє підлягає відмові у його задоволенні.

Як встановлено судом, на виконання відділу ДВС у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) перебуває виконавче провадження №64365404 з примусового виконання судового наказу №569/17557/20 виданого 22.01.2021 року Рівненським міським судом Рівненської області про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Рівнетеплоенерго» боргу за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 59947,99 грн. та судового збору в сумі 210,20 грн.

Державним виконавцем 04.02.2021 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №643665404 з примусового виконання судового наказу № 569/17557/20 виданого 22.01.2021 року.

За вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_1 .

В межах примусового виконання, державним виконавцем вчинено наступні дії.

Згідно з відповіддю на запит до Державної фіскальної служби України про наявні рахунки у боржників юридичних осіб та/або фізичних осіб підприємців, а також рахунки, відкриті боржником юридичною особою через свої відокремлені підрозділи боржник за вказаним у запиті податковим номером або серією (за наявності) та номером паспорта на обліку в органах ДФС не перебуває.

Згідно відповіді на запит до Державної фіскальної служби України про джерела отримання доходів боржника-фізичної особи інформація щодо джерел отримання доходів в ДРФО відсутня.

Згідно відповіді Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які отримують пенсії, - інформації не знайдено.

Згідно відповіді Пенсійного фонду України про осіб-боржників, про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи - інформації не знайдено.

Згідно відповіді Міністерства внутрішніх справ України встановлено, що у боржника відсутні транспортні засоби.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта - нерухомого майна за боржником не зареєстровано.

Також державним виконавцем надіслано виклики боржнику від 18.08.2021 року №124977, 31.08.2021 року №128575, 08.09.2021 року №131579, 20.09.2021 року №135352, 19.10.2021 року №147151, 23.1.2021 року №164637.

08.09.2021 року державним виконавцем здійснено виїзд за адресою м.Рівне вул.Млинівська 41/128, про що складено акт державного виконавця, в якому зазначено, що боржника застати не вдалося.

Відповідно до положення частини другої статті 12 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

Таким чином, обмеження права виїзду за межі України виникає у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

Оскільки, відповідно до частини четвертої статті 441 ЦПК України, згадане подання розглядається судом негайно, без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного (приватного) виконавця, то саме на останнього покладається обов`язок доказування. При цьому особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що ним було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Свобода пересування гарантована ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, частина друга якої передбачає: Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. При чому згідно з частиною 3 указаної статті це на здійснення цього права не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

У справі Гочев проти Болгарії (Gochev v. Bulgaria від 26.11.2009 року) Європейський суд з прав людини сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч. 3 ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції, і по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування). При цьому при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів слід пам`ятати, що таке обмеження може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості.

З огляду на вищенаведене можна дійти висновку, що тимчасове обмеження у праві виїзду боржника без встановлення факту ухилення від виконання зобов`язань не буде відповідати одному із критеріїв, визначених ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, за яких обмеження права на свободу пересування може бути виправдане.

Крім того, слід зазначити, що наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

В матеріалах подання відсутнє належне повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження та надання строку добровільного виконання обов`язку за виконавчим листом.

Із долучених до подання документів не вбачається, що матеріали виконавчого провадження були надіслані та вручені боржнику, відсутні конверта з рекомендованими повідомленнями. Як і відсутні докази вручення боржнику викликів державного виконавця.

Слід зазначити, що з наявного в матеріалах справи конверту з рекомендованих повідомленням про вручення поштового відправлення, вбачається, що судовий наказ боржнику не було вручено, причина повернення конверту: за закінченням терміну зберігання.

Необізнаність боржника про початок процедури примусового виконання виконавчого документу унеможливлює ухилення від його виконання.

Подання державного виконавця не містить жодних посилань на конкретні факти навмисного чи іншого свідомого невиконання обов`язку та доказів на підтвердження цих фактів.

Звертаючись до суду державний виконавець не довів, що боржник безпідставно ухиляється від виконання рішення суду, не вжив заходів для належного виконання рішення суду в межах наданих Законом державному виконавцеві повноважень, окрім того, враховуючи розмір боргу, з урахуванням вжитих заходів державним виконавцем, їх співмірність, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні подання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.353,354,441 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання головного державного виконавця відділу ДВС у місті Рівному Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів) Карпюк Володимири Володимирівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя І.О. Гордійчук