Справа № 182/3061/18
Провадження № 2-п/0182/2/2022
У Х В А Л А

Іменем України

18.01.2022 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Кобеляцька-Шаховал І.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 вересня 2018 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебувала цивільна справа за позовом ПАТ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заочним рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 вересня 2018 року позовні вимоги ПАТ «Приватбанк» були задоволенні. Стягнуто на користь ПАТ «Приватбанк» з ОСОБА_1 заборгованість по кредиту в сумі 86 799 грн. 08 коп. (яка складається з: 5 799, 92 грн. заборгованість по кредиту; 72 374, 37 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 4 015, 31 грн. заборгованість за пенею; 500, 00 грн. штраф (фіксована частина); 4 109, 48 грн. штраф (процентна складова) та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 762 грн. 00 коп. А всього 88 561 грн. 08 коп.

28 грудня 2021 року на адресу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від ОСОБА_1 надійшла заява про перегляд заочного рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 вересня 2018 року, оскільки заявниця вважає, що рішення ухвалено з порушенням норм чинного законодавства, виходячи з наступного. Так, про вищевказане заочне рішення вона дізналась в листопаді 2021 року з телефонного дзвінка державного виконавця, який повідомив про наявність щодо неї виконавчого провадження по примусовому виконанню судового рішення. Однак, вона про розгляд справи повідомлена не була та про рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 вересня 2018 року відомо їй не було. Ознайомившись з повним текстом заочного рішення та матеріалами справи, вважає, що, у зв`язку з її відсутністю у судовому засіданні, вона була позбавлена можливості захищати свої права і інтереси та надати докази, які мають істотне значення для вирішення справи, і обґрунтування, які б могли спростувати позовні вимоги та вплинути на рішення суду. Як вбачається з матеріалів справи, 02 травня 2018 року Нікопольським міськрайонним судом винесена ухвала про відкриття провадження, якою прийнято позовну заяву до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено проведення першого судового засідання для розгляду справи по суті на 17 вересня 2018 року, об 11:30 годині, у приміщенні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області. Встановлено строк відповідачу для надіслання (надання) до суду відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії цієї ухвали. Як вказано в заочному рішенні, «відповідач в судове засідання не прибула, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином судовою повісткою з поштовим повідомленням, які отримала особисто». З таким висновком суду вона не може погодитись, оскільки жодного поштового повідомлення, ухвали суду, судової повістки, в тому числі, й позовної заяви з додатками від суду не надходили та до моменту отримання копії заочного рішення вона взагалі не знала про існування даної справи. І це підтверджується тим, що на повідомленні про вручення поштового відправлення від 09 липня 2018 року немає її підпису, хоч і зазначено, що повідомлення доставлено, що не відповідає дійсності. Відтак, належних доказів вручення судової повістки, а саме: її підпису на поштовому повідомленні, а, отже, її обізнаності про дату, час і місце слухання справи, матеріали справи не містять. Зазначені вище обставини необізнаності з інформацією про судове провадження в цілому позбавили її можливості належним чином реалізувати свої законні процесуальні права, заявити заперечення на позов, подати відзив, пояснення, клопотання. Матеріали справи також не містять доказів, що вона отримувала копію заочного рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 вересня 2018 року, оскільки конверт з заочним судовим рішенням повернувся до суду за спливом строку зберігання. Крім цього, критично оцінює пред`явлені ПАТ «Приватбанк» позовні вимоги та доводи щодо наявності між сторонами кредитних договірних зобов`язань за договором, виходячи з наступного. В якості підтвердження викладених у позовній заяві обставин позивач посилається на розрахунок заборгованості, копію заяви позичальника, витяг з Тарифів банку та витяг з Умов та правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. Відповідно до ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. При цьому, звертає увагу суду на той факт, що позивач не надав до суду копію заяви позичальника, на яку посилається, а надав копію документа, який називається «Дополнительная информация (обязательна к заполнению для получения кредита/кредитной карты)». В цьому документі заповнені особисті дані ОСОБА_1 : про місце працевлаштування, сімейний стан, розмір заробітної плати тощо та бажаний кредитний ліміт у розмірі 500 гривень. Жодних відомостей про отримання кредитної картки з відповідним строком дії та встановленим кредитним лімітом у розмірі 5 900,00 гривень цей документ не містить. Крім того, документ, на який Банк посилається як на заяву позичальника,взагалі не має ніяких посилань на номер та дату договору. Тобто, в наданих Банком документах мають місце розбіжності щодо розміру кредитного ліміту станом на 27 липня 2011 року та щодо приналежності наданих документів до одного кредитного договору, а тому не можуть бути доказами обставин, викладених у позовній заяві. Позивачем не надано жодного доказу строку дії картки, з яким повинен пов`язуватися строк дії укладеного між сторонами договору, що унеможливлює встановлення строку дії договору та перевірки вірності застосування позивачем спірних правовідносин, умов такого договору при визначенні заборгованості станом на 31 березня 2018 року. Будь - яких доказів на підтвердження видачі банком кредитної картки, її номеру, зарахування на цю картку суми кредиту у розмірі 5 900 грн., відкриття рахунку (виписки з особового рахунку, копії квитанції, меморіального ордеру тощо) позивачем до позовної заяви не надано. Таким чином, для підтвердження заявлених позовних вимог, як в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту, так і в частині стягнення заборгованості за відсотками за кредитом та неустойкою, ПАТ КБ «Приватбанк» був зобов`язаний надати суду, крім самого кредитного договору, докази вручення відповідачу кредитної картки з відомостями щодо строку дії такої картки. Оскільки позивачем не доведений факт прийому-передачі та отримання відповідачем кредитної картки саме 27 липня 2011 року з кредитним лімітом у розмірі 5 900 грн. 00 коп., позивач не може підтвердити законність вимог про стягнення заборгованості з відповідача. Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, просить суд переглянути та скасувати заочне рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 вересня 2018 року, а справу призначити до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Суд, дослідивши матеріали справи та матеріали заяви про перегляд заочного рішення, у їх сукупності, вважає, що вимоги заявниці про скасування заочного рішення необґрунтовані, обставини, викладені в заяві, не підтверджуються наявними в матеріалами справи доказами.

Частина 1 статті 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Згідно із положеннями ст.285 ЦПК України, у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначені, зокрема: обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і не повідомлення їх суду, посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Як встановлено судом, 03 травня 2018 року ПАТ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (а.с.1-3). Згідно з вимогами ч.6 ст.187 ЦПК України, 04 травня 2018 року суддя звернулась до адресно-довідкового підрозділі ГУ ДМС в Дніпропетровській області з запитом стосовно надання відомостей про реєстрацію місця проживання відповідачів по справі. Згідно отриманої відповіді на запит суду від 01 червня 2018 року, місцем реєстрації та проживання відповідача є адреса, яка зазначена в позовній заяві, а саме: АДРЕСА_1 (а.с.44). Крім цього, в матеріалах справи міститься копія паспорту відповідачки, відмітка про місце реєстрацію якої, також співпадає з адресою, яка зазначена в позовній заяві (а.с.33). Тому, Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 липня 2018 року по даній справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та відповідачці було встановлено строк для надіслання (надання) до суду відзиву, у відповідності до ст.178 ЦПК України, на позовну заяву і всіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову(а.с.45-46). Відповідачка про розгляд справи була повідомлена належним чином, про що свідчить повідомлення про поштове відправлення (а.с.47). Як вбачається з відмітки, яка міститься на повідомленні про вручення поштового відправлення, адресованого ОСОБА_1 , то останній повістка про виклик до суду, позовна заява разом з додатками була направлена за адресою її місця реєстрації, у відповідності до відомостей, які містяться в матеріалах справи, а саме: АДРЕСА_1 . Тому, відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Таким чином, заочним рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 вересня 2018 року позовні вимоги ПАТ «Приватбанк» були задоволені. Стягнуто на користь ПАТ «Приватбанк» з ОСОБА_1 заборгованість по кредиту в сумі 86 799 грн. 08 коп. (яка складається з: 5 799, 92 грн. заборгованість по кредиту; 72 374, 37 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 4 015, 31 грн. заборгованість за пенею; 500, 00 грн. штраф (фіксована частина); 4 109, 48 грн. штраф (процентна складова) та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 762 грн. 00 коп. А всього 88 561 грн. 08 коп. (а.с.49-50).

Що стосується посилань ОСОБА_1 на ту обставину, що вона є такою особою, яка належним чином не повідомлена про розгляд справи, то суд до уваги дане твердження не приймає, виходячи з вищевикладеного. А також вважає за необхідне зазначити, що, виходячи з вимог п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України та ч.8 ст.128 ЦПК України, згідно з якими, судові повістки надсилаються фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку; днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Матеріалами справи підтверджено, що на час ухвалення заочного рішення судові повістки про виклик із зазначенням місця, дати та часу розгляду справи направлялись за адресою місця реєстрації, яка зазначена в позовній заяві, у відповідності до адресної довідки, а також адреси місця реєстрації, яка зазначена в паспорту громадянина України, що в даному випадку є ідентичними адресами.

Відповідно до ст.288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи, тобто докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Скасування заочного рішення можливе за наявності обставин: поважні причини неявки в судове засідання, про які відповідач не зміг завчасно повідомити суд; наявність доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та можуть вплинути на ухвалене заочне рішення.

Поважними причинами неявки можуть бути хвороба, тривале відрядження, інші обставини (наприклад, неотримання судової повістки про виклик до суду), що об`єктивно перешкоджають явці до судового засідання, які безумовно, повинні бути підтверджені документально відповідними доказами, тобто повинні додаватися до заяви про перегляд заочного рішення. Крім того, відповідач має подати документи, що свідчать про неможливість повідомити суд про причини неявки у судове засідання. Наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них заочне рішення скасуванню не підлягає.

Тобто, підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що ним були вжито усі можливі та передбачені процесуальним законодавством заходи щодо повідомлення відповідачів про дату, час та місце розгляду даної цивільної справи по суті і перешкоди для заочного розгляду справи були відсутні. Всі доводи заявниці щодо безпідставності позовних вимог ґрунтуються виключно на переоцінці доказів та припущеннях, не повідомлено суду істотних обставин, які мають значення для вірного вирішення справи. Тобто, фактично заява про перегляд заочного рішення зводиться до того, що заявниця зі змістом рішення не згодна, а тому всі посилання в заяві судом не беруться до уваги, як підставу для задоволення заяви про перегляд заочного рішення. Встановлення факту правильного чи неправильного застосування судом першої інстанції матеріальних чи процесуальних норм при вирішенні справи належить до компетенції судів апеляційної інстанції.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, а також те, що всі посилання в заяві про скасування заочного рішення фактично зводяться до незгоди з рішенням суду, до переоцінки доказів, які були досліджені судом, тому суддя вважає, що заяву про перегляд заочного рішення від 17 вересня 2018 року слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.280, 288 Цивільно-процесуального кодексу України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 вересня 2018 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал