РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2022 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі судді Зарютіна П.В., за участю секретаря судового засідання Овчаренко К.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін (без їх виклику) цивільну справу №174/572/21 пр.№2/336/1003/2022 за позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ,) до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» (місцезнаходження: м. Запоріжжя, пр.Моторобудівників, буд.34) про стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась з позовом до ТДВ «СК «Кредо» про стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди, за змістом якого просить суд стягнути з відповідача на свою користь страхове відшкодування за договором страхування №DNV0NS-16741RAU в розмірі 25000,00 грн. без утримання податків та зборів, моральну шкоду в розмірі 25000,00 грн., а також покласти на відповідача понесені позивачем судові витрати в розмірі 908,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між ТДВ «СК «Кредо» (надалі - відповідач, страховик) та чоловіком позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 (надалі - застрахована особа, страхувальник) було укладено договір добровільного страхування від нещасних випадків №DNV0NS-16741RAU, страхова сума за яким складає 25000,00 грн. (надалі - Договір).

Згідно з умовами Договору, страховик зобов`язується у разі настання страхового випадку здійснити страхове відшкодування страхувальнику, а страхувальник зобов`язується своєчасно оплачувати страхові платежі та виконувати інші умови Договору.

Протягом дії Договору, застрахованою особою - ОСОБА_2 , його обов`язки, як страхувальника за Договором виконувались у повному обсязі.

02.06.2019 у результаті нещасного випадку, що стався у кар`єрі №7 дільниці гірничих робіт №2 «Південь» гірничо-транспортного виробництва філії «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» АТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» чоловік позивача - ОСОБА_2 , який був працівником філії «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» АТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» - помічником машиніста екскаватора, загинув.

Основною причиною загибелі ОСОБА_2 , згідно з Актом спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 02.06.2019 року о 16 годині 20 хвилин в філії «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» АТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» (надалі за текстом - Акт), визнано невиконання посадових обов`язків п.п. 2.4, 2.9, 2.18 Посадової інструкції майстра гірничої дільниці гірничих робіт №2 одноковшових екскаваторів кар`єру №7 гірничо-транспортного виробництва ПІ-237-2019; п.п. 2.4, 2.5,2.37 Посадової інструкції начальника дільниці гірничих робіт №2 одноковшових екскаваторів кар`єру №7 гірничо-транспортного виробництва ПІ-237-2019; п.п.2.4,2.21 Посадової інструкції начальника зміни кар`єру №7 гірничо-транспортного виробництва» ПІ-237- 2019; п. 2.4 Посадової інструкції інженера з безпеки руху І категорії відділу промислової безпеки ПІ 01-24-2018; п. 2.35 Посадової інструкції керівника гірничо-транспортного виробництва ПІ-237-2019.

Супутніми причинами визнані порушення вимог безпеки під час експлуатації обладнання, устаткування, машин, механізмів (п. 2.6 розділу VII «Правила охорони праці під час розробки родовищ корисних копалин відкритим способом», НПАОП 0.00-1.24-10) та невиконання вимог інструкцій з охорони праці (п. 1.14 Інструкції з охорони праці №02-(02-01)-17 для машиніста екскаваторів типу «ЕКГ» і його помічника гірничо- транспортного виробництва»; п. 1.14 Інструкції з охорони праці №03-(02-01)-17 для машиніста екскаваторів типу «ЕК» і його помічника гірничо- транспортного виробництва».

До нещасного випадку призвела експлуатація трактору Т-150, 1992 року виготовлення (країна виробник РФ (472) та екскаватора ЕШ 10/50, 1985 року виготовлення (країна виробник СРСР (313).

Актом встановлено (висновок комісії), що комісія зі спеціального розслідування визнала нещасний випадок з помічником машиніста екскаватора одноковшового дільниці гірничих робіт №2 одноковшових екскаваторів кар`єру №7 гірничо-транспортного виробництва філії «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» АТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» пов`язаним з виробництвом.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.08.2021 серії НРК №283313, виданого державним нотаріусом Вільногірської державної нотаріальної контори, Канюгою О.В., спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 є його дружина - ОСОБА_1 , тобто позивач по справі.

Пунктом 6.1 Договору передбачено події, які вважаються страховими випадками, тобто випадками, за якими настає відповідальність Страховика у виплаті страхового відшкодування при дотриманні Страхувальником умов договору.

Відповідно до п. п. 6.1.1, 6 Договору, таким випадком є смерть Застрахованої особи внаслідок нещасного випадку.

15.07.2019 позивач передала через АТ КБ «Приватбанк» всі необхідні для підтвердження настання страхового випадку та виплати страховиком страхових виплат документи, а саме копію свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , копію свідоцтва про укладення між позивачем та ОСОБА_2 шлюбу, копію Акту та інше.

24.07.2019 позивач зателефонувала до представника відповідача з метою отримання інформації щодо добровільної виплати відповідачем страхової суми за Договором у зв`язку зі смертю застрахованої особи - чоловіка позивача. Представник відповідача повідомив позивачу про те, що у виплаті страхової суми позивачу відмовлено у зв`язку із порушенням застрахованою особою техніки безпеки на виробництві.

02.08.2019 позивач звернулась до відповідача із письмовою заявою про виплату страхового відшкодування, у якій просила виплатити їй страхову суму у розмірі 25 000,00 грн., відповідно до умов укладеного між її чоловіком та відповідачем Договору, внаслідок виникнення страхового випадку, передбаченого вказаним Договором.

Відповіддю від 08.08.2019 за вих. №7.37.7.0.0/1791 відповідач повідомив позивача про відмову у задоволенні вимог останньої щодо виплати вказаної страхової суми.

Позивач вважає, що відповідач ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язань за Договором страхування, чим порушує право позивача на отримання страхового відшкодування, як спадкоємиці застрахованої особи.

Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 27.08.2021 вище вказану справу передано для розгляду за підсудністю до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя.

Ухвалою суду від 11.10.2021 відкрито провадження по справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін (без їх виклику).

29.11.2021 представник відповідача надав відзив на позовну заяву в якому заперечує проти задоволення позову, вважає позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до відзиву, останній зазначив, що дійсно 04.08.2016 року між ОСОБА_2 та відповідачем укладений Договір (поліс) добровільного страхування від нещасних випадків №DNV0NS-16741RAU, застрахованою особою за договором є ОСОБА_2 , а страхова сума склала 25000,00 грн.

Страховими випадками згідно цього договору і Правил страхування є наступні події, які сталися внаслідок нещасного випадку, що мав місце під час дії договору страхування, та підтверджені документами, виданими компетентними органами у встановленому законодавством порядку (медичними закладами, судом тощо) (п. 6.1. договору). Пункт 6.1.1. договору передбачає страховий випадок - Смерть застрахованої особи внаслідок нещасного випадку.

Згідно преамбули цього договору даний договір укладено на підставі публічної оферти ТДВ СК "КРЕДО" та акцепту Страхувальником даної оферти. Факт укладання договору страхування підтверджується даним Полісом. Поліс є дійсним за наявності сплати платежу на відповідний сплачуємий період страхування. Умови страхування Пропозиції (публічної оферти) є невід`ємною частиною цього Договору (полісу).

Згідно приміток п. 12.2. договору страхування цей договір укладено із застосуванням Майданчика цивільно-правових договорів (далі-Майданчик) ПАТ КБ "ІІРИВАТБАНК" (далі- Провайдер) на підставі публічної оферти Страховика та усної заяви (акцепту) Страхувальника. Цей Договір страхування (поліс) підписано із використанням електронного підпису шляхом введення Страхувальником у програмні комплекси Майданчика ОТР-пароля, надісланого на мобільний телефон Страхувальника Провайдером. При відтворенні на папері договору страхування Страховиком може бути використано факсимільне відтворення підпису особи, уповноваженої підписувати такі договори, а також відтворення відбитка печатки технічними друкувальними приладами. Страхувальник ознайомлений з Правилами страхування та умовами страхування. Умови публічної оферти та страхування розміщено на Майданчику цивільно-правових договорів ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та на сайті Страховика www.skcredo.com.ua. Умови страхування є невід`ємною частиною цього Договору страхування. Підписанням цього Договору Страхувальник підтверджує, що з інформацією, зазначеною в частині другій ст. 12 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" ознайомлений; згоду застрахованих осіб на страхування отримав.

Так, 08.07.2019 на гарячу лінію ТДВ СК "КРЕДО" надійшло повідомлення про те, що 02.06.2019 на території кар`єру №7 АТ "Об`єднана гірничо-хімічна компанія" філія "Вільногірський гірничо-металургійний комбінат" застрахована особа - ОСОБА_2 , який був працівником даної філії - загинув.

Згідно ст.8 ЗУ «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Статтею 26 ЗУ «Про страхування» передбачені підстави для відмови у страхових виплатах або страховому відшкодуванні, зокрема ч.2 ст.26 передбачає, що умовами договору страхування можуть бути передбачені інші підстави для відмови у здійсненні страхових виплат, якщо це не суперечить закону.

Згідно Акту спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 02.06.2019 о 16-20 годині в філії "Вільногірський гірничо-металургійний комбінат" акціонерного товариства "Об`єднана гірничо- хімічна компанія", в висновку комісії зазначено: ОСОБА_2 помічник машиніста екскаватора одноковигового дільниці гірничих робіт №2 одноковшових екскаваторів кар 'еру №7 гірничо-транспортного виробництва, філії "ВГМК" АТ "ОГХК", який порушив п.1.14 Інструкції з охорони праці №02-(02-01)-17 для машиніста екскаваторів тину "ЕКГ" і його помічника гірничо-транспортного виробництва, затвердженої наказом філії від 21.12.2017 №455, оскільки перебував під час роботи екскаватора, в радіусі дії ковша, а також п. 2.6 розділу VII «Правила охорони праці під час розробки родовищ корисних копалин відкритті способом», НПАОП 0.00-1.24-10, затверджених наказом Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду від 18.03.2010 №61, оскільки допустив перебування працівників (включаючи обслуговуючий персонал) під час роботи екскаватора у зоні дії ковша.

Згідно п. 1.3.4. умов страхування до договору страхування №DNV0NS-16741RAU (що є його невід`ємною частиною згідно приміток пункту 12.2. договору) Страховик має право відмовити у здійсненні страхової виплати у випадках, передбачених розділом 4 Умов страхування.

Відповідно до пп. 9 п. 4.2. розділу 4 умов страхування до договору страхування передбачає, що не визнаються страховими випадками травматичні ушкодження та функціональні розлади, стійка втрата Застрахованою особою працездатності, смерть Застрахованої особи внаслідок нещасного випадку, які відбулися внаслідок порушення Застрахованою особою норм та правил безпеки праці, правил дорожнього руху та правил безпеки на залізничному транспорті. З огляду на те, що факт порушення Правил безпеки праці Застрахованою особою встановлений компетентним органом, у виплаті страхового відшкодування було відмовлено з наведених підстав.

Оскільки, смерть ОСОБА_2 стала наслідком дій самої застрахованої особи, які суперечать Інструкції з охорони праці № 02-(02-01 )-17 для машиніста екскаваторів типу "ЕКХ" і його помічника гірничо-транспортного виробництва та Правилам охорони праці під час розробки родовищ корисних копдтин відкритим способом НПАОП 0.00-1.24-10, ТДВ СК "КРЕДО" стверджує, що смерть ОСОБА_2 не може вважатись страховим випадком у розумінні договору №DNV0NS-16741RAU.

Тобто, рішення по випадку 02.06.2019 прийнято страховою компанією у повній відповідності із умовами договору страхування №DNV0NS-16741RAU від 04.08.2016, умовами страхування (до яких приєднався ОСОБА_2 ) та нормами чинного законодавства України. За таких обставин, у розумінні ст.8 ЗУ "Про страхування" подія, що сталася 02.06.2019, не є страховим випадком та з настанням цієї події обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми є таким, що не настав.

Щодо моральної шкоди представник відповідача зазначив наступне, що ТДВ «СК «КРЕДО» жодним чином не порушувало прав позивача на отримання страхового відшкодування, смерть ОСОБА_2 настала внаслідок порушення Застрахованою особою норм та правил безпеки праці, а тому у ТДВ СК "КРЕДО" відсутні правові підстави для виплати страхового відшкодування.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення моральної шкоди також не підлягають задоволенню, оскільки ТДВ СК "КРЕДО" правомірно відмовило у виплаті страхового відшкодування не порушуючи прав споживача.

Позивач скористалась своїм правом на подачу відповіді на відзив, який надійшов до суду 06.12.2021.

Відповідно до відповіді на відзив, остання з викладеним у відзиві представником відповідача не погоджується та зазначає, що по-перше особливі умови добровільного страхування від нещасних випадків клієнтів фінансових установ у новій редакції, на які посилається відповідач у відзиві, затверджені Розпорядженням Дирекції ТДВ СК «Кредо» від 31.05.2017 №87, тоді як договір добровільного страхування від нещасних випадків №DNV0NS-16741RAU (надалі-договір страхування) укладений між Застрахованою особою та відповідачем 04.08.2016.

Тобто, від дати укладення договору страхування до дати затвердження Особливих умов добровільного страхування від нещасних випадків клієнтів фінансових установ минув майже рік. Отже ці особливі умови аж ніяк не могли бути застосовані та погоджені сторонами договору страхування за рік до їх затвердження, при укладанні договору страхування.

Публічний договір-оферта ТДВ «СК «Кредо» щодо добровільного страхування від нещасних випадків взагалі не містить дати складання цього документа.

По-друге, а ні особливі умови добровільного страхування від нещасних випадків, а ні Публічний договір-оферта ТДВ «СК «Кредо» щодо добровільного страхування від нещасних випадків не містять підпису Застрахованої особи, що свідчить про те, що ОСОБА_2 не був ознайомлений із вказаними документами та згоду на встановлені ними умов страхування не надавав, а тому посилання відповідача на вказані документи є безпідставними.

Відповідачем не надано доказів ознайомлення Застрахованої особи з конкретними Правилами (особливими умовами) страхування та публічним договором-офертою страхової компанії.

Таким чином, відсутність підпису Застрахованої особи під Особливими умовами добровільного страхування від нещасних випадків, та Публічним договором-офертою ТДВ «СК «Кредо» свідчить про те, що ОСОБА_2 не був ознайомлений із такими умовами страхування та вони не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Крім того, договір страхування, який був підписаний ОСОБА_2 із використанням електронного підпису, що не заперечується відповідачем, не містить положень, на які посилається відповідач як на підставу відмови у виплаті страхового відшкодування.

Щодо неправомірної відмови відповідача у виплаті страхового відшкодування, позивач зазначила, що страховий акт від 23.07.2019 №Z1968PB70000DQ позивачу відповідачем надано не було.

У вказаному страховому акті, наданому відповідачем разом з відзивом, причиною відмови у виплаті страхового відшкодування вказано пп. 9 п. 4.2. розділу 4 умов страхування, проте особливі умови страхування, надані відповідачем, не містять пп. 9 п. 4.2. розділу 4. З огляду на це, страховий акт, складений відповідачем містить посилання на неіснуючі норми, що не може слугувати підставою для відмови від виплати страхового відшкодування.

Єдиним документом, отриманим позивачем від відповідача була відповідь від 08.08.2019 за вих. №7.37.7.0.0/1791, у якій відповідач повідомив позивача про відмову у задоволенні вимог останньої щодо виплати вказаної страхової суми.

При цьому, вказівки відповідача у відзиві на те, що рішення Страховика оформлюється саме страховим актом, а не листами, взагалі є абсурдними, оскільки відповідачем було відмовлено позивачу у виплаті страхового відшкодування саме листом-відповіддю, але аж ніяк не страховим актом, з яким позивача жодним чином ознайомлено не було.

Відповідачем було повідомлено позивача про прийняте рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування, через те, що не визнаються страховими випадками травматичні ушкодження та функціональні розлади внаслідок нещасного випадку, отримані Застрахованою особою в результаті порушення норм і правил безпеки праці та правил безпеки дорожнього руху саме відповіддю від 08.08.2019 за вих. №7.37.7.0.0/1791, відповідно до якого відповідач не вбачав правових підстав для задоволення вимог позивача.

Відповідно до наданих відповідачем разом із відзивом документів, не визнаються страховими випадками травматичні ушкодження та функціональні розлади внаслідок нещасного випадку, отримані Застрахованою особою в результаті порушення норм і правил безпеки праці та правил безпеки дорожнього руху, проте по-перше, як було вказано вище, від дати укладення договору страхування до дати затвердження Особливих умов добровільного страхування від нещасних випадків клієнтів фінансових установ минув майже рік, що свідчить про те, що ці особливі умови аж ніяк не могли бути застосовані та погоджені сторонами договору страхування за рік до їх затвердження, при укладанні договору страхування.

Публічний договір-оферта ТДВ «СК «Кредо» щодо добровільного страхування від нещасних випадків взагалі не містить дати складання цього документа.

По-друге, а ні Особливі умови добровільного страхування від нещасних випадків, а ні Публічний договір-оферта ТДВ «СК «Кредо» щодо добровільного страхування від нещасних випадків не містять підпису Застрахованої особи, що свідчить про те, що ОСОБА_2 не був ознайомлений із вказаними документами та згоду на встановлені ними умови страхування не надавав.

По-третє, Застрахована особа - ОСОБА_2 , загинув внаслідок нещасного випадку, а не отримав травматичні ушкодження та функціональні розлади внаслідок нещасного випадку. Смерть Застрахованої особи та отримання нею травматичних ушкоджень та функціональних розладів внаслідок нещасного випадку - це принципово та юридично різні поняття.

Також позивач у відповіді на відзив зазначила, що дані, викладені у Таблиці №1 «Ушкодження здоров`я внаслідок нещасного випадку та розмір страхових виплат за страховими випадками» (Додаток №1 до Правил добровільного страхування від нещасних випадків) стосуються та застосовуються лише до ушкоджень здоров`я внаслідок нещасного випадку.

Такий страховий випадок, як смерть Застрахованої особи внаслідок нещасного випадку даною Таблицею не передбачений, що по-перше, випливає із самої її назви, а, по-друге, з її змісту, а тому, зміст та умови такого документу, у даному випадку (смерті Застрахованої особи), при визначенні можливості виплати страхового відшкодування, застосовувати неможливо (роздруківку Таблиці з офіційного сайту Відповідача Позивачем було надано в якості додатку до позовної заяви).

Щодо відсутності вини Застрахованої особи у настанні страхового випадку позивач зазначила, що смерть Застрахованої особи не відбулась внаслідок порушення Застрахованою особою норм та правил безпеки праці. Відповідно до Акту, порушення Застрахованою особою - ОСОБА_2 , п. 1.14 Інструкції з охорони праці №02-(02-01)-17 для машиніста екскаваторів «ЕКГ» і його помічника гірничо-транспортного виробництва, затвердженої наказом філії від 21.12.2017 №455, оскільки перебував від час роботи екскаватора в радіусі дії ковша, а також п. 2.6. розділу VII «Правила охорони праці під час розробки родовищ корисних копалин відкритим способом» НПАОП 0.00-1.24-10, затверджених наказом Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду від 18.03.2010 №61 є лише супутніми причинами нещасного випадку, але аж ніяк не основними (не є такими, що безпосередньо призвели до нещасного випадку).

Наразі Дніпровським районним судом м.Дніпродзержинська відкрито кримінальне провадження №173/2374/20 відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України, який займає посаду тракториста відділення господарчих перевезень філії «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» АТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія».

В обвинувальному акті у кримінальному провадженні у відношенні ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.272 КК України, внесеному до ЄРДР 03.06.2019 за №0000458 вказано, що згідно висновку судової інженерно-технічної експертизи з дослідження причин та наслідків порушень вимог безпеки життєдіяльності та охорони праці №4092-19 від 30.09.2020, дії тракториста відділення господарчих перевезень філії «ВГМК» АТ «ОГХК» ОСОБА_5 не відповідали вимогам цілої низки норм законодавства та внутрішнім актам філії «ВГМК» АТ «ОГХК» щодо безпеки праці в частині того, що працюючи 02.06.2019 в зміну з 08-00 години до 20-00 години не дбав про особисту безпеку і здоров`я, а також про безпеку і здоров`я оточуючих людей в процесі виконання робіт з доставки товарно-матеріальних цінностей до екскаватора ЕШ 10/50, господарчий №6, керуючи трактором Т-150 не здійснив особистий контроль (самоконтроль) з охорони праці, а саме не переконався в тому, що екскаватор ЕШ 10/50, господарчий №6 не працює, не дочекався сигналу (дозволу) на в`їзд від машиніста екскаватора ЕШ 10/50, заднім ходом під`їхав ближче до екскаватора для завантаження товарно-матеріальних цінностей за знак «Небезпечна зона» - в зону дії ковша екскаватора ЕШ 10/50, господарчий №6, і з технічної точки зору знаходилися в прямому причинно-наслідковому зв`язку з травмуванням помічника машиніста екскаватора ОСОБА_2 .

В досліджуваній виробничій ситуації тракторист відділення господарчих перевезень ОСОБА_5 мав технічну можливість запобігти настанню даного нещасного випадку, але нею не скористався.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України, за ознаками порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві або будь-якому підприємстві особою, яка зобов`язана їх дотримувати, якщо це порушення спричинило загибель людей.

Отже, оскільки матеріалами кримінального провадження, зокрема висновком судової інженерно-технічної експертизи з дослідження причин та наслідків порушень вимог безпеки життєдіяльності та охорони праці №4092-19 від 30.09.2020 та обвинувальним актом, складеним щодо ОСОБА_5 , підтверджено факт протиправності дій останнього, це говорить про смерть ОСОБА_2 в результаті протиправних дій третіх осіб.

Основною причиною загибелі ОСОБА_2 , згідно з Актом спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 02.06.2019 о 16-20 годині в філії «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» (надалі за текстом - Акт), визнано невиконання посадових обов`язків п.п. 2.4, 2.9, 2.18 Посадової інструкції майстра гірничої дільниці гірничих робіт №2 одноковшових екскаваторів кар`єру №7 гірничо-транспортного виробництва ПІ-237-2019; п.п. 2.4, 2.5, 2.37 Посадової інструкції начальника дільниці гірничих робіт №2 одноковшових екскаваторів кар`єру №7 гірничо-транспортного виробництва ПІ-237-2019; п.п. 2.4, 2.21 Посадової інструкції начальника зміни кар`єру №7 гірничо-транспортного виробництва» ПІ-237-2019; п. 2.4 Посадової інструкції інженера з безпеки руху І категорії відділу промислової безпеки ПІ 01-24-2018; п. 2.35 Посадової інструкції керівника гірничо-транспортного виробництва ПІ-237-2019.

Супутніми причинами визнані порушення вимог безпеки під час експлуатації обладнання, устаткування, машин, механізмів (п. 2.6 розділу VII «Правила охорони праці під час розробки родовищ корисних копалин відкритим способом», НПАОП 0.00-1.24-10) та невиконання вимог інструкцій з охорони праці (п. 1.14 Інструкції з охорони праці №02- (02-01)-17 для машиніста екскаваторів типу «ЕКГ» і його помічника гірничо-транспортного виробництва»; п.1.14 Інструкції з охорони праці №03-(02-01)-17 для машиніста екскаваторів типу «ЕК» і його помічника гірничо-транспортного виробництва».

А тому, позивач вважає, що Застрахована особа - ОСОБА_2 , не є винним у настанні нещасного випадку, що призвів до його загибелі. Невиконання ОСОБА_2 вищевказних внутрішніх актів з охорони праці є лише супутніми причинами настання нещасного випадку, тоді як пряма вина ОСОБА_5 встановлена висновком судової інженерно-технічної експертизи з дослідження причин та наслідків порушень вимог безпеки життєдіяльності та охорони праці №4092-19 від 30.09.2020, та відповідно смерть ОСОБА_2 , у даному випадку, є випадком страховим, а отже у відповідача, як сторони Договору страхування - Страховика, виникає обов`язок сплати Позивачу суму страхового відшкодування.

13.12.2021 до суду надійшли заперечення представника відповідача на відповідь на відзив позивача.

Відповідно до заперечень, представник відповідача зазначив, що ОСОБА_2 сам вирішив ініціювати надання йому публічних послуг, а саме страхові послуги у вигляді укладення Договору (полісу) добровільного страхування від нещасних випадків. Публічна пропозиція розміщена (станом на 04.08.2016) на офіційному сайті Страховика - ТДВ СК "КРЕДО" за адресою http://skcredo.com.ua/normativnv- dokumenti та банківські послуги у вигляді надання дорученню Банку на регулярне списання грошових коштів з його рахунків на оплату страхових послуг.

Так, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» станом на 04.08.2016 являється страховим агентом СК "КРЕДО". Страховий агент уповноважений укладати від імені страхової компанії договори страхування. Порядок надання та укладання договорів страхування викладений в Умовах та правилах надання послуг АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (станом на 04.08.2016)( https://privatbank.ua/terms/) в розділі 1.2.3 Надання послуг ТДВ СК "Кредо" з укладання договорів страхування (далі - Умови), з якими Позивач ознайомився та погодився при наданні Заяви про приєднання умов надання банківських послуг на підставі ст. 634 ЦК України.

Починаючи з серпня 2016 та закінчуючи червнем 2019 сплати страхових платежів на користь ТДВ СК «КРЕДО» здійснювались автоматично, оскільки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» виключно за дорученням Позивача продовжував перераховувати страхові платежі.

Також, ТДВ СК "КРЕДО" не має доступу до зазначеної банківської інформації, але з контексту позову відповідач впевнений у зазначених обставинах укладення договору з ТДВ СК "КРЕДО" та впевнений у перерахуванні страхових платежів саме на підставі відповідного доручення.

Страхувальнику договір був наданий через віддалений доступ, яким він скористався (і ніхто, крім нього). Тобто, примірник договору з фізичним підписом Застрахованої особи за такої технології страхування міститься лише у володінні ОСОБА_2 .

Позивач помилково вважає, що якщо Особливі умови добровільного страхування від нещасних випадків та Публічний договір-оферта ТДВ СК "КРЕДО" щодо добровільного страхування від нещасних випадків не містять фізичного підпису Застрахованої особи (який у цьому випадку не є обов`язковим), то це свідчить про те, що ОСОБА_2 не був ознайомлений із вказаними документами та згоду на встановлені умови страхування не надавав. Однак, з цим не можливо погодитись, оскільки на теперішній час чинне законодавство України значно розширило поняття "підпис".

У той же час, доказом підписання та дійсності договору за такої технології страхування є наявність самого договору-полісу (який формується автоматично за позначеними Застрахованою особою персональними даними) та сплата Застрахованою особою (чи від його імені) за договором-полісом страхових платежів.

Згідно преамбули цього договору даний договір укладено на підставі публічної оферти ТДВ СК "КРЕДО" та акцепту Страхувальником даної оферти. Факт укладання договору страхування підтверджусться даним Полісом. Поліс є дійсним за наявності сплати платежу на відповідний сплачуємий період страхування. Умови страхування Пропозиції (публічної оферти) є невід`ємною частиною цього Договору (полісу).

Страхувальник ознайомлений з Правилами страхування та умовами страхування. Умови публічної оферти та страху вання розміщено на Майданчику цивільно-правових договорів АТ КБ "ПРИВАТБАНК" та на сайті Страховика www.skcredo.com.ua. Умови страхування є невід`ємною частиною цього Договору страхування. Підписанням цього Договору Страхувальник підтверджує, що з інформацією, зазначеною в частині другій ст. 12 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» ознайомлений; згоду застрахованих осіб на страхування отримав.

Пункт 2 Публічного договору-оферти передбачає, що у відповідності до ст.ст.207, 633, 979. 981 ЦК України, безумовним прийняттям (акцептом) умов даної Оферти Клієнтом вважається в залежності від каналів оформлення договору страхування: при оформленні Договору страхування через систему Іnternet Bankang банків- с грахових агентів (заповнення електронної заяви про укладення Договору страхування та введення на підтвердження волевиявлення отриманого ОТП паролю страхового агенту, а також сплата страхового платежу (премії) в повному обсязі на поточний рахунок Страховика); при оформленні договору страхування з використанням пристрою самообслуговування банку-сграхового агенту (на підставі усної заяви Страхувальника, шляхом здійснення транзакцїї в ПТКС та введення на підтвердження волевиявлення отриманого ОТП паролю страхового агенту, а також сплата страхового платежу (премії) в повному обсязі на поточний рахунок Страховика. По завершенню транзакції Клієнту надається роздруківка сліпу (чеку) ПТКС з істотними умовами Договору страхування).

Виконання зазначених дій означає прийняття Клієнтом усіх умов цієї Оферти і є укладенням Договору страхування у спосіб, прирівняний до укладення правочину в письмовій формі. Після здійснення акцепту та набрання Договором страхування законної сили Клієнт набуває статусу страхувальника.

Тобто, будь які посилання позивача на начебто необізнаність Страхувальника щодо Умов страхування чи їх не підписання, ставлять за метою уникнення зобов`язань за договором.

Також, у запереченнях представник відповідача зазначив, що посилання позивача на те, що ОСОБА_2 , не є винним у настанні випадку, що призвів до його загибелі - є юридично неспроможними, та не знаходять свого підтвердження у матеріалах справи.

Так, комісією, яка утворена наказом ТУ Держпраці у Дніпропетровській області від 04.06.2019 № 219-Р, яка провела спеціальне розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком, що стався в кар`єрі № 7 дільниці гірничих робіт № 2 "Південь" гірничо- транспортного виробництва філії "Вільногірський гірничо-металургійний комбінат" акціонерного товариства "Об`єднана гірничо-хімічна компанія" встановлено факт порушення ОСОБА_2 інструкції з охорони праці та правил безпеки праці, такий факт доказуванню не підлягає, а те, що ОСОБА_5 обвинувачується у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України, за ознаками порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою, не відміняє того факту, що ОСОБА_2 є винним у настанні випадку, що призвів до загибелі останнього та кримінальне провадження стосовно ОСОБА_2 не було відкрито тільки у зв`язку зі смертю останнього.

А тому, оскільки, смерть ОСОБА_2 стала наслідком дій самої Застрахованої особи, які суперечать Інструкції з охорони праці № 02-(02-01)-17 для машиніста екскаваторів типу "ЕКГ" і його помічника гірничо-транспортного виробництва та Правилам охорони праці під час розробки родовищ корисних копалин відкритим способом НПАОП 0.00-1.24-10, ТДВ СК "КРЕДО" стверджує, що смерть ОСОБА_2 не може вважатись страховим випадком у розумінні договору №DNV0NS-16741RAU.

Крім того, вимоги позивача про стягнення моральної шкоди не підлягають задоволенню, оскільки ТДВ СК "КРЕДО" правомірно відмовило у виплаті страхового відшкодування не порушуючи прав споживача.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із розглядом справи за відсутності учасників справи, не здійснюється згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 04.08.2016 року між ОСОБА_2 та ТДВ «СК «Кредо» укладений Договір (поліс) добровільного страхування від нещасних випадків №DNV0NS-16741RAU, страхова сума за яким складає 25000,00 грн.

Відповідно до 4.1. полісу предметом договору є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов`язані з життям, здоров`ям та працездатністю застрахованої особи.

Із п.4.2. полісу вбачається, що згідно з умовами договору і Правил страхування, страховик зобов`язується у разі настання страхового випадку здійснити страхове відшкодування страхувальнику або вигодонабувачеві, а страхувальник зобов`язується своєчасно сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору і Правил страхування.

Відповідно до п. 5 полісу страхова сума склала 25000,00 грн.

Згідно з п.6.1 Договору страховими випадками згідно цього Договору і Правил страхування є події, які стались внаслідок нещасного випадку, що мав місце під час дії Договору страхування, та підтверджені документами, виданими компетентними органами у встановленому законодавством порядку (медичними закладами, судом, тощо), зокрема страховим випадком згідно з п.п. 6.1.1 Договору є смерть застрахованої особи внаслідок нещасного випадку , підтверджена документами, виданими компетентними органами у встановленому законодавством порядку (медичними закладами, судом тощо) тягне за собою виплату 100% страхової суми.

Вичерпний перелік подій, які вважаються нещасним випадком відображений у п. 6.2 Договору - нещасним випадком слід вважати раптову, випадкову, короткочасну, непередбачувану та незалежну від волі Застрахованої особи подію, що фактично відбулась і внаслідок якої настав розлад здоров`я (травматичні пошкодження, опіки, відмороження, випадкове гостре отруєння отруйними рослинами, хімічними речовинами (промисловими або побутовими), недоброякісними харчовими продуктами (за винятком сальмонельозу, дизентерії), ліками; ботулізм; захворювання кліщовим енцефалітом (енцефаломієлітом), поліомієлітом, сказ внаслідок укусу тварини, правець) Застрахованої особи або її смерть. Не дає підстав для здійснення страхової виплати: отримання внаслідок травми садн, припухлостей м`яких тканин та ран до 2 кв.см. та глибиною до підшкірної клітковини; отримання ушкоджень, що потребують безперервного стаціонарного та/або амбулаторного лікування строком менше 3 днів; отримання ушкоджень виробничого (промислового) характеру. Захворювання, у тому числі раптові та професійні, не відносяться до нещасних випадків. Нещасними випадками також є наступні події, які призвели до розладу здоров`я або смерті Застрахованої особи: утеплення, ураження блискавкою або електричним струмом, укус тварин або отруйних комах, змій, проникнення стороннього тіла, протиправні дії третіх осіб.

Пунктом 7 договору передбачено, що цей договір діє 12 місяців з 08.08.2016 по 07.08.2017 включно (але не більш ніж оплачуваний період). При цьому договір страхування набуває чинності з 00 годин 00 хвилин дня, наступного за днем сплати місячного страхового платежу на поточний рахунок страховика. Цей договір страхування лонгується на такий самий строк у разі сплати наступних страхових платежів, якщо жодний з учасників договору страхування не заявить про бажання його припинити.

Вказаний договір укладено із застосуванням Майданчика цивільно-правових договорів на підставі публічної оферти страховика та усної заяви (акцепту) страхувальника. Договір страхування (поліс) підписано із використанням електронного підпису шляхом введення Страхувальником у програмні комплекси Майданчика ОТР-пароля, надісланого на мобільний телефон Страхувальника Провайдером. При відтворенні на папері договору страхування Страховиком може бути використано факсимільне відтворення підпису особи, уповноваженої підписувати такі договори, а також відтворення відбитка печатки технічними друкувальними приладами. Страхувальник ознайомлений з Правилами страхування та умовами страхування. Умови публічної оферти та страхування розміщено на Майданчику цивільно- правових договорів ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та на сайті Страховика www.skcredo.com.ua. Умови страхування є невід`ємною частиною цього Договору страхування.

Згідно копії свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_1 , який виданий відділом державної реєстрації актів цивільного стану по П`ятихатському району та Дніпропетровській області від 05.06.2019 - ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до копії Акту спеціального розслідування нещасного випадку, 02.06.2019 о 16 годині 20 хвилин в філії "Вільногірський гірничо-металургійний комбінат" акціонерного товариства "Об`єднана гірничо- хімічна компанія" вбачається, що ОСОБА_2 помічник машиніста екскаватора одноковигового дільниці гірничих робіт А» 2 одноковшових екскаваторів кар 'еру № 7 гірничо-транспортного виробництва, філії "ВГМК" АТ "ОГХК", який порушив н. 1.14 Інструкції з охорони праці № 02-(02-01)-17 для машиніста екскаваторів тину "ЕКГ" і його помічника гірничо- транспортного виробництва, затвердженої наказом філії від 21.12.2017 №455, оскільки перебував під час роботи екскаватора, в радіусі дії ковша, а також п. 2.6 розділу VII «Правила охорони праці під час розробки родовищ корисних копалин відкритті способом», НПАОП 0.00-1.24-10, затверджених наказом Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду від 18.03.2010 №61, оскільки допустив перебування працівників (включаючи обслуговуючий персонал) під час роботи екскаватора у зоні дії ковша.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.08.2021 серії НРК №283313, виданого державним нотаріусом Вільногірської державної нотаріальної контори, Канюгою О.В., спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 є його дружина - ОСОБА_1 , тобто позивач по справі.

15.07.2019 позивач через АТ КБ «Приватбанк» передала всі необхідні для підтвердження настання страхового випадку та виплати страховиком страхових виплат документи, а саме копію свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , копію свідоцтва про укладення між позивачем та ОСОБА_2 шлюбу, копію Акту та інше.

Як стверджує позивач та відповідачем не заперечується, що 24.07.2019 остання зателефонувала до представника відповідача з метою отримання інформації щодо добровільної виплати відповідачем страхової суми за Договором у зв`язку зі смертю застрахованої особи - чоловіка позивача, на що, представник відповідача повідомив позивачу про те, що у виплаті страхової суми позивачу відмовлено у зв`язку із порушенням застрахованою особою техніки безпеки на виробництві.

02.08.2019 позивач звернулась до відповідача із письмовою заявою про виплату страхового відшкодування, у якій просила виплатити їй страхову суму у розмірі 25 000,00 грн., відповідно до умов укладеного між її чоловіком та відповідачем Договору, внаслідок виникнення страхового випадку, передбаченого вказаним Договором.

Відповіддю від 08.08.2019 за вих. №7.37.7.0.0/1791 відповідач повідомив позивача про відмову у задоволенні вимог останньої щодо виплати вказаної страхової суми.

Крім того, відповідно до копії Страхового акту №Z1968PB70000DQ від 23.07.2019, який виданий ТДВ «СК «Кредо» та був отриманий позивачем, зазначено, що згідно пп.9 п.4.2. розділу 4 умов страхування до договору страхування, не визнаються страховими випадками травматичні ушкодження та функціональні розлади, стійка втрата Застрахованою особою працездатності, смерть Застрахованої особи внаслідок нещасного випадку, які відбулися внаслідок порушення Застрахованою особою норм та правил безпеки праці, правил дорожнього руху та правил безпеки на залізничному транспорті.

Також, у зазначеному акті зазначено, що дана подія не може бути кваліфікована як страхова подія, з настанням якої виникає обов`язок Стаховника здійснити страхову виплату, а тому у виплаті страхового відшкодування відмовлено.

Саме правомірність вказаного вище рішення відповідача про відмову у виплаті страхового відшкодування оспорюється позивачем та є предметом судового розгляду.

Згідно з положеннями ст.45 Закону України «Про страхування» спори, пов`язані із страхуванням, вирішуються в порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Відповідно до ст.26 Закону України «Про страхування» відмову страховика у страховій виплаті може бути оскаржено страхувальником у судовому порядку.

Відповідно до ч.1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується в разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі визначеній договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ч.2 ст.8 ЗУ «Про страхування» страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавства, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно зі ст.16 ЗУ «Про страхування», договір страхування це письмова угода між страхувальником і страховиком, за якою страховик бере на себе зобов`язання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику, на користь якої ухвалено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Обов`язки страховика та страхувальника передбачені ст.ст. 988,989 ЦК України.

Страховик зобов`язаний: 1) ознайомити страхувальника з умовами та правилами страхування; 2) протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; 3) у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. 4) відшкодувати витрати, понесені страхувальником у разі настання страхового випадку з метою запобігання або зменшення збитків, якщо це встановлено договором; 5) за заявою страхувальника, у разі здійснення страховиком заходів, що зменшили страховий ризик, або у разі збільшення вартості майна, переукласти з ним договір страхування; 6) не розголошувати відомостей про страхувальника та його майнове становище, крім випадків, встановлених законом.

Страхувальник зобов`язаний: 1) своєчасно вносити страхові платежі (внески, премії) у розмірі, встановленому договором; 2) при укладенні договору страхування надати страховикові інформацію про всі відомі йому обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику, і надалі інформувати його про будь-які зміни страхового ризику; 3) при укладенні договору страхування повідомити страховика про інші договори страхування, укладені щодо об`єкта, який страхується. Якщо страхувальник не повідомив страховика про те, що об`єкт уже застрахований, новий договір страхування є нікчемним; 4) вживати заходів щодо запобігання збиткам, завданим настанням страхового випадку, та їх зменшення; 5) повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором.

Підстави для відмови від здійснення страхової виплати передбачені ст.991 ЦК України, а саме страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі:

1) навмисних дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, якщо вони були спрямовані на настання страхового випадку, крім дій, пов`язаних із виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинених у стані необхідної оборони (без перевищення її меж), або щодо захисту майна, життя, здоров`я, честі, гідності та ділової репутації;

2) вчинення страхувальником або особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку;

3) подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об`єкт страхування або про факт настання страхового випадку;

4) одержання страхувальником повного відшкодування збитків за договором майнового страхування від особи, яка їх завдала;

5) несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків;

6) наявності інших підстав, встановлених законом.

Відповідно до ч.2 ст.26 ЗУ «Про страхування» умовами договору страхування можуть бути передбачені інші підстави для відмови у здійсненні страхових виплат, якщо це не суперечить Закону. Договір, в свою чергу, є обов`язковим для виконання сторонами у відповідності з нормами ст. 629 ЦК України.

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що оскільки підпунктом 9 пункту 4.2. Умов страхування по договору добровільного страхування від нещасних випадків передбачено, що не визнаються страховими випадками травматичні ушкодження та функціональні розлади, стійка втрата Застрахованою особою працездатності, смерть Застрахованої особи внаслідок нещасного випадку, які відбулися внаслідок порушення Застрахованою особою норм та правил безпеки праці, правил дорожнього руху та правил безпеки на залізничному транспорті, то підстав для сплати страхового відшкодування у страховика не виникає, а посилання позивача на п.п.6.1.1 п.6 та п.п.6.1.2 п.6 Договору добровільного страхування від нещасних випадків, суд до уваги не бере, оскільки в даному випадку смерть ОСОБА_2 стала наслідком дій самої Застрахованої особи, які суперечать Інструкції з охорони праці №02-(02-01)-17 для машиніста екскаваторів типу «ЕКГ» і його помічника гірнично-транспортного виробництва та Правилам охорони праці під час розробки родовищ корисних копалин відкритим способом НПАОП 0.00-1.24-10, затверджених наказом Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду від 18.03.2010 №61.

Крім того, даний факт також підтверджується Актом спеціального розслідування нещасного випадку від 12.07.2019, яким встановлено, що ОСОБА_2 , тобто Застрахована особа, порушив п.1.14 Інструкції з охорони праці № 02-(02-01)-17 для машиніста екскаваторів типу "ЕКГ" і його помічника гірничо-транспортного виробництва, затвердженої наказом філії від 21.12.2017 № 455, оскільки перебував під час роботи екскаватора, в радіусі дії ковша, а також п. 2.6 розділу VII "Правила охорони праці під час розробки родовищ корисних копалин відкритті способом", НПАОП 0.00-1.24-10, затверджених наказом Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду від 18.03.2010 № 61, оскільки допустив перебування працівників (включаючи обслуговуючий персонал) під час роботи екскаватора у зоні дії ковша, а відтак, даний випадок не може бути кваліфікований як страхова подія. Отже рішення ТДВ «СК «Кредо» про відмову у страховій виплаті є правомірним.

Отже, порушення Застрахованою особою норм та правил безпеки праці є самостійною підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування.

На підставі викладеного, з урахуванням порушення Застрахованою особою норм та правил безпеки праці та відсутністю страхового випадку, суд вважає, що слід відмовити в задоволенні позовних вимог позивача.

Щодо задоволення вимог про стягнення з відповідача моральної шкоди слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода має деліктне походження, тобто виникає із цивільного правопорушення, а не з договору, тому якщо між сторонами спору існують договірні зобов`язання, стягнути моральну шкоду за їх порушення неможливо. Зазначене збігається з позицією ВСУ викладеній у постанові № 6-1575цс16 від 09.11.2016 р.

Також суд враховує, що оскільки вимоги про стягнення страхового відшкодування та відшкодування моральної шкоди є похідними вимогами від задоволення вимог про стягнення страхового відшкодування і можуть бути задоволені лише у разі встановлення порушеного права позивача з боку відповідача при здійсненні відмови у виплаті страхового відшкодування, суд з огляду на відсутність підстав для задоволення таких вимог, не вбачає підстав і для задоволення вимог, які є похідними.

За таких обставин вимоги позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди в сумі 25000 грн. не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України в разі відмови у задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 263-265, 273, 274-279 ЦПК України, суд , -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» про стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: П.В.Зарютін