БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 2/356/61/22
Справа № 356/10/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2022 суддя Березанського міського суду Київської області Капшученко І. О., розглянувши заяву про самовідвід у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Березінського виконавчого комітету, третя особа ПриватБанк, про стягнення заборгованості зі сплати аліментів та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів

В С Т А Н О В И В:

До Березанського міського суду Київської області надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Березінського виконавчого комітету, третя особа ПриватБанк, про стягнення заборгованості зі сплати аліментів та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.01.2022 головуючим суддею по вказаній судовій справі визначено суддю Капшученко І. О.

19.01.2022 суддею Капшученко І. О. заявлено самовідвід, обґрунтований тим, що предметом спору в даній справі є стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойки (пені) за заборгованість зі сплати аліментів, стягнутих рішенням Березанського міського суду Київської області від 08.02.2014 у справі № 356/119/14-ц, провадження № 2/356/57/14 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання їх спільної неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , за весь період заборгованості.

Разом з тим, в провадженні судді Капшученко І. О. перебувала цивільна справа № 356/138/15-ц, провадження № 2/356/70/15 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, в якій 27.04.2015 суддею Капшученко І. О. ухвалено рішення, яким позов задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) в сумі 2 946,61 грн. за прострочення сплати аліментів, стягнутих вказаним вище рішенням суду від 08.02.2014 у справі № 356/119/14-ц.

Додатковим рішенням Березанського міського суду Київської області від 29.04.2015 в решті позовних вимог відмовлено.

Вказане вище рішення судді Капшученко І. О. від 27.04.2015 було оскаржено позивачем ОСОБА_1 в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила скасувати вказане вище рішення суду через порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги, оскільки вважає, що зроблений судом розрахунок пені є незаконним.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 06.07.2015 апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, а рішення Березанського суду Київської області від 27.04.2015 залишено без змін.

Отже, суддею Капшученко І. О. висловлено позицію та надано оцінку правовідносинам щодо стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, що може викликати сумніви в неупередженості та об`єктивності судді при розгляді даної справи.

Зважаючи на те, що розгляд вказаної цивільної справи передбачає з`ясування обставин та оцінку правовідносин, що вже були предметом судового розгляду вказаної вище цивільної справи та щодо яких суддею Капшученко І. О. вже висловлено правову позицію, посилаючись на п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, з метою недопущення можливості виникнення у сторін по справі чи стороннього спостерігача сумнівів у неупередженості та об`єктивності судді, вважає за необхідне заявити самовідвід.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Розглянувши вказану заяву про самовідвід, дослідивши матеріали позовної заяви, суд приходить до висновку про його обґрунтованість.

За приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Суддя виконує свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи у суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.

Як зазначає Європейський суд з прав людини у рішенні від 24.05.1989 у «Справі Гаусшильдта», найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, заява № 11/1987/134/188, § 48).

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу (рішення від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта» (Hauschildt Case), заява № 11/1987/134/188, § 46).

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Відповідно до ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13.06.2007 «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Відповідно до статті 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Згідно положень Кодексу суддівської етики, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Неупередженість є необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов`язків, яка виявляється у змісті судових рішень та під час судового процесу і суддя має дбати про те, щоб його поведінка сприяла збереженню і поглибленню переконання суспільства у неупередженості судді при здійсненні ним своїх професійних обов`язків.

Обґрунтований самовідвід свідчить про сумлінне виконання суддею своїх обов`язків. Обґрунтування самовідводу не може піддаватися сумніву.

Пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених резолюцією № 2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006, визначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості.

Згідно пункту 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів», незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів.

Так, при винесенні судових рішень у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що можуть впливати на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватись довірою не тільки з боку сторін в конкретному розгляді, але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Даний висновок узгоджується із позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 04.02.2020 у справі № 908/137/18.

Так, у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з ч. 1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Відвід повинен бути вмотивованим. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження (ч. 3 ст. 39 ЦПК України).

За ч. 1 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження в справі.

Згідно з ч. 2 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до ч. 9 ст. 40 ЦПК України питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Право на подання заяви про самовідвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи.

За таких обставин, розгляд вказаної цивільної справи передбачає з`ясування обставин та оцінку правовідносин, що вже були предметом судового розгляду та щодо яких суддею Капшученко І. О. висловлено правову позицію, окрім того, процесуальна поведінка позивача вказує на наявність в неї сумнівів щодо законності ухваленого суддею рішення, що саме по собі може створити у сторін чи іншого стороннього спостерігача враження необ`єктивності та упередженості судді при розгляді даної справи, а також порушуватиме право особи на розгляд справи стосовно неї незалежним та безстороннім судом.

Враховуючи вказане, доводи, наведені в заяві про самовідвід, є обґрунтованими, тому з метою уникнення створення об`єктивних підстав вважати про можливу наявність необ`єктивності чи упередженості судді стосовно однієї із сторін провадження, а також сумнівів в можливості ухвалення суддею об`єктивного та справедливого рішення у справі та забезпечення довіри до судової влади, заяву про самовідвід слід задовольнити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 36, 39-40, 258-261 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Заяву судді Капшученко Ірини Олексіївни про самовідвід у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Березінського виконавчого комітету, третя особа ПриватБанк, про стягнення заборгованості зі сплати аліментів та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів - задовольнити.

Справу № 356/10/22, провадження № 2/356/61/22 передати до канцелярії Березанського міського суду Київської області для повторного розподілу в порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та окремому оскарженню не підлягає.

Суддя І. О. Капшученко