КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
______________________________________________
Справа № 756/3007/20
Апеляційне провадження
Провадження № 22-з/824/33/2022
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2022 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Семенюк Т.А.

при секретарі Діденку А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» - адвоката Здоренка Владислава Євгеновича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

встановив:

рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 17 червня 2021 року позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Порше Мобіліті» 3% річних за час прострочення сплати кредиту в розмірі 19 100грн. 28 коп. та втрати від інфляції в розмірі 51 757грн. 80 коп. В задоволенні решти вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 23 листопада 2021 року апеляційні скарги ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_1 задоволені частково, рішення Оболонського районного суду міста Києва від 17 червня 2021 року скасовано, ухвалено нове судове рішення, яким позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Порше Мобіліті» 198 564грн 77коп. заборгованості та 7 446грн 18коп. судового збору, а всього 206 010грн 95коп. В іншій частині позову відмовлено.

3 грудня 2021 року представник ТОВ «Порше Мобіліті» - адвокат Здоренко В.Є. направив до Київського апеляційного суду заяву про долучення доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу та винесення додаткового рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Порше Мобіліті» витрат на правову допомогу у розмірі 17 000грн, понесених під час розгляду справи апеляційним судом.

Обґрунтовуючи заяву, представник заявника посилається на те, що 24 травня 2021 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та АО «Праймлекс» був укладений договір про надання професійної правничої допомоги, згідно розділу 2 вказаного договору винагорода АО «Праймлекс» за представництво інтересів замовника в судах апеляційної інстанції становить 17 000грн, є фіксованою та сплачується у два етапи рівними частинами по 50% кожна. Перша частина винагороди за супроводження справи в суді апеляційної інстанції оплачується замовником на підставі рахунку та акту приймання-передачі наданих послуг протягом 5 робочих днів з моменту їх отримання, а друга частина - після отримання замовником належної копії повного тексту постанови суду.

Заявник зазначає, що оскільки ТОВ «Порше Мобіліті» не отримувало постанови апеляційного суду за результатами розгляду даної справи, що спричинило певні труднощі

в оплаті другої частини винагороди та передачі документів, просить поновити строк на подання даної заяви.

ОСОБА_1 подала клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, у якому просить залишити заяву ТОВ «Порше Мобіліті» без задоволення, посилаючись на неспівмірність витрат на оплату послуг адвоката, так як конкретизації наданих послуг адвокатом здійснено не було, тому неможливо встановити, яким чином було узгоджено саме суму у розмірі 17 000грн.

Відповідач зазначає, що фактично адвокатом надавалися послуги із підготовки апеляційної скарги та представництва у судових засіданнях, яких було два, а відтак розмір фактично наданих послуг не узгоджується із витратами, сплаченими за їх надання.

Крім того, ОСОБА_1 посилається на пропущення ТОВ «Порше Мобіліті» п`ятиденного строку надання доказів у підтвердження понесених витрат та вважає, що вказаний строк поновленню не підлягає.

Також ОСОБА_1 зазначає, що адвокат Здоренко B.C. мав повноваження виключно на представлення інтересів позивача в судах, однак не укладав договору про надання професійної правничої допомоги із клієнтом, відтак він не є уповноваженою особою у розумінні Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» на подання клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу.

ОСОБА_1 вважає, що оскільки між позивачем та АО «Праймлекс» був укладений договір про надання професійної правничої допомоги від 24 травня 2021 року, проте сплата відбувалася за договором про надання юридичних послуг від 27 березня 2018 року, тому такі докази не повинні братися до уваги судом при вирішенні питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції. Предметом договорів не визначено, що вони укладалися для представлення інтересів позивача саме у даній справі.

Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду заяви на електронні адреси, наявні у матеріалах справи, у судове засідання не з`явилися, представник ТОВ «Порше Мобіліті» - адвокат Здоренко В.Є. направив до апеляційного суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача, причини неявки відповідача та її представника суду не повідомлені, тому відповідно до положень ст. 270 ЦПК України колегія суддів провела судовий розгляд у відсутність учасників справи.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша, третя статті 133 ЦПК України).

Згідно з положенням пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову, інші судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У апеляційній скарзі ТОВ «Порше Мобіліті» було зазначено, що за умовами укладеного з АО «Праймлекс» договору про надання професійної правничої допомоги, замовник зобов`язаний сплатити виконавцю за представництво інтересів в суді апеляційної інстанції 17 000грн, тому попередній розрахунок суми судових витрат на правничу допомогу становить 17 000грн. Також у апеляційній скарзі було зазначено, що докази понесених витрат на професійну правничу допомогу будуть надані протягом п`яти днів з дня винесення рішення у даній справі.

Під час апеляційного розгляду і до судових дебатів, які були проведені 23 листопада 2021 року, представником позивача не було подано доказів у підтвердження

витрат позивача на правничу допомогу та не було заявлено про відшкодування витрат на правову допомогу.

Представником позивача у апеляційному суді був адвокат Здоренко В.Є., який діяв на підставі довіреності, виданої 15 квітня 2021 року директором ТОВ «Порше Мобіліті».

Також представником позивача до апеляційної скарги була додана копія договору про надання професійної правничої допомоги, укладеного 24 травня 2021 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та Адвокатським об`єднанням «Праймлекс», за умовами якого адвокатське об`єднання зобов`язалося, зокрема, здійснювати представництво інтересів товариства у всіх судах України.

Пунктом 1.2. договору сторони визначили, що у разі необхідності та у випадках, визначених законодавством, виконавець надає послуги на підставі довіреності, виданої замовником на ім`я виконавця та працівників виконавця.

Доказів, що адвокат Здоренко В.Є. є працівником Адвокатського об`єднання «Праймлекс» матеріали справи не містять.

До заяви про винесення додаткового рішення представником позивача - адвокатом Здоренко В.Є. надані копії: акту надання послуг від 18 червня 2021 року на суму 6 325грн, який підписаний представниками ТОВ «Порше Мобіліті» та АО «Праймлекс»; платіжного доручення від 23 липня 2021 року про сплату ТОВ «Порше Мобіліті» зазначеної суми; акту надання послуг від 24 листопада 2021 року на 6 325грн, який підписаний представниками ТОВ «Порше Мобіліті» та АО «Праймлекс»; платіжного доручення від 26 листопада 2021 року про оплату 6 325грн.

При цьому, у актах надання послуг міститься посилання на договір про надання юридичних послуг від 27 березня 2018 року та п. 4 додаткової угоди до договору про надання юридичних послуг від 24 травня 2021 року.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 137 ЦПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта статті 137 ЦПК України).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Обов`язок спростування співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України).

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини 3 статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (ч. 1 ст. 182 ЦПК України).

Аналіз вищезазначених процесуальних норм дає підстави для висновку, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони

витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Аналогічна позиція викладена в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 у справі № 755/9215/15-ц.

До судових дебатів у апеляційному суді та під час судових дебатів 23 листопада 2021 року представником позивача не було заявлено про відшкодування витрат, які поніс позивач та має намір ще понести, на правову допомогу.

Про наявність таких витрат було зазначено у апеляційній скарзі.

Постанова Київським апеляційним судом ухвалена 23 листопада 2021 року, тому докази понесених позивачем витрат на правову допомогу позивач повинен був подати до апеляційного суду до 29 листопада 2021 року, враховуючи, що 28 листопада 2021 року був вихідним днем.

Разом з цим, заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та докази понесених витрат подані представником позивача на поштове відділення 3 грудня 2021 року, тобто зі спливом строків, передбачених положеннями статті 141 ЦПК України.

Доводи заяви про те, що відсутність повного тексту постанови Київського апеляційного суду від 23 листопада 2021 року викликало певні труднощі у оплаті другої частини винагороди та передачі документів з підпису від ТОВ «Порше Мобіліті», що є підставою для поновлення пропущеного процесуального строку, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки з доданих до заяви документів вбачається, що акт про надання послуг складено 24 листопада 2021 року, а оплата послуг адвокатського об`єднання була здійснена ТОВ «Порше Мобіліті» 26 листопада 2021 року.

Заява представника позивача - адвоката Здоренка В.Є. не містить належного обґрунтування неможливості подання до апеляційного суду документів про оплату послуг до 29 листопада 2021 року включно.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що ТОВ «Порше Мобіліті» пропустило строк подання доказів понесених витрат на правову допомогу під час апеляційного розгляду та не навело поважних причин пропуску процесуального строку. Як зазначив Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 17 березня 2020 року, справа №520/8309/18, законодавцем визначено процесуальний наслідок не заявлення до закінчення судових дебатів вимоги на відшкодування судових витрат на правничу допомогу або подання доказів таких витрат із пропуском п`ятиденного строку з моменту винесення рішення у справі. В такому випадку суд залишає заяву сторони про винесення додаткового судового рішення без розгляду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що заяву представника ТОВ «Порше Мобіліті» - адвоката Здоренка В.Є. про долучення доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу та винесення додаткового рішення необхідно залишити без розгляду, так як докази були надані представником позивача поза межами строку, встановленого частиною восьмою статті 141 ЦПК України.

Керуючись ст. 141 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» -

адвоката Здоренка Владислава Євгеновича про долучення доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу та ухвалення додаткового рішення залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 14 січня 2022 року.

Суддя-доповідач І.М. Рейнарт

Судді Г.М. Кирилюк

Т.А. Семенюк