Ухвала

20 січня 2022 року

м. Київ

справа № 201/3422/20

провадження № 61-19716ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Акопджанової Катерини Ігорівни на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 лютого 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 листопада 2021 року у справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про визнання права іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 лютого 2021 року позовну заяву задоволено.

Визнано за акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») право іпотеки на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101; паркувальні місця № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, що розташовані в житловому комплексі « Амфітеатр » за адресою: АДРЕСА_2 , на умовах, передбачених договором іпотеки

№ DNHLGB00000520 від 03 квітня 2006 року.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 09 листопада 2021 року апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_4 задоволено частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 лютого 2021 року скасовано та ухвалено нове рішення.

Позов АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про визнання права іпотеки задоволено.

Визнано за АТ КБ «ПриватБанк» право іпотеки на нерухоме майно, а саме: квартиру

АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101; паркувальні місця № НОМЕР_1, НОМЕР_2, що розташовані в житловому комплексі « Амфітеатр »

у АДРЕСА_2 , на умовах, передбачених договором іпотеки №DNHLGB00000520 від 03 квітня 2006 року.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

13 грудня 2021 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 лютого 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 листопада 2021 року (надійшла до суду 06 грудня 2021 року), вякій просила скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове, яким застосувати строк позовної давності та відмовити

у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду

від 16 грудня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху.

Ухвалою Верховного Суду від 23 грудня 2021 року касаційну скаргу

ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто заявнику.

28 грудня 2021 року представник ОСОБА_1 - адвокат Акопджанова К. І. засобами системи «Електронний суд» звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 лютого 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 листопада 2021 року (надійшла до суду 06 грудня 2021 року), в якій просила скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове, яким застосувати строк позовної давності та відмовити

у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до частини першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

У касаційній скарзі представник заявника подала клопотання про поновлення строку подачі касаційної скарги та вказала, що копію постанови Дніпровського апеляційного суду від 09 листопада 2021 року вона отримала 23 листопада 2021 року, що підтверджено доказами.

За таких підстав строк на касаційне оскарження підлягає поновленню.

Однак, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження

з огляду на наступне.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження

в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, оскільки у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі .

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності

01 листопада 2011 року. При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом у квітні 2020 року.

Станом на 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 2 102,00 грн.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви не майнового характеру, яка подана юридичною особою або фізичною особою - підприємцем, ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Заявнику необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги

у розмірі 4 204,00 грн (2 102,00*200%=4 204,00 грн).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду

у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК

у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN): UA0026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055»).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Слід зауважити, що суд не бере до уваги додану до касаційної скарги квитанцію № МСМА-92Е7-НМВТ-3626 від 13 грудня 2021 року про сплату судового збору в розмірі 4 289,80 грн, оскільки вказані кошти сплачені на неналежний розрахунковий рахунок.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Акопджанової Катерини Ігорівни про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити. Поновити представнику ОСОБА_1 - адвокату Акопджановій Катерині Ігорівні процесуальний строк для подачі касаційної скарги.

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Акопджанової Катерини Ігорівни на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 лютого 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 листопада 2021 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Коломієць