Справа №717/1516/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2022 року Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого - судді: Туржанського В.В.,

при секретарі: Тихоненко І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Кельменці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю „ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ" про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню

Третя особа: приватний нотаріус Київського міського

нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович

Представник позивача: ОСОБА_2 .

Позивачка ОСОБА_1 подала до Кельменецького районного суду Чернівецької області позовну заяву у якій просить визнати виконавчий напис від 28.06.2021 року №245218, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., яким стягнуто з позивачки на користь відповідача заборгованість в сумі 30327 гривень 14 копійок, таким, що не підлягає виконанню.

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. До суду надійшла заява директора ТзОВ „ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ" Велікданова С.К. у якій зазначено, що ТзОВ „ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ" визнає позовні вимоги ОСОБА_1 .

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Остапенко Є.М. в судове засідання не з`явився. Письмові пояснення не надав.

Відповідно до ч. 3 статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює за результатами підготовчого провадження рішення про задоволення позову.

Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, наявні підстави для винесення рішення за результатами підготовчого провадження.

Позов заявлений з тих підстав, що у нотаріуса не було правових підстав для посвідчення оскаржуваного позивачем виконавчого напису, оскільки надані відповідачем документи не підтверджують безспірність заявленої до стягнення суми боргу.

15 листопада 2021 року судом винесено ухвалу про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса.

15 листопада 2021 року судом витребувано у приватного нотаріуса Остапенка Є.М. завірену копію нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису нотаріуса про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю „ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ" 30327 гривень 14 копійок. Приватний нотаріус Остапенко Є.М. не надіслав до суду витребувану судом копію нотаріальної справи.

Судом встановлено, що представник товариства з обмеженою відповідальністю „ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ" звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. із заявою про вчинення виконавчого напису. 28 червня 2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинив виконавчий напис про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ „ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ", якому ТзОВ „1 Безпечне агентство необхідних кредитів" на підставі договору факторингу №2106 від 21 червня 2021 року відступило право вимоги за кредитним договором №3486937 від 05 листопада 2020 року, заборгованості за період з 20 червня 2021 року по 27 червня 2021 року, у розмірі 10250 гривень - заборгованість за тілом кредиту, 20052 гривні 14 копійок - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами, 25 гривень плати за вчинення виконавчого напису. Загальна сума, що підлягає стягненню визначена у виконавчому написі у розмірі 30327 гривень 14 копійок.

25 серпня 2021 року головним державним виконавцем Кельменецького відділу державної виконавчої служби було відкрито виконавче провадження щодо виконання вищевказаного виконавчого напису нотаріуса.

Таким чином між сторонами склалися кредитні правовідносини.

Відповідно до статті 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Право вчинення виконавчого напису відповідно до пункту 19 статті 34 Закону України „Про нотаріат" належить до компетенції нотаріусів. При цьому, законодавець визначив, що виконавчий напис - це розпорядження нотаріального органу про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачу чи повернення майна кредитору, вчинене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії лежить факт безспірності певної заборгованості.

Частиною першою статті 88 Закону України „Про нотаріат" встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Аналогічні положення містяться в пункті 3.1. Глави 16 "Вчинення виконавчих написів" Розділу ІІ „Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 (далі за текстом - Порядок).

Отже, виконавчий напис вчиняється нотаріусом за наявності двох умов: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем і якщо з моменту виникнення права на позасудове вирішення спору не минув строк, передбачений законом.

Частиною першою статті 87 Закону України „Про нотаріат" передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (частина 2 статті 87 Закону України „Про нотаріат").

Згідно з пунктами 1.1., 1.2., 3.2., 3.5. Глави 16 "Вчинення виконавчих написів" Розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 , для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року (далі за текстом - Перелік). Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року.

Пунктом 2 Розділу „Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються, а)оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Разом з цим, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", зокрема, в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.

Київський апеляційний адміністративний суд дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету міністрів України №662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, з моменту її прийняття.

З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України „Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" №1172 в редакції від 29.11.2001 року.

Пунктом 1 зазначеного Переліку в редакції від 29.11.2001 року передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Також, підпунктом 5.1. пункту 5 глави 16 "Вчинення виконавчих написів" розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року (в редакції чинній станом на 19.05.2021 року - дату вчинення спірного виконавчого напису) встановлено, що виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість.

У матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що кредитний договір №3486937 від 05 листопада 2020 року між ТзОВ „1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 був посвідчений нотаріально. Отже, у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. були відсутні правові підстави для вчинення виконавчого напису.

Станом на 28 червня 2021 року - дату вчинення спірного виконавчого напису нотаріуса чинне законодавство передбачало можливість вчинення виконавчого напису лише за умови подання оригіналу нотаріально посвідченого договору чи його дублікату, що має силу оригіналу. Вчинення виконавчого напису на підставі копій інших договорів (укладених в простій письмовій формі) чинним законодавством не передбачалось.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити повністю.

Згідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, згідно ст.ст.133,141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути 681 гривню в рахунок відшкодування витрат понесених по сплаті судового збору, тобто 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При цьому суд враховує, що згідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно до ч.4 статті 7 Закону України „Про судовий збір" у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті. Таким чином позивачка має право на повернення з державного бюджету інших 50 відсотків судового збору сплаченого при поданні позову.

Згідно до пункту 5 статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

На підставі ст.ст. 16,18,ЦК України, статті 34,87,88 Закону України „Про нотаріат", п.п.1.1., 1.2., 3.2., 3.4, 3.5 глави Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012, постановою Кабінету Міністрів України „Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" №1172 в редакції від 29.11.2001 року, керуючись ст.ст. 2, 5, 12, 13, 15, 19, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 209, 258, 263, 264, 265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , жительки АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , до товариства з обмеженою відповідальністю „ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ" , ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 35017877, яке розташоване в м. Ірпінь, вулиця Стельмаха будинок 9-А офіс 203, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити повністю.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис виданий 28 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, зареєстрований у реєстрі за номером 245218, про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю „ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ" заборгованості за кредитним договором №3486937 від 05 листопада 2020 року.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ" на користь ОСОБА_1 681 (шістсот вісімдесят одну) гривню в рахунок відшкодування витрат понесених по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 12 січня 2022 року.

Суддя: