Ухвала

17 січня 2022 року

м. Київ

справа № 750/843/21

провадження № 61-20347св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Ступак О. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

треті особи: Управління (служба) у справах дітей Чернігівської міської ради, Служба у справах дітей Ріпкинської селищної ради,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 травня 2021 року у складі судді Рахманкулової І. П. та постанову Чернігівського апеляційного суду від 11 листопада 2021 року у складі колегії суддів: Скрипки А. А., Онищенко О. І., Харечко Л. К.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів

У січні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив визначити фактичне місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із батьком ОСОБА_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Позов обґрунтовано тим, що сторони з 11 листопада 2011 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 липня 2020 року розірвано. Від даного шлюбу сторони мають дочку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка з 29 вересня 2020 року, і на час звернення позивача до суду з даним позовом проживає із позивачем. Позивач вказував, що у дочки ОСОБА_3 з ним завжди були гарні відносини, він дуже любить свою дочку, піклується про неї, забезпечує її всім необхідним для фізичного та духовного розвитку. Позивач зазначав, що дочка ОСОБА_3 виявляє більшу схильність до батька, ніж до матері. При цьому, відповідач ОСОБА_2 виїхала за кордон до Польщі, участі у вихованні дочки ОСОБА_3 не приймає, не забезпечує її матеріально та взагалі не піклується про дитину. Позивач стверджує, що дочка повністю перебуває на його утриманні.

Вказував, що судовим наказом Деснянського районного суду м. Чернігова із позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання дочки, заборгованості по сплаті аліментів позивач немає.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 травня 2021 року, залишеним без змін постановою Чернігівського апеляційного суду від 11 листопада 2021 року, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини, задоволено. Визначено місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 за місцем його фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 908,00 грн у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, щозібрані у справі докази свідчать про те, що малолітня дитина ОСОБА_3 упродовж тривалого часу постійно мешкала у смт Ріпки, за місцем проживання батька, у неї склалися певні соціальні зв`язки, є багато друзів однолітків в цьому місці проживання, батько забезпечив навчальний процес дитини, незважаючи на віддаленість місця проживання від школи.

Крім того, суд першої інстанції зазначив, що наявними у матеріалах справи доказами, зокрема, висновком органу опіки та піклування, а також показаннями допитаних в судовому засіданні свідків підтверджено, що дитині за місцем проживання батька створені всі необхідні умови для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Показаннями допитаних в судовому засіданні свідків підтверджено більшу прихильність дитини до батька, а за результатами діагностики стану дитини психологом підтверджено емоційну близькість дитини з татом та почуття захищеності, яке дочка ОСОБА_3 відчуває до нього.

При цьому, суд першої інстанції вказав, що визначення судом місця проживання дитини з одним із батьків, ніяким чином не перешкоджає іншому із батьків приймати участь у вихованні, матеріальному забезпеченні дитини, спілкуванні з нею, що передбачено чинним законодавством, а в разі зміни обставин, які впливають на вирішення спору про місце проживання дитини, другий із батьків не позбавлений права повторно ставити дане питання.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги, позиції інших учасників справи

ОСОБА_2 13 грудня 2021 року звернулася засобами поштового зв`язку до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 травня 2021 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 11 листопада 2021 року у вищевказаній справі, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову.

Як підставу касаційного оскарження, заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права, зокрема без урахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 20 жовтня 2020 року у справі № 333/1013/17, від 18 березня 2019 року у справі № 215/4452/16-ц, від 28 грудня 2020 року у справі № 487/2001/19-ц, від 09 листопада 2020 року у справі № 487/7241/18, від 23 травня 2018 року у справі № 682/966/17, від 17 липня 2019 року у справі № 185/6994/15-ц, від 06 вересня 2018 року у справі № 644/9094/16-ц, від 14 квітня 2021 року у справі № 716/591/19.

Також заявник зазначає, що судом апеляційної інстанції порушено норми процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, у касаційній скарзі заявниця зазначила клопотання про зупинення дії (виконання) рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 травня 2021 року, в обґрунтування якого заявник зазначає, що оскаржуване судове рішення набрало законної сили та підлягає примусовому виконанню, а тому існує реальна загроза переїзду дитини до іншої місцевості, зміни дитиною школи. Крім того, вказує на те, що виконання оскаржуваного судового рішення може негативно вплинути на психоемоційний стан малолітньої дитини.

У січня 2022 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_5 із застосуванням засобів поштового зв`язку надіслала до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу ОСОБА_2 , в якому, посилаючись на її необґрунтованість, просить відмовити у задоволенні касаційної скарги, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Верховного Суду від 16 грудня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 травня 2021 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 11 листопада 2021 року, передано на розгляд судді-доповідачу Гулейкову І. Ю.

Ухвалою Верховного Суду від 21 грудня 2021 року відкрито касаційне провадження у цій справі за касаційною скаргою ОСОБА_2 з підстав, передбачених пунктами 1, 4 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України); витребувано матеріали справи № 750/843/21 з Деснянського районного суду м. Чернігова; надано учасникам справи строк для подання відзивів на касаційну скаргу.

Цією ж ухвалою клопотання ОСОБА_2 про зупинення дії (виконання) рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 травня 2021 року задоволено частково. Зупинено виконання рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 травня 2021 року, залишеного без змін постановою Чернігівського апеляційного суду від 11 листопада 2021 року, до закінчення касаційного провадження.

У січні 2022 року матеріали справи № 750/843/21 надійшли до Верховного Суду.

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України, у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду.

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Управління (служба) у справах дітей Чернігівської міської ради, Служба у справах дітей Ріпкинської селищної ради, про визначення місця проживання дитини, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 травня 2021 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 11 листопада 2021 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 26 січня 2022 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. Ю. Гулейков С. О. Погрібний О. В. Ступак