Справа № 308/9951/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2022 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - Данко В.Й.,

за участі секретаря судового засідання - Павлюх Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМІНЬ», Ужгородської районної державної адміністрації в особі сектору державної реєстрації про визнання трудових відносин припиненими та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМІНЬ», Ужгородської районної державної адміністрації в особі сектору державної реєстрації про визнання трудових відносин припиненими та зобов`язання вчинити певні дії.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі рішення загальних зборів учасників СТОВ «ПРОМІНЬ» від 31.05.2016 року, оформлених протоколом № 2, його - ОСОБА_1 було призначено виконуючим обов`язки генерального директора з 02.06.2016 р.

Вказує, що відповідно до наказу № 44 від 02.06.2016 р. він приступив до виконання обов`язків генерального директора СТОВ «ПРОМІНЬ» з 02.06.2016 р. Крім того, відомості про те, що він став новим керівником СТОВ «ПРОМІНЬ» внесено до ЄДРЮОФОП.

Разом з тим, пояснює, що 27.02.2018 р., зв`язку з переїздом на нове місце проживання, він звернувся до загальних зборів товариства із заявою про звільнення його з посади виконуючого обов`язки генерального директора за власним бажанням, на підставі ст. 38 КЗпП України з 28.02.2018 р.

Зазначає, що наказом б/н від 28.02.2018 р. його було звільнено з посади та покладено обов`язки на одного з учасників товариства - ОСОБА_2 .

Також вказує, що відповідно до відомостей з ЄДРЮОФОП, учасниками СТОВ «ПРОМІНЬ» є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з частками по 50%.

Пояснює, що з березня 2018 р. він не здійснює фактичне управління товариством, не отримує заробітну плату та не перебуває у трудових правовідносинах з СТОВ «ПРОМІНЬ», проте, станом на 24.09.2020 р. стверджує, що питання про звільнення його із займаної посади залишилося не вирішеним, що є порушенням його права щодо вільного вибору праці.

З урахуванням викладених обставин, вважає, що трудові відносини між ним та товариством слід визнати припиненими на підставі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням з 23.02.2018 р.

Також, у зв`язку з наявністю в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомостей про нього як керівника СТОВ «ПРОМІНЬ» та, зважаючи на те, що такі відомості виключенню з реєстру не підлягають, а трудові відносини між сторонами припинені, вважає, що вказані відомості порушують його трудові права, а тому необхідно внести зміни до відомостей про юридичну особу - сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальність «ПРОМІНЬ» (код ЄДРПОУ 531304), які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

На підставі наведеного, просить суд:

1. Визнати припиненими трудові відносини між ним та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю ПРОМІНЬ» з 28.02.2018 р.

2. Зобов`язати Ужгородську районну державну адміністрацію в особі сектору державної реєстрації внести зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань шляхом внесення відомостей про припинення з 28 лютого 2018 року трудових відносин між ним та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОМІНЬ», у зв`язку із звільненням з посади в.о. генерального директора (керівника) за власним бажанням з 28 лютого 2018 року у порядку ч. 1 ст. 38 КЗпП України.

3. Судові витрати віднести на СТОВ «ПРОМІНЬ».

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.10.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням та за участю сторін.

19.10.2020 року представник відповідача 2 - голова Ужгородської районної державної адміністрації в особі сектору державної реєстрації В. Дворський подав через канцелярію суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідач із позовними вимогами позивача не погоджується з наступних підстав.

Вказує, що, як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 власноруч написав заяву на звільнення, потім самостійно видав наказ б/н 28.02.2018 р. про власне звільнення і поклав обов`язки генерального директора на ОСОБА_2 , що суперечить законодавству і статуту СТОВ «ПРОМІНЬ».

Зазначає, що пункт 7.19 статуту СТОВ «ПРОМІНЬ» визначає порядок призначення, перебування на посаді та звільнення генерального директора. Оскільки призначення відбулося відповідно до статуту і протоколу загальних зборів учасників СТОВ «ПРОМІНЬ» № 2 від 31.05.2016 р., то перебування на посаді і подальше звільнення регламентується нормами статуту, з якими позивач безумовно ознайомився і погодився, перебуваючи на посаді з 2016 року до, як він стверджує, 2018 року.

Зазначає також, що до матеріалів справи не долучений трудовий контракт позивача, в якому визначаються його строк найму, права, обов`язки і відповідальність, тому неможливо у сукупності зрозуміти трудові відносини позивача з СТОВ «Промінь».

Додатково повідомляє суд, що функціонал, оновленого у серпні 2020 року, Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не дозволяє державному реєстратору просто виконати судове рішення про припинення трудових відносин і прибрати керівника юридичної особи, залишивши графу пустою. Одночасно має відбуватися заповнення графи вказаного реєстру, шляхом призначення іншого керівника у порядку, визначеному законодавством. Просить суд врахувати ці вимоги і при прийнятті рішення у зобов`язальній частині зобов`язати СТОВ «ПРОМІНЬ» провести відповідні дії щодо звільнення/призначення генерального директора.

У зв`язку з вищенаведеним, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

26.05.2021 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області витребувано у сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМІНЬ» трудовий контракт, укладений між генеральним директором ОСОБА_1 та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОМІНЬ» та зобов`язано надати витребувані докази суду до 07.06.2021 року.

13.09.2021 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області застосовано відносно сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМІНЬ» заходи процесуального примусу. Постановлено стягнути з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМІНЬ» штраф у сумі 4540,00 грн.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник не з`явилися, однак представник позивача - адвокат Маркусь М.І. 04.11.2021 року подав до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності за наявними матеріалами. У заяві одночасно повідомляє суд, що надання копії витребуваного трудового контракту, укладеного між генеральним директором ОСОБА_1 та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОМІНЬ» є неможливим, оскільки такий контракт не укладався.

Представник відповідача - 2 у судове засідання не з`явився, однак, головний спеціаліст юридичного відділу апарату Ужгородської райдержадміністрації Денисенко О.М. подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи без їхньої участі за наявними матеріалами справи.

Представник відповідача - 1 - сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМІНЬ» у судове засідання не з`явився повторно, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно і належним чином, шляхом надіслання судової повістки про виклик рекомендованим поштовим відправленням, відзиву на позовну заяву не подав, про причини неявки не повідомив, клопотання про відкладення справи до суду не надходило.

Відзиву у визначений судом строк відповідач не надіслав. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що відповідачем у встановлений законом строк відзив на позов не подано, в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення.

Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що відповідно до п. п. 7.18, 7.19 статуту сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМІНЬ», затвердженого загальними зборами учасників сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМІНЬ» (протокол № 2 від 05 червня 2012 року), державну реєстрацію якого проведено державним реєстратором 11.06.2012 року, виконавчим органом управління товариства є генеральний директор, який призначається загальними зборами учасників на п`ять років з правом продовження повноважень на новий період за рішенням загальних зборів учасників. З генеральним директором укладається трудовий контракт, в якому визначаються строк найму, права, обов`язки і відповідальність генерального директора, умови його матеріального забезпечення, умови звільнення його з посади, інші умови найму за погодженням сторін. Контракт з генеральним директором від імені товариства підписує голова загальних зборів учасників. Генерального директора може бути звільнено з посади достроково на підставах, передбачених контрактом (а.с. 8-15).

Відповідно до протоколу № 2 загальних зборів учасників сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Промінь» від 31.05.2016 року зборами прийнято рішення щодо звільнення за власним бажанням ОСОБА_4 з посади генерального директора сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМІНЬ» згідно з поданою заявою з 01.06.2016 р. Також призначено виконуючим обов`язки генерального директора сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМІНЬ» ОСОБА_1 за його згодою з 02.06.2016 року (а.с. 5).

Як вбачається з наказу № 44 від 22.06.2016 року, виданого в.о. генерального директора СТОВ «ПРОМІНЬ» - ОСОБА_1, останній приступив до виконання обов`язків генерального директора СТОВ «ПРОМІНЬ» з 02.06.2016 року (а.с. 7).

Як вбачається із відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, сформованих за результатами безкоштовного запиту на офіційному веб-сайті розпорядника реєстру Міністерства юстиції України за критеріями пошуку: «За кодом ЄДРПОУ або за найменуванням юридичної особи» - сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Промінь», 13591304, у графі «Відомості про керівника юридичної особи, про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи» актуальні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи - сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМІНЬ» - ОСОБА_1 /02.06.2016/ (виконуючий обов`язки генерального директора) - керівник (а.с. 18).

За положеннями ч. 1 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Відтак, з урахуванням актуальних відомостей про керівника юридичної особи - сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМІНЬ», станом на день звернення з позовом, ОСОБА_1 є керівником відповідача.

Представник позивача у заяві від 04.11.2021 року стверджує, що трудовий контракт між ОСОБА_1 та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОМІНЬ» не укладено. Даний факт сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОМІНЬ» не спростовано, так як відповідач-1 - представник сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМІНЬ» відзиву на позовну заяву не подав, представник відповідача-1 у судове засідання не з`являється, ухвала суду про витребування доказів, а саме трудового контракту від 26.05.2021 року відповідачем-1 не виконана, трудові відносини між сторонами у справі тривають.

Серед переліку засновників (учасників) юридичної особи у згаданому реєстрі, статуті, а також реєстраційних відомостях загальних зборів учасників СТОВ «Промінь» значаться: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 подав заяву від 27.02.2021 року, адресовану загальним зборам учасників СТОВ «Промінь», за змістом якої ОСОБА_1 просив, у зв`язку з переїздом на нове місце проживання, звільнити його з посади виконуючого обов`язки генерального директора СТОВ «Промінь» за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України з 28.02.2018 року (а.с. 16).

Також з матеріалів справи вбачається, що 28.02.2018 року в.о. генерального директора СТОВ «Промінь» видав наказ про звільнення себе з посади виконуючого обов`язки генерального директора СТОВ «Промінь» з 28.02.2018 рок (а.с. 17).

Відповідно до копій фіскальних чеків ВПЗ Ужгород ПАТ «Укрпошта» за штрихкодовими ідентифікаторами 55, 55 поштові відправлення скеровані СТОВ «Промінь» та прийнятті відділенням пошти 27.02.2021 року та відповідно 28.02.2018 року (а.с. 16,17).

Згідно з долученими до справи матеріалами, позивач адресував заяву про звільнення від 27.02.2021 року всім засновникам відповідача.

Відповідно до ч. 13 ст. 39 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» повноваження одноосібного виконавчого органу чи голови колегіального виконавчого органу можуть бути припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень лише шляхом обрання нового одноосібного виконавчого органу чи голови колегіального виконавчого органу або тимчасових виконувачів їхніх обов`язків. У разі припинення повноважень одноосібного виконавчого органу або члена колегіального виконавчого органу договір із цією особою вважається припиненим. Статутом товариства може бути передбачено вимогу про обрання нових членів чи тимчасових виконувачів обов`язків для всіх членів колегіального виконавчого органу.

Разом з тим, ст. 43 Конституції України гарантує, що використання примусової праці забороняється.

Окрім того, за приписами ст. 22 КЗпП України відповідно до Конституції України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору залежно від походження, соціального і майнового стану, расової та національної приналежності, статі, мови, політичних поглядів, релігійних переконань, членства у професійній спілці чи іншому об`єднанні громадян, роду і характеру занять, місця проживання не допускається.

Суд погоджується з позивачем, що спірні правовідносини сторін регулюються ч. 1 ст. 21, п. 1 ч. 1 ст. 23, ч. 4 ст. 24, п. 4 ч. 1 ст. 36, ст. 38 КзпП України, оскільки між сторонами існували трудові правовідносини.

Право позивача на звільнення з роботи закріплене Кодексом законів про працю України. Відповідно до ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору також є розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39).

Відповідно до ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.

Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п`ятою цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 6 ст. 13 ЦК України).

Трудові спори розглядаються комісіями по трудових спорах, та/або районними, районними у місті, міськими чи міськрайонними судами. Такий порядок розгляду трудових спорів, що виникають між працівником і власником або уповноваженим ним органом, застосовується незалежно від форми трудового договору (ст. 221 КЗпП України).

За змістом положень ст. 38 КзПП України право позивача на звільнення за власним бажанням кореспондує обов`язок сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМІНЬ» розглянути заяву виконуючого обов`язки генерального директора про звільнення.

Згідно зі ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Розглядаючи справи, пов`язані із застосуванням даної норми, Конституційний суд України у рішеннях від 07.07.2004 р. № 14-рп/2004, від 16.10.2007 р. № 8-рп/2007, та від 29.01.2008 р. № 2-рп/2008 зазначав, що визначене ст. 43 Конституції України право на працю Конституційний суд України розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом. Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися то вільно її обирати. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей кожному для його реалізації.

Уповноважені на звільнення виконуючого обов`язки генерального директора товариства засновники сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМІНЬ», до повноважень яких входить скликання загальних зборів засновників сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМІНЬ», в даному випадку проігнорували повідомлення позивача про його звільнення і не розглянули по суті протягом передбачених законодавством строків, не виконали покладених на нього статутом обов`язків по переобранню виконавчого органу.

З огляду на викладене, своєю бездіяльністю, яка виразилася в не розгляді та не вжитті заходів для прийняття рішення про звільнення позивача в межах статутної діяльності товариства, відповідачем були порушені трудові права позивача, зокрема його право бути звільненим із займаної посади за власним бажанням, та право на вільне обрання місця роботи на власний розсуд.

Отже, право позивача на звільнення з роботи за власним бажанням, передбачене ч. 1 ст. 38 КЗпП України, та право щодо вільного вибору праці є порушеним, таке порушення є триваючим та може бути захищене судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Невизнання цивільного права полягає в пасивному запереченні наявності у особи суб`єктивного цивільного права.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права; зміна правовідношення; припинення правовідношення (ч. 2 ст. 16 ЦК України).

У постанові від 03.07.2019 року, в справі №61-11768св 18, Верховний Суд виклав позицію, зазначивши, що недосконалість національного законодавства та прогалини у правовому регулюванні певних правовідносин не можуть бути підставою для позбавлення особи права на захист його порушених прав у обраний ним спосіб.

За таких обстави суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання трудових відносин припиненими є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Що стосується позовних вимог про виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, відомостей про ОСОБА_1 як керівника cільськогосподарського nовариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМІНЬ», суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», державний реєстратор, зокрема, проводить реєстраційну дію (у тому числі з урахуванням принципу мовчазної згоди) за відсутності підстав для зупинення розгляду документів та відмови у державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру; веде Єдиний державний реєстр; веде реєстраційні справи; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Всі реєстраційні дії у Єдиному державному реєстрі проводяться відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань». Зазначеним законом передбачено порядок проведення кожної реєстраційної дії та перелік документів, який надається державному реєстратору для її проведення.

Ст. 35 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» передбачено, що відповідальність за відповідність установчих документів законодавству несуть засновники (учасники) юридичної особи.

Ч. 4 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» визначено перелік документів, що подається заявником для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у тому числі змін до установчих документів юридичної особи.

Ухвалене судове рішення у даній справі щодо задоволення позовної вимоги про визнання трудових відносин між сторонами у справі припиненими з 28.02.2021 року тягне за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі. Водночас, враховуючи обов`язок засновників (учасників) юридичної особи щодо обрання нового виконавчого органу, визначену відповідальність за відповідність установчих документів законодавству, а також виключну компетенцію саме суб`єкта державної реєстрації, а не відповідача у даній справі щодо формування реєстраційних справ, проведення реєстраційних дій; ведення Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, вимога позивача щодо виключення запису про нього як про керівника сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМІНЬ» є передчасною та задоволенню не підлягає.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає до стягнення сплачений останнім судовий збір у розмірі 840,80 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог по 420,40 грн. з кожного відповідача.

Керуючись ч. 1 ст. 21, ст. 23, п. 4 ч. 1 ст. 36, ст. ст. 38, 39, 221 КЗпП України, ст. 4, 5, 12, 13, 76, 89, 141, 223, 247, 258, 263-265, 273, 279, 280-283, 354, 355 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву - задовольнити частково.

Визнати трудові відносини між ОСОБА_1 та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОМІНЬ» припиненими з 28 лютого 2018 року, у зв`язку зі звільненням ОСОБА_1 із займаної посади виконуючого обов`язки генерального директора сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМІНЬ», на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМІНЬ» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 420 грн. 40 коп.

Стягнути з Ужгородської районної державної адміністрації в особі сектору державної реєстрації, на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 420 грн. 40 коп.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач-1: сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОМІНЬ», , адреса місцезнаходження: без номера, с. Сюрте, Ужгородський район, Закарпатська область.

Відповідач-2: Ужгородська районна державна адміністрація в особі сектору державної реєстрації, , адреса місцезнаходження: вул. Загорська, 10, м. Ужгород, Закарпатська область.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.Й. Данко