Справа № 408/1966/16-ц
Провадження № 22-ц/810/748/21
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
12 січня 2022 року м. Сєвєродонецьк
Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Коновалової В.А.,
суддів: Кострицького В.В., Назарової М.В.,
за участю секретаря судового засідання Кузьменко А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 ,
на рішення Біловодського районного суду Луганської області від 30 січня 2020 року, ухвалене судом у складі судді Кускової Т.В. в смт Біловодськ Луганської області
за позовною заявою Органу опіки та піклування Станично-Луганської районної державної адміністрації в інтересах дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про позбавлення батьківських прав, третя особа: Служба у справах дітей Станично-Луганської РДА,
Короткий зміст позовних вимог
У квітні 2019 року Орган опіки та піклування Станично-Луганської районної державної адміністрації, звернувся до суду із позовом до в інтересах дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про позбавлення батьківських прав, в обґрунтування якого вказав, що на підставі актів про виявлення дитини, переміщеної із тимчасово окупованої території або району проведення антитерористичної операції, яка залишилась без батьківського піклування від 05 травня 2017 року, розпорядженнями голови Станично-Луганської райдержадміністрації від 26 травня 2017 року № 108,109,110 неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , малолітньому ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітньому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування.
Батько дітей ОСОБА_6 самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. За час перебування дітей на первинному обліку дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування з травня 2017 року, батько жодного разу до служби у справах дітей Станично-Луганської райдержадміністрації не з`явився, долею дітей не цікавився, його місце перебування невідоме.
Мати дітей ОСОБА_5 , на момент набуття її дітьми статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, перебувала на тимчасово окупованій території м. Луганська, з якої повернулась у червні 2018 року. Незважаючи на повернення, мати також самоусунулась від виховання дітей, їх долею не цікавилась, з дітьми не проживає, матеріальні потреби дітей не задовольняє, не спілкується з дітьми в обсязі необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не надає доступу до культурних та духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі.
Орган опіки та піклування Станично-Луганської районної державної адміністраціїпросив суд позбавити батьківських прав ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , відносно їх неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , малолітнього сина ОСОБА_2 та малолітнього ОСОБА_3 , та стягнути з відповідачів аліменти на користь законного представника на утримання дітей у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) на кожну дитину, щомісячно, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Біловодського районного суду Луганської області від 30 січня 2020 року позовні вимоги Органу опіки та піклування Станично-Луганської районної державної адміністраціїзадоволено, позбавлено ОСОБА_5 та ОСОБА_6 батьківських прав відносно неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Стягнуто з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь законного представника дітей аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) на кожну дитину, щомісячно, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. Вирішено питання про стягнення судових витрат.

Суд першої інстанції обґрунтував рішення тим, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухиленні від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Суд першої інстанції встановив, що відповідачі ухиляються від виконання батьківських обов`язків стосовно дітей та вважав доведеним факт такого ухилення, а тому прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Також суд, враховуючи вимоги ст. 182 та ст. 184 СК України та те, що відповідачі участі в утриманні своїх дітей в повному обсязі не приймають, прийшов до висновку, що з відповідачів необхідно стягнути на користь законного представника дітей аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 , ОСОБА_2 ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу (заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 ,просить скасувати рішення Біловодського районного суду Луганської області від 30 січня 2020 року за позовом Органу опіки та піклування Станично-Луганської районної державної адміністрації в інтересах дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про позбавлення батьківських прав, третя особа: Служба у справах дітей Станично-Луганської РДА та ухвалити нове рішення суду, яким задовольнити вимоги у повному обсязі стосовно всіх дітей: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , яка звернулась до апеляційного суду в інтересах ОСОБА_2 , зазначила, що у мотивувальній частині оскаржуваного рішення суд першої інстанції дійшов висновку що всі вимоги по суті спору пред`явлено з урахуванням інтересів дітей ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , однак у резолютивній частині рішення Біловодський районний суд Луганської області не вирішив питання стосовно малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Отже Біловодським районним судом Луганської області під час ухвалення рішення не вирішено питання про позбавлення відповідачів батьківських прав та стягнення аліментів стосовно малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Враховуючи викладене вважала, що під час ухвалення рішення допущена недбалість.

(2) Позиція інших учасників справи

Ухвалою Луганського апеляційного суду від 20 серпня 2021 року Органу опіки та піклування Станично-Луганської районної державної адміністрації, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та Службі у справах дітей Станично-Луганської РДАроз`яснювалося право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу, однак відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Копію ухвали про відкриття апеляційного провадження ОСОБА_1 отримала 23 серпня 2021 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 116).

В судовому засіданні ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 ,доводи апеляційної скарги підтримала.

Представник Служби у справах дітей Станично-Луганської РДА, у судове засідання не з`явився надав суду заяву в якій просив провести розгляд справи без його участі, зазначив, що вимоги апеляційної скарги підтримує.

Представник органу опіки та піклування Станично-Луганської районної державної адміністрації в судове засідання не з`явився про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином і в установленому законом порядку, шляхом отримання судової повістки 29 грудня 2021 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у судове засідання не з`явились. Луганським апеляційним судом вживалися заходи щодо повідомлення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про дату, час та місце розгляду справи. Повістки-повідомлення про розгляд справи призначеної на 12 січня 2021 року, які направлялися на поштову адресу місця проживання зазначену у позові, повернулися на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», тому відповідно до положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідачі є належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Із тексту апеляційної скарги вбачається, шо рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині не зазначення в резолютивній частині про позбавлення батьківських прав відповідачів та стягнення аліментів на утримання малолітного ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив із того, що відповідачі ухиляються від виконання батьківських обов`язків стосовно дітей ОСОБА_4 , ОСОБА_2 ОСОБА_3 та вважав доведеним факт такого ухилення, а тому прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Також суд, враховуючи вимоги ст. 182 та ст. 184 СК України та те, що відповідачі участі в утриманні своїх дітей в повному обсязі не приймають, прийшов до висновку, що з відповідачів необхідно стягнути на користь законного представника дітей аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 , ОСОБА_2 ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу (заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини у справі апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_6 та ОСОБА_5 є батьками дітей ОСОБА_4 , ОСОБА_2 ОСОБА_3 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження.

ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування, що підтверджується копією розпоряджень голови Станично-Луганської райдержадміністрації Луганської області від 26 травня 2017 № 108, 109 та 110.

Як вбачається із акту обстеження умов проживання від 20 листопада 2018 року, який складено комісією з числа членів опікунської ради органу опіки та піклування Розквітненської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області, відповідач ОСОБА_5 проживає з малолітньою донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (народила в м. Луганськ) народження за адресою: АДРЕСА_1 у співмешканця в його житловому будинку. В результаті обстеження встановлено, що санітарний стан вказаного житлового будинку незадовільний, будинок без елементарних зручностей, для виховання та розвитку дітей умов не створено, дитячий одяг брудний, розкиданий і його недостатньо, запасів продуктів для дітей немає. Зі слів сусідів ОСОБА_5 постійно пиячить з співмешканцем та іншими особами. Згідно змісту вказаного акту відповідач ОСОБА_5 попереджена про необхідність усунення виявлених недоліків в утриманні дитини. Щодо малолітньої дитини порушено питання про її вилучення.

Згідно змісту акту повторного обстеження умов проживання від 20 березня 2019 року, який складено комісією з числа членів опікунської ради органу опіки та піклування Розквітненської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області, встановлено, що відповідач ОСОБА_5 з попереднього місця помешкання виїхала в с. Вільхове Станично-Луганського району Луганської області.

Зі змісту характеристики, наданої депутатом Розквітненської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області, встановлено, що ОСОБА_5 в побуті характеризується негативно, особистого житла не має та ніколи не мала, раніше ніколи не працювала та натепер не працює, особистого підсобного господарства не веде, не надає належного догляду дитині, демонструє несумлінне відношення до виконання батьківських прав та схильність до вживання спиртних напоїв.

З висновку органу опіки та піклування Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області про доцільність позбавлення батьківських прав від 27 березня 2019 року № 1211 вбачається доцільним позбавлення батьківських прав відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відносно дітей ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , з мотивів повного ігнорування відповідачами обов`язків щодо утримання та виховання своїх дітей.

Зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність позбавлення відповідачів батьківських прав відносно всіх трьох дітейОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , однак з резолютивної частини рішення Біловодського районного суду Луганської області від 30 січня 2020 року вбачається, що суд першої інстанції не вирішив питання стосовно малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з тим, в мотивувальній частині рішення судом надавалася оцінка доказам та аргументам сторін щодо позовної вимоги про позбавлення відповідачів батьківських прав та стягнення аліментів відносно малолітнього ОСОБА_2 .

Отже Біловодським районним судом Луганської області під час ухвалення рішення не вирішено питання про позбавлення відповідачів батьківських прав та стягнення аліментів на утримання малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Звертаючись до суду із апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , зазначала, що не погоджується з рішенням лише в частині не зазначення в резолютивній частині про позбавлення батьківських прав відповідачів та стягнення аліментів на утримання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Луганського апеляційного суду від 14 вересня 2021 року цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Станично-Луганської районної державної адміністрації в інтересах дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про позбавлення батьківських прав, третя особа: Служба у справах дітей Станично-Луганської РДА, направлено до Біловодського районного суду Луганської області для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення у вказаній справі протягом строку встановленого ч. 3 ст. 270 ЦПК України з дня надходження справи, після чого справа підлягає поверненню до апеляційного суду для розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , на рішення Біловодського районного суду Луганської області від 30 січня 2020 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно роз`яснень, наданих у пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судове рішення у цивільній справі"№ 14 від 18 грудня 2009 року, додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ст. 220 ЦПК України, воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

Головне значення додаткового рішення полягає в забезпеченні повного та всебічного розгляду справи шляхом процесуального виправлення недоліків, допущених судом унаслідок неналежного виконання вимог ч. 1 ст. 264 ЦПК України.

Додатковим рішенням Біловодського районного суду Луганської області 06 грудня 2021 року абзац другий, третій та четвертий резолютивної частини рішення Біловодського районного суду Луганської області від 30 січня 2020 року у цивільній справі за позовом Органу опіки та піклування Станично-Луганської районної державної адміністрації в інтересах дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів викладено у новій редакції: «позбавити батьківських прав ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , відносно їх неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; стягнути з ОСОБА_5 з на користь законного представника дітей аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) на кожну дитину, щомісячно, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття; стягнути з ОСОБА_6 , на користь законного представника дітей аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) на кожну дитину, щомісячно, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття».

Додаткове рішення суду є невід`ємною частиною основного рішення у справі по суті спору, та не може існувати окремо від нього (постанова Верховного Суду від 13 жовтня 2021 року у справі № 947/14712/20 (провадження № 61-7126св21).

Враховуючи викладені обставини, зважаючи на те, що апеляційна скарга подана у зв`язку з не вирішенням питання про позбавлення батьківських прав відповідачів стосовно одного з дітей - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та вказані недоліки, допущені судом, були вирішені шляхом прийняття додаткового рішення, яке єневід`ємною частиною основного рішення у даній справі, враховуючи, те що рішення Біловодського районного суду Луганської області від 30 січня 2020 року ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , в іншій частині не оскаржує та погоджується з висновками суду першої інстанції, викладеними у мотивувальній частині рішення, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу у зв`язку ухвалення додаткового рішення, тому вважає за необхідне у задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Щодо суті апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 384 ЦПК України, Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішення Біловодського районного суду Луганської області від 30 січня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 17 січня 2022 року.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді В.В. Кострицький

М.В. Назарова