Справа № 638/257/22
Провадження № 2-о/638/69/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2022 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді за участю секретаря судового засідання- Поволяєвої О.В., - Варданян К.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про встановлення факту смерті,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить, з метою подальшої реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного свідоцтва про смерть, встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України. Місце смерті: Луганська область, м. Краснодон, дата настання смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вирішуючи питання щодо непідсудності заяви Дзержинському районному суду м. Харкова, суд керується наступним.

Згідно ч. 1 ст. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Таким чином, положеннями ч. 1 ст. 317 ЦПК України прямо передбачено, що заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України може бути подана до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. В той же час норми вказаної статті, які визначають підсудність заяв про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, не містять посилання на можливість їх подання до будь-якого суду незалежно від місця проживання заявника.

За таких обставин, аналізуючи положення ч. 1 ст. 316, а також положення 1 та 2 абзаців ч. 1 ст. 317 ЦПК в їх сукупності та логічному взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України може бути подана до суду за межами такої території України за місцем проживання заявника.

Аналогічне тлумачення вказаних норм надано в Інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про окремі питання застосування Закону України від 04 лютого 2016 року № 990-VIII «Про внесення змін до цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України».

Так, у вказаному листі судом касаційної інстанції зазначено, що відповідно до абзацу 1 частини першої ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України може бути подана до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Водночас за змістом абзацу 2 частини першої цієї статті заява про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України може бути подана за місцем проживання (перебування) заявника до суду за межами такої території.

При цьому зміст відповідних положень ст. 257-1 ЦПК України в редакції, що діяла станом на час видання вказаного вище інформаційного листа, є ідентичним змісту положень ст. 317 чинної редакції ЦПК України, яка визначає підсудність справ про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що заява про встановлення факту смерті особи, на відміну від заяви про встановлення факту народження особи, може бути подана виключно за місцем проживання заявника за межами тимчасово окупованої території України, а не до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

В заяві про встановлення факту міститься довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 21 листопада 2018 року № на ім`я заявника, в якій зазначено, що фактичне місце проживання/перебування останнього знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Згідно з документами, доданими до заяви, суд також позбавлений можливості встановити, що заявник має зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) на території Дзержинського району м. Харкова, в тому числі як внутрішньо переміщена особа.

З доводів заяви та доданих до неї документів суд позбавлений можливості визначити підсудність вказаної заяви саме Дзержинському районному суду м. Харкова, оскільки доказів щодо зареєстрованого місця проживання (перебування) заявника в Дзержинському районі м. Харкова, в тому числі як внутрішньо переміщеної особи, заявником суду не надано.

Фактичне місце проживання/перебування заявника відповідно до адміністративно-територіального поділу відноситься до Шумського районного суду Тернопільської області, зважаючи на що суд дійшов висновку, що справа підсудна Шумському районному суду Тернопільської області, а тому не може бути розглянута Дзержинським районним судом м. Харкова.

Згідно ч. 9 ст.187 ЦПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частинами 1, 2 ст. 32 ЦПК України визначено, що спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

З урахуванням викладеного вище, суд дійшов висновку про передачу справи до Шумського районного суду Тернопільської області за підсудністю.

Керуючись ст.27,31, 32, 259-260, 294 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про встановлення факту смерті направити за підсудністю до Шумського районного суду Тернопільської області (місцезнаходження: 47101, м. Шумськ, вул. Івана Франка, буд. 28).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали. Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя О.В. Поволяєва