КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 січня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: головуючого судді Сліпченка О.І., Сушко Л.П., Гаращенка Д.Р.

за участю секретаря: Пітенко І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства повітряного руху України на рішення Дарницького районного суду м.Києва від 02 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства повітряного руху України про стягнення грошової одноразової допомоги, середнього заробітку за час затримки розрахунку та відшкодування моральної шкоди.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся з вищевказаним позовом, який обґрунтовано тим, що з 11 липня 2017 року він працював в Державному підприємстві повітряного руху України (наділ ДП «Украерорух») на різних посадах.

Наказом від 04 травня 2020 року позивача звільнено з посади за скороченням штату працівників. При звільненні позивачу не була виплачена грошова одноразова допомога, передбачена Колективним договором між адміністрацією Украероруху та профспілками.

Вказував, що сума належної йому грошової одноразової допомоги, відповідно до Програми соціального захисту, має становити максимальний її розмір - 400 000 грн.

Зазначав, що відмова відповідача у наданні гарантій соціального захисту, передбачених Колективним договором, завдала позивачу та його дружині, яка на час звільнення перебувала у стані вагітності, моральної шкоди, яка виразилась у душевних стражданнях та моральних переживаннях, приниженні честі та гідності та порушенні звичайних життєвих зв`язків.

Просив стягнути із відповідача одноразову допомогу в сумі 400 000 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 05 травня 2020 року по день ухвалення рішення та компенсацію моральної шкоди в сумі 24 679,90 грн.

Рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 02 лютого 2021 року позов задоволено частково, стягнено на користь позивача одноразову грошову допомогу в розмірі 162 432 грн. та судові витрати.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, представник ДП «Украерорух» подав апеляційну скаргу, яку обґрунтовано тим, що місцевий суд допустився порушення норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що позивач був завчасно попереджений про скорочення та наступне вивільнення, а також ознайомлений з переліком вакантних посад.

Зазначає, що ОСОБА_1 звернувся із заявою про працевлаштування на вакантну посаду уповноваженого з антикорупційної діяльності, однак комісія з дотримання трудового законодавства дійшла висновку, що останній не відповідає кваліфікаційним вимогам, оскільки у нього відсутній досвід роботи в правоохоронних органах протягом останніх 5-ти років. Інших заяв про переведення на вакантні посади позивач не подавав, попри їх наявність.

Зауважує, що Програма соціального захисту на підприємстві передбачає надання відповідних гарантій за черговістю, в разі неможливості надати попередню.

Таким чином, виплата грошової допомоги здійснюється в разі неможливості працевлаштування працівника та в подальшому в разі неможливості здійснення його перепідготовки, а враховуючи, що позивач із відповідними заявами не звертався, підстав для виплати грошової допомоги, яка являться останньою гарантією за черговістю - немає.

У відзиві на апеляційну скаргу, представник ОСОБА_1 вказує, що відповідач в односторонньому порядку, всупереч вимог колективного договору та законодавства України, відмовився від виконання взятих на себе зобов`язань.

Вважає, що відповідач надав позивачу список вакантних посад, кваліфікаційним вимогам по яким він не відповідає, для створення ілюзії виконання обов`язку щодо його працевлаштування, чим самостійно створив умови для застосування третьої гарантії соціального захисту.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав позицію викладену в апеляційній скарзі, позивач та його представник виступили проти її задоволення.

Апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України, - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення не відповідає.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що у відповідача наявний обов`язок згідно умов колективного договору, який полягає в наданні грошової одноразової допомоги при звільненні працівника.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Судом першої інстанції вірно встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 з 11 липня 2017 року по 04 травня 2020 року працював у Державному підприємстві обслуговування повітряного руху України на посадах інженера відділу режиму та охорони служби безпеки, начальника відділу запобігання та виявлення корупції - уповноваженого з питань запобігання та виявлення корупції та начальника відділу з питань запобігання та виявлення корупції, що підтверджується записами в його трудовій книжці і копіями відповідних наказів.

З адресованого позивачу листа, датованого 03 лютого 2020 року, вбачається, що відповідно до наказу Украероруху від 26 грудня 2019 року № 1120 «Про введення в дію оновленої організаційної структури та штатного розпису керівного складу Украероруху» наказом Украероруху від 08 січня 2020 року № 9 «Про затвердження штатного розпису підрозділів головного підприємства Украероруху» було затверджено новий штатний розпис підприємства, який введено в дію з 03 лютого 2020 року.

Даним листом, отриманим позивачем під особистий підпис 12 лютого 2020 року, його повідомлено про скорочення посади начальника відділу з питань запобігання та виявлення корупції, надано перелік усіх вакантних посад на підприємстві та попереджено, що при відсутності відповідних вакантних посад, які б відповідали його кваліфікаційному рівню, або у випадку не надання згоди на переведення на вакантну посаду трудовий договір з ним буде розірвано на підставі пункту 1 частини 1 статті 40 КЗпП України.

Позивач претендував на вакантну посаду уповноваженого з антикорупційної діяльності Украероруху, однак Комісія з дотримання трудового законодавства дійшла висновку про невідповідність особи позивача кваліфікаційним вимогам до даної посади.

За результатами розгляду відповідного подання адміністрації Украероруху первинною профспілковою організацією «Авіація України» було надано згоду на розірвання з позивачем трудового договору.

Наказом від 04 травня 2020 року № 463/о ОСОБА_1 звільнено з роботи за скороченням штату працівників на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

Відповідно до ст. 10 КЗпП України колективний договір укладається на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов`язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів трудящих, власників та уповноважених ними органів.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 КЗпП України колективний договір може передбачати додаткові порівняно з чинним законодавством і угодами гарантії, соціально-побутові пільги.

Відповідно до ст. 18 КЗпП України положення колективного договору поширюються на всіх працівників підприємства, установи, організації незалежно від того, чи є вони членами професійної спілки, і є обов`язковими як для власника або уповноваженого ним органу, так і для працівників підприємства, установи, організації.

Вимоги позивача про стягнення грошової одноразової допомоги ґрунтуються на положеннях Колективного договору, укладеного у 2015 р. між адміністрацією Державного підприємства обслуговування повітряного руху України та профспілками (зі змінами та доповненнями, внесеними протягом 2015-2020 років) у редакції, яка вступила в дію з 01 лютого 2020 року.

Відповідно до Розділу 5 Колективного договору, укладеного між адміністрацією Державного підприємства обслуговування повітряного руху України та профспілками в редакції від 01 лютого 2020 року підприємство самостійно розробляє і встановлює форми й системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розмір надбавок і доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат з дотриманням норм і гарантій, передбачених чинним законодавством.

Відповідно до пункту 1.4 Програми соціального захисту Додаток 19 до Колективного договору між адміністрацією Украероруху та профспілками, зареєстрованого Управлінням соціального захисту населення Бориспільської міської ради, редакція від 01 лютого 2020 року гарантіями соціального захисту працівників та інших осіб зазначених у Програмі є:

А) працевлаштування за спеціальністю, враховуючи такі обставини - освіта. Кваліфікація, місце проживання та обмеження за станом здоров`я (далі - Фактори);

Б) перепідготовка за рахунок коштів Украероруху протягом одного року після втрати можливості виконувати трудові обов`язки у повному обсязі (спливу дванадцятого місяця відповідно до пункту 6.9 Колективного Договору) та наступне працевлаштування в Украерорусі;

В) грошова одноразова допомога - при звільненні працівника.

Згідно з пунктом 1.5 Програми гарантії соціального захисту працівників надаються за черговістю, встановленою пунктом 1.4 Програми. Кожна наступна гарантія надається за умови неможливості надати попередню, окрім підстав, зазначених у пункті 1.3 (в) Програми, за якою передбачається надання виключно грошової допомоги.

Згідно п. 1.3 (в) Програми підставами виникнення права на соціальний захист є отримання інвалідності (1 аба 2 група).

Згідно підпункту 2.3.1 Програми, грошова одноразова допомога надається працівникові у випадках неможливості підприємством надати гарантії соціального захисту, зазначені у пункті 1.4 (а) та (б) Програми.

Суд першої інстанції вирішуючи спір, не повно дослідив обставини справи та не звернув уваги на п.1.5 Програми гарантії соціального захисту, не повно дослідив п. 1.4 Програми та прийшов до помилкового висновку про виникнення права у позивача на одноразову грошову допомогу, залишивши поза увагою той факт, що зазначене право виникає під умовою. Зокрема, гарантії соціального захисту працівників надаються за черговістю, встановленою пунктом 1.4 Програми, кожна наступна гарантія надається за умови неможливості надати попередню.

Позивачу була запропонована перша в черговості гарантія працевлаштування, при цьому доводи, що його позбавили можливості скористатись вказаною гарантією є хибними.

Як вбачається із матеріалів ОСОБА_1 було запропоновано список вакантних посад на підприємстві, при цьому останній подав заяву про прийняття його на вакантну посаду уповноваженого з антикорупційної діяльності.

Комісія з дотримання трудового законодавства дійшла висновку про невідповідність особи позивача кваліфікаційним вимогам до даної посади, а саме в нього був відсутній досвід роботи в правоохоронних органах.

Із заявами про прийняття на вакантні посади, кваліфікаційним вимогам до яких ОСОБА_1 відповідав би, останній не звертався, що було підтверджено в судовому засіданні сторонами.

Посилання ОСОБА_1 на те, що відповідач створив вимоги до вищезазначеної посади задля його невідповідності та подальшого звільнення ґрунтуються на припущеннях, а тому не можуть бути достатнім доводом на підтвердження позовних вимог.

Таким чином ОСОБА_1 не скористався першою в черговості гарантією працевлаштування, тому у нього не виникло право на третю Гарантію - одноразову грошову допомогу.

Суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення одноразової грошової допомоги не підлягають до задоволення, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог в цій частині, оскільки в матеріалах справи відсутні докази про порушення відповідачем умов колективного договору.

Відповідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи те, що місцевим судом було невірно з`ясовано обставини справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства повітряного руху України задовольнити.

Рішення Дарницького районного суду м.Києва від 02 лютого 2021 року скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Державного підприємства повітряного руху України про стягнення грошової одноразової допомоги, середнього заробітку за час затримки розрахунку та відшкодування моральної шкоди.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено «11» січня 2022 року.

Головуючий

Судді: