Cправа №549/314/21
Провадження№2/549/8/22
РІШЕННЯ

Іменем України

11 січня 2022 року Чорнухинський районний суд Полтавської області

у складі: головуючого - судді Крєпкого С.І

за участю: секретаря судового засідання - Бибик О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Чорнухи у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

установив:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом який обґрунтовано тим, що він є власником житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 .

В будинку зареєстровані, окрім нього, колишня дружина ОСОБА_2 і його дочка ОСОБА_3 .

Проте з 01.06.2016 відповідачі у вищевказаному житлі не проживають, комунальні послуги не сплачують, участі в утриманні будинку не беруть, їхні речі відсутні, добровільно з реєстрації не знімаються.

Крім того, він не має можливості реалізувати своє право вільно розпоряджатися вказаним будинком, реєстрація їх місця проживання у даному будинку значно обмежує коло потенційних покупців та фактично унеможливлює його відчуження у разі виникнення такої необхідності в майбутньому.

Посилаючись на те, що ОСОБА_2 і ОСОБА_3 понад п`ять років без поважних причин не проживають у житловому будинку, комунальні послуги не сплачують та участі в утриманні цього майна не беруть, він позбавлений змоги користуватись субсидією, просив визнати відповідачів такими, що втратили право користування вказаним будинком.

Ухвалою Чорнухинського районного суду Полтавської області від 24.11.2021 відкрито провадження у справі.

Позивач в судове засідання не з`явився, прохав справу розглянути за його відсутності.

Відповідачі в силу п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України вважаються такими, що належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з такого.

Судом встановлено, що позивач та відповідач ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.15). Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано 23 березня 2009 року.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17.03.2020 і витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 17.03.2020, реєстру прав власності на нерухоме майно №8828621 від 21.06.2008, спадкоємцем житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого у АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_4 є її син ОСОБА_1 (а.с.10,12,13).

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого у АДРЕСА_1 , дата державної реєстрації - 17.03.2020 (а.с.11).

Відповідно до виписки з погосподарської книги №05 за 2016-2021 роки, акту обстеження господарства від 22.09.2021, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 зареєстровані у житловому будинку у АДРЕСА_1 , але не проживають з 2016 року (а.с.16, 17).

Згідно з ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

За ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За положеннями ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з п.2 ч.1 ст.395 ЦК України речовими правами на чуже майно, зокрема, є право користування (сервітут).

Частиною першою статті 401 ЦК України передбачено, що право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Згідно ч.1 ст.402 ЦК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду.

Нормами статті 3 СК України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Права члена сім`ї власника житла на користування цим житлом визначено у статті 405 ЦК України, у якій зазначено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ч.2 ст.406 ЦК України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.

Положення статті 406 ЦК України у спорі між власником та колишнім членом його сім`ї з приводу захисту права власності на житлове приміщення, можуть бути застосовані за умови наявності таких підстав - якщо сервітут був встановлений, але потім припинився. Однак встановлення такого сервітуту презюмується на підставі статті 402, частини першої статті 405 ЦК України.

Припинення права користування житловим приміщенням колишнього члена сім`ї власника житлового будинку може бути підтверджено у судовому порядку, якщо це право пов`язане із захистом права власності відповідно до статті 391 ЦК України, за змістом якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Наявність реєстрації відповідачів у вказаному будинку є презумпцією встановлення такого сервітуту на підставі статті 402 ЦК України і створюють перешкоди позивачу у праві володіння, користування та розпорядження його майном.

За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення позову, оскільки право відповідачів, -які тривалий час у згаданому будинку не проживають, не проявляють до нього інтересу і докази поважності причин їх відсутності у справі відсутні, - на користування чужим майном (будинком) підлягає припиненню на вимогу власника цього майна відповідно до положень ч.2 ст.406 ЦК України.

В зв`язку з задоволенням позову підлягають стягненню з відповідачів понесені позивачем витрати по сплаті судового збору.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст.263-265, 274-279 ЦПК України, суд,

ухвалив:

1.Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити повністю.

2.Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , права користування будинком, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

3.Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 908 гривень судового збору, по 454 гривні з кожного.

Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.І.Крєпкий