У х в а л а

14 січня 2022 року

м. Київ

справа № 736/13/21-ц

провадження № 61-176 вп 21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулька Б. І., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про визначення підсудності справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

Заочним рішенням Корюківського районного суду Чернігівської області

від 01 квітня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу у розмірі

374 619 грн із яких: сума основного бору - 142 984 грн, сума винагороди за користування коштами - 231 635 грн.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Ухвалою Корюківського районного суду Чернігівської області від 12 травня 2021 року заяву ОСОБА_2 задоволено.

Скасовано заочне рішення Корюківського районного суду від 01 квітня

2021 року у справі № 736/13/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики. Призначено справу до розгляду в загальному позовному провадженні.

Ухвалою Корюківського районного суду Чернігівської області від 05 липня

2021 року заяву про самовідвід судді Чурупченка М. І. у справі задоволено. Матеріали цивільної справи передано для повторного авторозподілу.

Розпорядженням виконуючого обов`язки голови Корюківського районного суду Чернігівської області від 05 липня 2021 року справу № 736/13/21 передано до Щорського районного суду Чернігівської області для розгляду по суті.

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із клопотання про визначення підсудності справи № 736/13/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, так як, на його думку, головуючий суддя у цій справі допустив порушення норм процесуального законодавства. Крім того, представником відповідача є колишній суддя апеляційного суду Чернігівської області.

Підстав для задоволення клопотання ОСОБА_1 про визначення підсудності справи немає.

Згідно з частиною першою статті 26 ЦПК України підсудність справи, у якій однією зі сторін є суд або суддя суду, до підсудності якого віднесена ця справа за загальними правилами, визначається ухвалою суду вищої інстанції, постановленою без повідомлення сторін.

Відповідно до частини шостої статті 31 ЦПК України справа, у якій однією

зі сторін є суд, до підсудності якого віднесена ця справа за загальними правилами, або суддя цього суду, не пізніше п`яти днів із дня надходження позовної заяви передається на підставі розпорядження голови суду до суду вищої інстанції для визначення підсудності.

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач (частина перша

статті 48 ЦПК України).

Ураховуючи наведені норми процесуального права, оскільки представник відповідача не є суддею суду першої інстанції, у Верховного Суду відсутні правові підстави для визначення підсудності справи № 736/13/21-ц позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

За таких обставин, клопотання ОСОБА_1 про визначення підсудності задоволенню не підлягає, а доводи заявника по суті можуть зводитися до підстав для заявлення відводу.

Керуючись статтею 26 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про визначення підсудності справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Б. І. Гулько