ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: №22-ц/819/278/22 Доповідач: Майданік В.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2022 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Майданіка В.В.,

суддів: Бездрабко В.О.,

Орловської Н.В.,

секретар Юськів І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Федак Лілії Романівни, діючої від імені ОСОБА_1 , на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 22 листопада 2021 року, у складі судді Зуб І.Ю., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В :

25 серпня 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на період навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_3 23 річного віку.

Позов обґрунтований наступним.

Вона з відповідачем ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з 07.09.1991 року по 2013 рік. Шлюб розірвано рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 15.03.2013 року. Від даного шлюбу вони мають двох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На запит державного виконавця Суворовський районний у м. Херсоні ДРАЦС повідомив, що згідно актового запису № 27 ОСОБА_1 змінив 27.03.2014 року своє прізвище на ОСОБА_1 .

Відповідно до рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 22.07.2013 року відповідач сплачує на її користь аліменти на утримання сина до досягнення ним повноліття, станом на липень це 749,23 грн.

З 21.08.2021 року син ОСОБА_3 є повнолітнім. Він продовжує навчання на денному відділенні ДНЗ "Херсонське вище професійне комерційне училище" та не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток.

Відповідач є інвалідом ІІІ групи, тому цілком працездатний і може працювати на виробництві. Він отримує доходи від нелегальної підприємницької діяльності, має власну майстерню (цех) та будинок. Інших дітей у нього немає.

Вказала, що син проживає разом з нею за адресою АДРЕСА_1 .

Посилаючись на положення ст.ст.150, 199, 200 СК України, просила задовольнити позов.

Ухвалою суду першої інстанції від 10.09.2021 року було відкрито провадження у справі й вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.15).

18.10.2021 року на вказану позовну заяву адвокатом Федак Лілією Романівною, діючою від імені ОСОБА_1 , подано відзив, в якому вона просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, зазначивши наступне.

Позивачкою не надано доказів, що підтверджують навчання повнолітнього сина. Також, вказала, що доходи відповідача не дають можливості сплачувати аліменти на повнолітнього сина. Крім того, зазначила, що на сьогоднішній день відповідач проходить обстеження та потребує оперативного лікування катаракти ока, на підтвердження чого надано квитанцію про проходження обстеження та рахунки на придбання витратних матеріалів на суму 14 440,00 грн та рахунок за хірургічне лікування у розмірі 3 000,00 грн (а.с.23-24).

Третя особа в судовому засіданні зазначив про погодження з позовними вимогами.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 22 листопада 2021 року, у вступній та резолютивній частині якого виправлено описку ухвалою цього ж суду від 25 листопада 2021 року, позов було задоволено. Суд вирішив:

--- стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на період навчання, але не більше, ніж до досягнення ОСОБА_3 23-річного віку, починаючи з 25.08.2021 року;

--- стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Задовольняючи позов на підставі, зокрема ст.ст.199, 200 СК України, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем, що має третю групу інвалідності, не надано належних та допустимих доказів на підтвердження, обмеження можливості у його працевлаштуванні. Також суд виходив з відсутності доказів, які б підтверджували неможливість з боку відповідача надавати аліменти в розмірі 1/4 частини від доходів на утримання вказаного сина. Крім того, суд виходив з того, що стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

На вказане рішення адвокатом Федак Лілією Романівною, діючою від імені ОСОБА_1 , подана апеляційна скарга, в якій вона просить його скасувати й ухвалити нове рішення про відмову в позові, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Зокрема, вказала, що суд не прийняв до уваги докази на підтвердження обставин, які унеможливлюють для відповідача сплачувати аліменти на повнолітнього сина. Так, вказане підтверджується довідкою з пенсійного фонду про його дохід за останні 10 місяців 2021 року. Також, відповідач пройшов обстеження та провів оперативне лікування, оскільки майже нічого не бачив, а також потребує оперативного лікування катаракти ока на інше око, на підтвердження чого наявні квитанції про проходження обстеження та рахунки на придбання витратних матеріалів на суму 14 400,00 грн та рахунок за хірургічне лікування у розмірі 3 000,00 грн.

Також, зазначила, що суд не врахував і того, що у відповідача є мати ОСОБА_7 , особа похилого віку, яка на сьогоднішній день перебуває у лікарні.

Також вказала, що судом залишено поза увагою положення п.2 ч.1 ст.182 СК України, зокрема, те, що передбачене вказаною нормою закону право не є безумовним, виникнення якого можливе лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка та задовільного стану здоров`я.

Крім того, зазначила, що до уваги суду не прийнято відсутність довідки про навчання дитини у відповідному закладі освіти, про що зазначалось у судовому засіданні та у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Фактичні обставини, встановлені судом

З матеріалів справи та встановлених судом обставин вбачається наступне.

Відповідно до копії заочного рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 15.03.2013 року, що набрало законної сили 10.06.2013 року, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 07.09.1991 року. Від даного шлюбу вони мають двох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.3).

Згідно копії Свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 син сторін ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4).

Відповідно до довідки від 09.08.2021 року, виданої Державним навчальним закладом "Херсонське вище професійне комерційне училище", син сторін ОСОБА_3 навчається з 01.09.2018 року по 19.01.2022 року на денному відділенні вказаного навчального закладу. Термін навчання - 3 роки 5 місяців (а.с.9).

Згідно довідки від 11.08.2021 року № 14/08 позивачка проживає за адресою АДРЕСА_1 . До складу сім`ї входить син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за вказаною адресою (а.с.8).

З копії свідоцтва серія НОМЕР_2 про зміну прізвища вбачається, що ОСОБА_1 змінив прізвище на " ОСОБА_1 " 27.03.2014 року (а.с.55).

Відповідно до довідки про доходи від 13.10.2021 року, виданої Херсонським об`єднаним управлінням ПФУ в Херсонській області, за період з 01.01.2021 року по 31.10.2021 року відповідач отримував пенсію по інвалідності, розмір якої складає: 1050,00 грн щомісячно з січня по червень 2021 року включно; 1101,00 грн - у липні 2021 року; 1343,90 грн - у серпні 2021 року; 1854,00 грн - у вересні, жовтні 2021 року (а.с.25).

З епікризу виписного № 12708/2019 року вбачається, що відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_5 , має третю групу інвалідності. Скарги на зниження зору лівого ока. Страждає міопією слабкого ступеню лівого ока та міопічним астигматизмом правого ока. Спостерігається у офтальмолога за місцем проживання. Перебував на лікуванні з 02 по 08 серпня 2019 року (а.с.41).

Наявні квитанції про проходження відповідачем обстеження та рахунки на придбання витратних матеріалів на суму 14 400,00 грн (а.с.27) та рахунок за хірургічне лікування у розмірі 3 000,00 грн (а.с.26).

При апеляційному розгляді до справи було залучено додані до апеляційної скарги докази, а саме довідка про отриману пенсію відповідача по інвалідності за 2020 рік, виписка № 390 від 29.10.2021 року з приводу перебування відповідача на лікуванні у ТОВ "Відділення мікрохірургії ока" з 11 по 29 жовтня 2021 року з приводу зрілої катаракти лівого ока, виписний епікриз денного стаціонару за травень 2021 року, копія свідоцтво про народження відповідача, ІНФОРМАЦІЯ_5 із зазначенням матері ОСОБА_7 та довідка від 30.11.2021 року про перебування ОСОБА_7 на лікуванні з 29.11.2021 року по день видачі довідки у КНП "Херсонська міська клінічна лікарня ім. Є.Є. Карабелеша" ХМР з приводу пневмонії з підозрою на ковід.

Нормативно-правове обґрунтування та позиція суду апеляційної інстанції

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст.199 СК України: якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу (ч.1); право на утримання припиняється у разі припинення навчання (ч.2); право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч.3).

Тобто, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ст.200 СК України: суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу (ч.1); при визначенні розміру аліментів суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ч.2).

За ст.201 вказаного Кодексу до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу

Згідно з ч.1 ст.182 вказаного Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 вказаної статті зазначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно зі ст.6 СК України дитиною визнається особа до досягнення нею повноліття.

Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина передбачений главою 16 СК України.

Вказана глава передбачає стягнення аліментів на період навчання і не передбачає стягнення додаткових витрат.

На обґрунтування свого позову позивачка ОСОБА_2 посилається на те, що сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вона утримує самостійно, син продовжує навчання на денному відділенні ДНЗ "Херсонське вище професійне комерційне училище" та не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток.

При цьому судом також встановлено, що відповідач ОСОБА_1 на своєму утриманні неповнолітніх дітей чи інших осіб не має, протилежного ним не доведено.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову, оскільки він є правильним по суті і до нього він дійшов при повному та всебічному дослідженні обставин справи та давши належну оцінку зібраним у справі доказам.

Відповідачем не доведено факт неможливість працювати, наявні хвороби не спростовують такої можливості та можливості надавати матеріальну допомогу сину ОСОБА_3 , який продовжує навчання. Зазначені відповідачем обставини не можуть бути підставою для відмови у позові. При цьому апеляційний суд враховує такий, що є незначний, строк, а саме близько 5 місяців, протягом якого мають бути сплачені аліменти після досягнення сином сторін повноліття й до закінчення ним навчання (від 21.08.2021 року до 19.01.2022 року).

Визначаючи розмір аліментів, судом першої інстанції було враховано майновий стан відповідача, усі обставини справи, а також те, що відповідач не має на своєму утриманні інших осіб.

Апеляційний суд вважає такий висновок суду правильним, зроблений у відповідності до чинного законодавства.

Таким чином, рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги не обґрунтовані вимогами закону, належними доказами і є такі, що висновків суду не спростовують.

Зокрема, не можуть бути прийняті до уваги посилання скаржника на неврахування судом положень п.2 ч.1 ст.182 СК України (стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів),неврахування доказів на підтвердження обставин, які унеможливлюють для відповідача сплачувати аліменти на повнолітнього сина (довідка з пенсійного фонду про його дохід за останні 10 місяців 2021 року, оперативне лікування, рахунки на придбання витратних матеріалів на суму 14 400,00 грн та рахунок за хірургічне лікування у розмірі 3 000,00 грн). При цьому апеляційний суд виходить з того, що зазначені стороною відповідача докази на підтвердження відповідних обставин не можуть бути підставою для відмови у позові. Як правильно зазначив суд першої інстанції, особи з інвалідністю III групи з помірним обмеженням життєдіяльності можуть навчатися та провадити різні види трудової діяльності за умови забезпечення у разі потреби засобами компенсації фізичних дефектів чи порушених функцій організму, здійснення реабілітаційних заходів. Тобто, наведена група інвалідності, є такою, що не перешкоджає працевлаштуванню з дотриманням відповідних умов.

Також, як такі, що не впливають на правильність прийнятого рішення, слід залишити поза увагою посилання скаржника на те, що у відповідача є мати ОСОБА_7 , особа похилого віку, яка на сьогоднішній день перебуває у лікарні. При цьому суд апеляційної інстанції враховує те, що відповідачем не доведено перебування його матері у нього на утриманні, відсутність в неї інших дітей. Відповідач не заперечив надані при апеляційному розгляді справи пояснення позивачки про те, матір відповідача забрала до себе її дочка (рідна сестра відповідача) і вона там проживає на теперішній час.

Крім того, підлягають відхиленню посилання скаржника на неврахування судом відсутності довідки про навчання дитини у відповідному закладі освіти, про що зазначалось у судовому засіданні та у відзиві на позовну заяву. При цьому апеляційний суд виходить з безпідставності такого твердження, оскільки позивачкою було долучено до позовної заяви відповідну довідку, що підтверджує навчання сина сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 01.09.2018 року по 19.01.2022 року на денному відділенні Державного навчального закладу "Херсонське вище професійне комерційне училище".

Висновки суду апеляційної інстанції

Оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України це є підставою для того, щоб апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Федак Лілії Романівни, діючої від імені ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 22 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, передбачених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складення повного тексту постанови - 13 січня 2022 року.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ В.В. Майданік

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ В.О. Бездрабко

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Н.В. Орловська