Справа № 522/3072/15-ц
Провадження № 2/522/2149/22
УХВАЛА

12 січня 2022 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Чернявської Л.М.,

за участі секретаря судового засідання Тофан Л.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в місті Одесі матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, про витребування допоміжного приміщення з чужого незаконного володіння, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

14 лютого 2015 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, про витребування допоміжного приміщення з чужого незаконного володіння, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Ухвалою судді Загороднюка В.І. від 17 лютого 2015 року відкрито провадження у справі (а.с. 40 Т.1).

23 квітня 2015 року судом вжито забезпечення позову (а.с. 51 Т.1).

08 грудня 2015 року по справі призначено будівельно-технічну експертизу (а.с. 104-105 Т.1).

14 березня 2016 року надійшло повідомлення про неможливість надання висновку (а.с.111).

Ухвалою суду від 21 листопада 2016 року витребувано докази (а.с. 161 Т.1).

Відповідно до п.9 ч.1 Розділу ХІІІ ЦПК України, який набрав чинності 15.12.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

06 лютого 2019 року за результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справа у двох томах надійшла в провадження судді Чернявської Л.М.

Ухвалою суду від 12 лютого 2019 року прийнято до свого провадження справі. Продовжено розгляд справи за правилами загального провадження зі стадії судового розгляду.

Ухвалою суду від 24 жовтня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Територіальної громади м Одеси в особі Одеської міської ради про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, про витребування допоміжного приміщення з чужого незаконного володіння, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишено без розгляду.

Продовжено розгляд позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, про витребування допоміжного приміщення з чужого незаконного володіння, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

30 листопада 2021 року в судове засідання з`явився представника відповідача ОСОБА_3 адвокат Шевцов А.В.. Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, сповіщались належним чином. Розгляд справи відкладено на 12 січня 2022 року.

12 січня 2022 року в судове засідання сторони не з`явились, сповіщались належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Так, в судове засідання 12 січня 2022 року позивачі/представники позивачів не з`явились, що є черговою неявкою позивачів в судові засідання 30 листопада 2021року та 12 січня 2022 року про час, дату і місце яких позивачі були повідомлені належним чином, за адресою зазначеною в матеріалах справи.

Згідно п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Суд встановив, що матеріали справи містять докази належного сповіщення сторони позивача про розгляд справи у судових засіданнях, що були призначені на 30 листопада 2021року та 12 січня 2022 року.

Згідно зі статтею 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Під добросовісністю необхідно розуміти користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживання процесуальними правами.

Системний аналіз зазначених норм процесуального права дає підстави для висновку, що законодавець диференціює необхідність урахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, якою є неявка: першою чи повторною. Така диференціація обумовлена як необхідністю забезпечити дотримання прав позивача на участь у судовому засіданні у разі першої неявки за належного його повідомлення про час та місце судового засідання та поважності причин неявки, так і необхідністю введення певних обмежень з метою дотримання процесуальних строків розгляду справи, прав та інтересів іншої сторони відповідача, який притягнутий до участі у справі позивачем, а тому саме останній має продемонструвати свій інтерес у як найскорішому розгляді справи, а отже зобов`язаний у розумні інтервали цікавитися провадженням у справі. Саме тому, повторна неявка позивача в судове засідання, незалежно від поважності її причин, дає суду підстави залишити позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його неявка не перешкоджає вирішенню спору по суті.

Таким чином, зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами щоб не допустити затягування розгляду справи.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 11 березня 2021 року у справі № 558/9/18 (провадження № 61-13892св20).

Заяв, які суд міг би розцінювати як заяви про розгляд справи за відсутності позивачів чи заяв про відкладення розгляду справи з огляду на поважність причин не можливості прибуття в судове засідання, позивачами не подавалось.

Отже, причин для відкладення розгляду справи, які можуть бути визнані поважними та підстав для неприбуття позивачів в судові засідання не було.

З огляду на складність змісту правовідносин між сторонами, справа не може бути розглянута без участі позивачів. Справа вже тривалий час знаходиться в провадженні суду при цьому позивачі не вчиняють будь-яких дій для прискорення розгляду справи.

Відповідно до п.11 ч.3 ст. 2 ЦПК України, основною засадою (принципом) цивільного судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Суд розцінює безпідставні неявки позивачів, що сповіщені належним чином про час, дату і місце судового засідання як зловживання позивачами своїми процесуальними правами, що є недопустимим.

Крім того, відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав і обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Ратифікуючи зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставити лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин, суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема вчинення дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, про витребування допоміжного приміщення з чужого незаконного володіння, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди перебуває в провадженні Приморського районного суду м. Одеси з лютого 2015 року.

Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання.

У рішенні Європейського Суду від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Згідно ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Внаслідок чого, суд вважає, що позивачі допустили безпідставні неявки в судові засідання, а саме 30 листопада 2021року та 12 січня 2022 року зважаючи також на те, що позивачі є безпосередніми особами, які мають бути заінтересовані в належному розгляді справи, так як позивачі звертаючись до суду мали намір захистити свої права.

Отже, аналіз викладених вище обставин, дає підстави стверджувати про неналежне здійснення позивачами своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків, що виразились систематичному не з`являнні в судові засідання, з метою зловживання своїми правами та безпідставного затягування судового розгляду справи.

Крім того, слід зауважити, що позивачі, будучи обізнаними про можливість розгляду справи без участі позивачів, відповідні заяви про розгляд справи за їх відсутності не подавали, чим, на розсуд суду, умисно затягують розгляд справи та позбавляють суд можливості вирішити справу в розумні строки та постановити рішення по суті заявлених вимог.

За таких обставин, суд вважає можливим застосувати наслідки, які передбачені ст. 257 ЦПК України та залишити без розгляду позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, про витребування допоміжного приміщення з чужого незаконного володіння, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Керуючись ст. п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, про витребування допоміжного приміщення з чужого незаконного володіння, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Суддя Л.М. Чернявська