Справа № 524/8832/21
Провадження № 2-ві/524/1/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2022 року Автозаводський районний суд м. Кременчука у складі головуючого судді Андрієць Д.Д. розглянувши в письмовому провадженні питання про відвід головуючого судді Автозаводського районного суду м.Кременчука Предоляк О.С. у справі №524/8832/21 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АТП-15307» про зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

До Автозаводського районного суду м.Кременчука надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АТП-15307» про зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди, яка була розподілена судді Предоляк О.С.

Від позивача, ОСОБА_1 , надійшла заява про відвід головуючого, у якій позивач, посилаючись на те, що у нього виникає сумнів в об`єктивності судді, просив відвести головуючого.

Відповідно до ч. 1, 4 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Так, з матеріалів заяви вбачається, що підставою для відводу головуючого по справі є пропуск розумних строків для прийняття рішення щодо відкриття провадження по справі.

Європейський суд з прав людини зазначив, що неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості, і її наявність чи відсутність можуть бути перевірені різними способами. Відповідно до прецедентного права Суду, існування неупередженості в цілях статті 6 § 1 Конвенції має визначатися шляхом суб`єктивної перевірки, де повинні прийматися до уваги особисті переконання і поведінка певного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість в конкретній справі, а також шляхом об`єктивної перевірки, тобто шляхом уточнення, чи надавав суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії, що дозволяють виключити будь-який сумнів щодо його неупередженості (див., наприклад, Kyprianou v. Cyprus [GC], no. 73797/01, § 118, ECHR 2005-XIII, та Micallef v. Malta [GC], no. 17056/06, § 93, ECHR 2009). Що стосується суб`єктивної перевірки, у прецедентному праві Суду давно склався принцип, що суд від початку припускається вільним від особистих переконань чи упередженого ставлення (див. Kyprianou, згадане вище, § 119, та Micallef, згадане вище, § 94). Особиста неупередженість судді передбачається, поки не доведено протилежне (див. Hauschildt v. Denmark, 24 May 1989, § 47, Series A no. 154). Що стосується типу необхідного доказу, Суд, наприклад, вимагав уточнення, чи виявляв суддя ворожість або недоброзичливість з особистих мотивів (див. De Cubber v. Belgium, 26 October 1984, § 25, Series A no. 86). У переважній більшості випадків, що стосувалися питання про неупередженість, Суд фокусувався на об`єктивній перевірці (див. Micallef,, згадане вище, §95). Однак, між суб`єктивною і об`єктивною неупередженістю немає чіткої межі, оскільки поведінка судді може не тільки сприяти виникненню об`єктивних побоювань щодо неупередженості з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивна перевірка), але може також привести до розгляду питання про його або її персональні переконанні (суб`єктивна перевірка) (див. Kyprianou, згадане вище, § 119). Таким чином, в деяких справах, де складно отримати докази, які спростовували б презумпцію суб`єктивної неупередженості судді, вимога наявності об`єктивної неупередженості надає додаткову важливу гарантію (див. Pullar v. the United Kingdom, 10 June 1996, § 32, Reports of Judgments and Decisions 1996-III). Що стосується об`єктивної перевірки, необхідно встановити, чи існують, крім поведінки самого судді, факти, що потребють доведення, які можуть викликати сумнів у неупередженості судді. Мається на увазі, що при ухваленні рішення про те, чи є в конкретній справі законна підстава побоюватися, що конкретний суддя або склад суду проявили недостатню неупередженість, думка відповідної особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи може це побоювання бути об`єктивно виправданим (див. Micallef, згадане вище, § 96). Об`єктивна перевірка стосується здебільшого ієрархічних чи інших зв`язків між суддею та іншими учасниками процесу (там же, § 97). Отже, в кожному індивідуальному випадку необхідно вирішити, чи мають взаємини, що розглядаються, такий характер і ступінь, які вказують на брак неупередженості зі сторони суду (див. Pullar, згадане вище, § 38). У зв`язку з цим, навіть зовнішні прояви можуть мати певну значимість або, іншими словами, «справедливість повинна не тільки вершитися, але має бути також очевидно, як вона вершиться» (див. De Cubber, згадане вище, § 26). Йдеться про впевненість, яку суди в демократичному суспільстві повинні викликати у громадськості. Так, будь-який суддя щодо якого є вагомі підстави побоюватися про його недостатню неупередженість, повинен бути відкликаний від участі в справі (див. Castillo Algar v. Spain, 28 October 1998, § 45, Reports 1998-VIII, and Micallef,згадане вище, § 98)[«CASE OF MORICE v. FRANCE» [ВП], № 29369/10, ECHR, § 74-77, рішення від 23 квітня 2015 року]

Суд враховує те, що відповідно до вимог ч.1, 3 ст. 185, ч. 1 ст. 187 Цивільного процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. За відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу.

Отже, приймаючи до уваги положення законодавства, з урахуванням того, що позовна заява ОСОБА_1 була залишена без руху, питання про відкриття провадження по справі має бути вирішено після отримання судом відомостей про усунення позивачем недоліків позовної заяви. В матеріалах справи, станом на день розгляду заяви про відвід, відповідні матеріали відсутні.

У зв`язку із наведеним, суд не вбачає обставин, які б могли слугувати підставою для твердження про необ`єктивність та упередженість головуючого по справі.

Інших обставин, окрім не вирішення питання про відкриття провадження по справі, позивачем наведено не було та судом під час розгляду заяви не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Предоляк О.С..

Керуючись ст. 36, 40, 258-260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Предоляк О.С.- залишити без задоволення.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя Діна АНДРІЄЦЬ