Справа № 729/457/21
2/729/7/22 р.

У Х В А Л А
13 січня 2022 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі судді Булиги Н.О., за участю секретаря Романченко С.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Бобровицької міської ради Бобровицького району Чернігівської області, малолітнього ОСОБА_3 , законний представник малолітнього ОСОБА_4 , третя особа Бобровицька державна нотаріальна контора про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину - заповіту та визнання права на спадкування спадкоємцями за законом,
У провадженні судді Бобровицького районного суду Чернігівської області Булиги Н.О. знаходиться зазначена цивільна справа.
Відповідно до ухвали Бобровицького районного суду від 02 грудня 2021 року дана справа призначена до судового розгляду.
12 січня 2022 року через канцелярію суду від позивачки у справі ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Булиги Н.О. Дана заява вмотивована тим, що позивачка має сумніви щодо неупередженності та об"єктивності судді, а також сумніви, щодо того, що вона справедливо, незалежно та безсторонньо розгляне її справу упродовж розумного строку. Позивачка посилається на те, що суддя Булига Н.О. у даній справі постановила ухвалу від 02 грудня 2022 року про відмову у задоволенні клопотання про призначення технічної експертизи документів у справі, крім того вона сприяє стороні відповідачів у зібранні доказів, а також упереджено ставиться до позивачів та їх представника, що свідчить про незацікавленість судді у справедливому та об`єктивному вирішенню справи. Таким чином з метою уникнення будь-яких сумнівів у учасників справи щодо зацікавленості та неупередженості судді, із врахуванням морально-етичних міркувань, з метою дотримання та реалізації учасникам процесу їх процесуальних прав, а також з метою дотримання балансу інтересів між будь-якими несприятливими наслідками для сторін, позивачка вважає, що на підставі п.3 ч.1 ст. 36 ЦПК України доцільно буде відвести суддю Булигу Н.О. від розгляду справи для усунення можливих наслідків незгоди із рішенням суду через саму особу судді.
Суд, вивчивши заяву про відвід, доходить такого висновку.
Частинами 3, 4 ст.39 ЦПК України передбачено, що відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу. Встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 36 цього Кодексу, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.
Позивачкою заявлено відвід судді коли їй стало відомо про підставу відводу, а тому вимоги ч.3 ст.39 ЦПК України порушено не було.
Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.
Так, відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч.ч. 1, 2, 3 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.
Статтями 36, 37 ЦПК України встановлено перелік підстав для відводу судді, що виключають участь судді в розгляді справи, зокрема, в тому числі, якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи.
Згідно ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.
Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.
За приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Тобто, якщо говорити у ракурсі безсторонності суду, то слід враховувати те, що визначення юридичного змісту оціночної категорії «безсторонній суд» зумовлює необхідність врахування суб`єктивного та об`єктивного критеріїв безсторонності. Перший з них означає, що суддя має бути суб`єктивно вільним від упередженості при розгляді справи; другий - що суддя має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обгрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.
Конкретизуючи суб`єктивний критерій, Суд підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді (рішення ЄСПЛ від 23.06.1981 у справі «Ле Комт (Le Compte), Ван Левен (Van Leuven) и Де Мейер (De Meyere) проти Бельгії»), як наслідок таку презумпцію спростувати досить складно, адже критерієм суб`єктивної безсторонності є відсутність з боку судді умисних або необережних дій чи висловлювань, які б свідчили про пряму чи опосередковану особисту зацікавленість у вирішенні справи або іншим чином давали б підстави сумніватися в його неупередженості.
Тобто, об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішнiй вияв того, що відбувається; суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.
При цьому, ЄСПЛ у справі «Ушаков та Ушакова проти України» 18 червня 2015 року указує на те, що Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Більше того, слід нагадати, що під час провадження на підставі Конвенції застосовується принцип той, хто стверджує щось, повинен довести це твердження (affirmanti incumbit probatio).
Разом з тим, заявлений відвід ОСОБА_1 , не містить належних та підтверджених даних, які б викликали обґрунтовані сумніви в тому, що суддя Булига Н.О. є неупередженою при розгляді справи і заінтересованою в результатах справи, що свідчили б про наявність підстав для відводу судді, з цих передумов. Доводи, на які посилається позивачка у справі, як на підстави для відводу судді, фактично зводяться до незгоди позивачки з процесуальними діями судді та постановленими нею ухвалами, що не є підставами для відводу судді в розумінні положень ст. ст. 36, 37 ЦПК України. Таким чином, суд вважає, що на даний час відсутні будь-які дані та докази, які б свідчили про особисту зацікавленість головуючої судді у результаті розгляду справи або викликали б обґрунтовані сумніви щодо неупередженості та необ`єктивності судді під час судового розгляду цієї справи.
У той же час, слід ураховувати те, що відповідно до п. 26 рішення Європейського суду з прав людини «ДеКуббер проти Бельгії» (Заява № 9186/80) від 26 жовтня 1984 р., «правосуддя повинне не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться», тому будь-який суддя, щодо якого є обґрунтовані підстави побоюватися браку безсторонності, має бути відведений.
Згідно ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.
А тому, з огляду на фактичні обставини справи вище установлені судом, а саме у ракурсі сформованої стійкої та сталої недовіри позивачки ОСОБА_1 , яка у неї сформувалася у силу її особистого сприйняття дійсності та норм ЦПК України, слід погодитися з тим, що вона знову ж таки, у силу, відомих лише їй обставин, вважає відсутнім критерій безсторонності по відношенню до неї з боку суду, хоча в дійсності, таких об`єктивних фактів установлено не було. Якими суб`єктивними чинниками викликана така недовіра позивачки до суду у цій справі однозначно установити не можливо, однак є дійсним та реальним факт такої недовіри. Ця недовіра породжує у позивачки сумніви у неупередженості судді. Така недовіра, враховуючи викладену позицію у письмовій заяві до суду про відвід, з посиланням на практику Європейського суду з прав людини є реальною. Однак, жодний факт, яким створюється, навіть підозра, у втручанні у процес правосуддя, не повинен мати місця. Сам факт недовіри особи може створити враження необ`єктивності та неупередженості судді в розгляді даної справи, а відтак, в майбутньому, стане причиною недовіри до об`єктивності, справедливості, неупередженості та законності судового рішення у цій справі і сумніву щодо реалізації права на справедливий судовий розгляд.
На необхідність заміни судді з метою усунення у стороннього спостерігача сумнівів у неупередженості судді указує і Верховний суд, зазначаючи, що це сприятиме зміцненню та підтримці довіри суспільства до судової влади та указуючи , що це дасть змогу забезпечити усунення у стороннього спостерігача сумнівів у неупередженості суддів, а також, сприятиме підтримці до зростання довіри представників юридичної професії і сторін у справі до об`єктивності суддів та судових органів.
Як наслідок, з метою усунення у стороннього спостерігача сумнівів у неупередженості судді Булиги Н.О., а також, у сприянні підтримці до зростання довіри суспільства, представників юридичної професії і сторін у справі до об`єктивності суддів та судових органів, тобто в цілому до судової влади, суд вважає за необхідне, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, задовольнити заявлений судді відвід саме з цієї передумови.
Така дія забезпечить та сприятиме зміцненню та підтримці довіри суспільства до судової влади, та гарантуванню права на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом.
На підставі викладеного, керуючись ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст.ст. 36, 37, 40, 258, 260, 353 ЦПК України, суд
Заяву позивачки ОСОБА_1 про відвід судді Булиги Н.О. - задовольнити.
Відвести суддю Бобровицького районного суду Чернігівської області Булигу Наталію Олександрівну від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Бобровицької міської ради Бобровицького району Чернігівської області, малолітнього ОСОБА_3 , законний представник малолітнього ОСОБА_4 , третя особа Бобровицька державна нотаріальна контора про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину - заповіту та визнання права на спадкування спадкоємцями за законом.
Цивільну справу за позовом позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Бобровицької міської ради Бобровицького району Чернігівської області, малолітнього ОСОБА_3 , законний представник малолітнього ОСОБА_4 , третя особа Бобровицька державна нотаріальна контора про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину - заповіту та визнання права на спадкування спадкоємцями за законом, передати для повторного автоматизованого розподілу для визначення іншого складу суду у порядку, встановленому статтею 33 ЦПК України.
Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя Н.О.Булига