Борівський районний суд Харківської області

справа: № 614/840/21
провадження: 2/614/28/22
категорія: 69

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

10.01.2022 Борівський районний суд Харківської області у складі;

головуючого судді Гуляєвої Г.М.

за участю: секретаря Євтіхієвої С.В.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт Борова Харківської області в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_3 , представник позивача: адвокат Кравцун Віктор Анатолійович до ОСОБА_4

про стягнення аліментів на утримання колишнього чоловіка

У С Т А Н О В И В :

22.11.2021 позивач звернувся до Борівського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_2 , у якому просив стягнути з відповідача на його користь аліменти на його утримання у розмірі однієї чверті від її заробітку (доходу),починаючи з дня подачі позовної заяви до суду.

Позовні вимоги мотивовані наступними обставинами.

30.10.1982 між ним та було укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб.

19 листопада 2021 р. рішенням Борівського районного суду Харківської обл. шлюб було розірвано.

На теперішній час позивач не працює, є інвалідом 3-ої групи загального захворювання, вказана інвалідність встановлена йому з 01.12.2002 (ще під час перебування у шлюбі з ОСОБА_2 , а з 01.02.2018 по 31.12.2024 йому було встановлено другу групу, внаслідок загального захворювання), пенсію по інвалідності отримує у розмірі 2200,00 грн., інших джерел доходів не має, тому його матеріальне становище є вкрай нужденним і потребує матеріальної допомоги.

Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_5 №9.5599 від 04.06.2021, повний діагноз (основне захворювання, супутні захворювання та ускладнення) синдром діабетичної стопи 2 ст., інфікована рана кукси правої стопи; хронічна ішемія ІІІ-ІV ст., цукровий діабет 11 тип, важка форма субкомпенсації; ожиріння ІІІ ст. змішаного ґенезу; гіпертонічна хвороба ІІ ст.

Позивачу на праві власності належить квартира посімейного спільного заселення за адресою: АДРЕСА_1 .

Також на праві приватної власності на землю біля вказаного будинку йому належить 0,25 га землі для обслуговування житлового будинку та 0.60 га для ведення особистого підсобного господарства.

У зв`язку з інвалідністю позивач фізично не може обробляти землю, тому змушений наймати для цього найманих працівників, за роботу яких він розраховується з власної пенсії, розмір якої невеликий.

Колишня дружина позивача матеріальної допомоги йому не надає, не є пенсіонером, працює реалізатором у приватного підприємця у м.Харкові, не має на утриманні інших осіб, тому має можливість надавати позивачу матеріальну допомогу.

Ухвалою Борівського районного суду Харківської області від 26.11.2021 відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, пояснив, що позивач являється інвалідом ІІ групи з 01.02.2018 по 2024 р., отримує пенсію 2200 грн.; потребує матеріальної допомоги за станом здоров?я; вважає, що відповідач має можливість надавати позивачу матеріальну допомогу.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що у квітні 2021 р. позивач знаходився на амбулаторному лікуванні у м. Харкові, де йому була зроблена операція, витрати за яку взяла на себе відповідач, крім того, доглядала за ним, оплачувала витрати на медичні препарати. Відповідач мав 2,5 паю землі, з яких 1,0 паю продав, а інші 1,5 паю здає в оренду, за що отримує відповідні грошові кошти. Крім того, надав матеріальну допомогу їхньому спільному сину при покупці квартири, отримує пенсію та може самостійно себе утримувати.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Право на утримання після розірвання шлюбу регламентується статтею 76 СК України, за змістом якої розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу; після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу; особа має право на утримання і тоді, коли вона стала інвалідом після спливу одного року від дня розірвання шлюбу, якщо її інвалідність була результатом протиправної поведінки щодо неї колишнього чоловіка, колишньої дружини під час шлюбу.

Згідно положень ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, якщо один із подружжя одержує аліменти у зв`язку з інвалідністю, сплата аліментів триває протягом строку інвалідності, у разі подання відповідного документа про продовження строку інвалідності стягнення аліментів продовжується на відповідний строк без додаткового рішення суду про це.

Статтею 80 СК України передбачено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Аналіз норм статей 75 і 76 СК України дає підстави для висновку про те, що аліментні зобов`язання на утримання одного з подружжя можуть бути призначені лише за наявності юридичних складових - сукупності певних умов, а саме: перебування в зареєстрованому шлюбі або у фактичних шлюбних відносинах після розірвання шлюбу; непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового рівень матеріального забезпечення. Таким чином право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом (Вказаний висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 13 квітня 2016 року у справі № 6-3066цс15, від 16 серпня 2017 року у справі № 6-1111цс17 та від 11 жовтня 2018 року у справі № 161/16931/16-ц).

Таким чином, право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом.

Прожитковий мінімум на одну особу з розрахунку на місяць на дату звернення позивача з вказаним позовом до суду (22.11.2021) та на 01.01.2022 для осіб, що втратили працездатність, складає 1934 грн.

Згідно наданої довідки про доходи №8002 0700 2609 1408 ОСОБА_5 перебуває на обліку в Ізюмському об"єднаному управлінні ПФУ в Харківській області і його пенсія за жовтень 2021 року становила 2200,00 грн. (а.с.20).

Відповідно до копії Державного акту на право приватної власності на землю, ОСОБА_5 передана у приватну власність земельна ділянка площею 0.85 га, для обслуговування житлового будинку 0.25 га та ведення особистого підсобного господарства 0.60 га, яка розташована на території АДРЕСА_1 (а.с.24-25).

Згідно копії рішення Борівського районного суду Харківської обл. від 19.11.2021, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 розірвано (а.с.31-32).

Отже, ОСОБА_5 отримує пенсію по інвалідності в розмірі, що забезпечує його прожитковий мінімум, встановлений законом для осіб, які втратили працездатність, позивач не довів факт у потребі для надання йому матеріальної допомоги колишньою дружиною, а тому ОСОБА_5 не можна вважати особою, яка потребує матеріальної допомоги в розумінні частини четвертої статті 75 СК України.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Посилання представника позивача про неможливість надання відомостей стосовно працевлаштування відповідача та її доходу йдуть всупереч вимогам ст.84 ЦПК України, відповідно до якої, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Враховуючи встановлені обставини у справі, дослідженими доказами, матеріальне становище сторін, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання колишнього чоловіка слід відмовити.

Судові витрати в справі - судовий збір, від сплати якого позивач був звільнений при подачі позову в суд, суд відносить на рахунок держави.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 43,49, 81, 84, 141, 211, 258, 259, 264, 263-265, 273, 274-279, 430 ЦПК України, п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, ст. 51 Конституції України, на підставі ст.ст.75,76 Сімейного Кодексу України , суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 , представник позивача: адвокат Кравцун Віктор Анатолійович до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання колишнього чоловіка відмовити.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Рішення суду може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду через Борівський районний суд шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. У разі подачі апеляційної скаргив електронній формі, апеляційна скарга подається у той самий строк безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 11.01.2022.

Головуючий суддя ГУЛЯЄВА Г. М.