Дата документу 12.01.2022
Справа № 501/5098/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2022 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі головуючого судді Петрюченко М.І.,

за участю секретаря судового засідання Тейбаш Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Чорноморську Одеської області заяву позивача про забезпечення позову по справі за

позовом ОСОБА_1

до

відповідача: ОСОБА_2

предмет та підстави позову: про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

І. Обгрунтування заяви.

В провадженні Іллічівського міського суду Одеської області перебуває вказана цивільна справа.

ОСОБА_1 23.12.2021 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, згідно якої просить суд накласти арешт на рахунки відкриті на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) у ПАТ «МТБ БАНК» та у АТ «УКРСИББАНК».

Позивач мотивує дану заяву тим, що є підстави вважати, що відповідач ОСОБА_2 може розпорядитися грошима, які знаходяться на його рахунках на власний розсуд, що може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду.

ІІ. Процедура.

Заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи відповідно до статті 153 Цивільного-процесуального кодексу України (далі ЦПК).

Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із тим, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Мотиви, з яких Суд дійшов висновків, і закон, яким керувався Суд.

Згідно з ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року №9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Враховуючи, що ст.150 ЦПК України є дискреційною, суд, відмовляючи у застосуванні заходів забезпечення позову, приймає до уваги наявність обставин, які виключають можливість їх застосування.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо пов`язанні з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

З відповідної заяви вбачається, що позивач звернувся до суду з позовом про поділ спільного майна подружжя, просить визнати грошові кошти, які знаходяться на рахунках відповідача у ПАТ «МТБ БАНК» та у АТ «УКРСИББАНК» спільною сумісною власністю позивача і відповідача та поділити їх шляхом стягнення з відповідача на користь позивача 165 000 грн.

Арештовані кошти слід обмежувати розміром суми позову та можливих судових витрат.

Суд вправі накласти арешт на кошти, які обліковуються на рахунках у банківських установах або в інших кредитно-фінансових установах, у межах розміру сум позовних вимог та можливих судових витрат. Відомості про наявність рахунків, їх номери та назви відповідних установ, в яких вони відкриті, надаються суду заявником (постанова Верховного Суду від 25.09.2019 у справі № 320/3560/18).

Банківські рахунки - це рахунки, на яких обліковуються власні кошти, вимоги, зобов`язання банку стосовно його клієнтів і контрагентів та які дають можливість здійснювати переказ коштів за допомогою банківських платіжних інструментів (пункт 9 частина перша статті 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність»).

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти, розміщені на розрахункових рахунках та банківських комірках, які відкриті у ПАТ «МТБ БАНК» та у АТ «УКРСИББАНК» на ім`я відповідача, позивач не надає доказів, які б підтверджували відомості про номери рахунків, суму грошових коштів.

Відсутність відомостей про рахунки не дає змоги визначити співмірність засобів забезпечення позову із заявленими вимогами.

Із наведеного слідує, що відомості про те, на яких рахунках та в якому розмірі перебувають грошові кошти відповідача є необхідними для забезпечення позову.

Також, суд звертає увагу на те, що разом із позовною заявою позивачем подано заяву про витребування доказів у ПАТ «МТБ БАНК» та у АТ «УКРСИББАНК» щодо виписки про рух коштів з усіх рахунків, відкритих на ім`я відповідача.

Ухвалою суду від 12.01.2022 задоволено клопотання позивача про витребування доказів, яку направлено на адресу банківських установ.

Однак, витребування доказів щодо інформації, яка містить банківську таємницю в межах строку розгляду заяви про забезпечення позову (не пізніше двох днів з дня її надходження ч.1 ст.153 ЦПК України), не видається можливим.

Окрім того, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи (частина 2 статті 149 ЦПК України).

Таким чином, позивачем на цій стадії не доведено необхідності застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти, що знаходяться на розрахункових банківських рахунках відповідача, що знаходяться у ПАТ «МТБ БАНК» та у АТ «УКРСИББАНК».

Таким чином, суд позбавлений можливості накласти арешт на рахунки на ім`я відповідача у відповідних банківських установах, які є невизначеними.

Крім того, позивачем не доведено наявності об`єктивних обставин необхідності охорони матеріально-правових інтересів позивача та неможливість виконання судового рішення. Позивач посилається лише на загальні підстави для накладення арешту, що відповідач розпорядиться цими коштами, незабезпечення позову може зробити неможливим виконання майбутнього рішення в частині поділу грошових коштів. Але переконливих доводів щодо причин, у зв`язку якими необхідно забезпечити позов, обґрунтування його необхідності не наводить. Також не надано доказів того, що відповідач може вжити заходів для приховування активів.

У зв`язку з наведеним, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову в зазначений у заяві спосіб.

Керуючись ст.ст.149-154, 353 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити повністю.

Ухвалу може бути оскаржено протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до суду апеляційної інстанції.

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області М.І.Петрюченко