Провадження 2/357/942/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2022 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя - Цукуров В. П. ,

секретар судового засідання - Чайка О.В., ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біла Церква Київської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Канцедал Олександр Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - «Позивач») звернулась до суду з даним позовом до ТОВ «Вердикт Капітал» (далі - «Відповідач»), треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., приватний виконавець виконавчого округу Київської області Канцедал О.О. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на наступні обставини.

02.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. був вчинений виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за №206975 за яким стягнено з Позивача заборгованість за кредитним договором №500916590 від 09.10.2013 року на користь ТОВ «Вердикт Капітал» в розмірі 19 644,16 грн.

Стягнення заборгованості проводиться за період з 16.01.2019 року по 25.05.2021 рік.

Як убачається з виконавчого напису, Відповідачем було нараховано: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 3 809,59 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами та комісією в розмірі 15 334,57 грн.; за вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі ст.31 ЗУ «Про нотаріат» стягнуто плати із стягувача, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача, а всього - 19 644,16 грн.

10.11.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Канцедалом О.О. було відкрито виконавче провадження з виконання зазначеного виконавчого напису нотаріуса.

Період, який проводиться стягнення заборгованості за виконавчим написом становить з 16.01.2019 року по 25.05.2021 рік. У наданих документах, на підставі яких було вчинено виконавчий напис нотаріуса №206975 не визначено, коли саме настав строк сплати за кредитом, не визначено яка сама сума заборгованості.

Позивач зазначає, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 р. у справі № 826/20084/14, про визнання нечинним і скасування п. 1 та п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 р., визнано незаконним та нечинним розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», а відтак Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріусу на нотаріально не посвідченому кредитному договорі. Зазначена постанова набула законної сили, при цьому в мотивувальній частині постанови апеляційної інстанції зазначено: «Оскільки оскаржувані положення Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб у зв`язку із укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальникам, вважає за необхідне визнати не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття».

Посилаючись на приписи матеріального та процесуального права України, Позивач просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 02.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., зареєстрований в реєстрі за №206975, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 19 644,16 грн., а також стягнути на її користь понесені судові витрати.

Ухвалою суду від 03.12.2021 року було відкрито провадження у даній справі та постановлено провести її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.45-46).

У встановлений законом строк, 06.01.2022 року засобами поштового зв`язку, представником Відповідача в особі генерального директора ТОВ «Вердикт Капітал» О.В. направлено відзив на позовну заяву в якому той зазначив, що заперечує проти задоволення позову в повному обсязі, зазначає що заборгованість Позивача є безспірною та звертає увагу на дотримання всіх умов при поданні повного переліку документів для отримання виконавчого напису нотаріуса, що визначені в Постанові Кабінету Міністрів України №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (а.с.66-71).

Крім того, Відповідачем подано клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, у якому він просить відмовити у стягненні витрат на правничу допомогу (а.с.89-92).

10.01.2022 року Позивач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Представником Позивача засобами електронного зв`язку на адресу суду направлена заява про розгляд справи без участі Позивача та її представника. Зазначила, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити (а.с.110).

10.01.2022 року в судове засідання представник ТОВ «Вердикт Капітал» та треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., приватний виконавець виконавчого округу Київської області Канцедал О.О. не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, причини неявки суду не повідомили, заяв, клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило (а.с.60, 61, 63).

В зв`язку з тим, що сторони не з`явилися в судове засідання, згідно з приписами ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, повно, об`єктивно та всебічно дослідивши матеріали даної справи приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з приписами ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.39 Закону «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України за №282/20595.

02.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. був вчинений виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за №206975 за яким стягнено з Позивача заборгованість за кредитним договором №500916590 від 09.10.2013 року на користь ТОВ «Вердикт Капітал» в розмірі 19 644,16 грн. (а.с.16).

10.11.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Канцедалом О.О. відкрито виконавче провадження №67459412 з виконання виконавчого напису №206975 (а.с.18-19).

У той же час, за приписами ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМУ від 26.11.2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» було внесено зміни до вказаного Переліку, зокрема, щодо можливості вчинення виконавчих написів на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. у справі №826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, визнано незаконною та нечинною Постанову КМУ від 26.11.2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: «а після слів «заставлене майно доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 1-1: доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Вказані постанови були опубліковані в Офіційному віснику України: від 21.03.2017 року №23, від 24.11.2017 року №92.

Враховуючи викладене, виконавчі написи можуть вчинятися на нотаріально посвідчених договорах, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Вчинення виконавчих написів на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, не вбачається за можливе.

При цьому в мотивувальній частині постанови апеляційної інстанції зазначено: «Оскільки оскаржувані положення Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб у зв`язку із укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальникам, вважає за необхідне визнати не чинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття».

Таким чином, суд погоджується з доводами Позивача про те, що даний виконавчий напис було вчинено нотаріусом помилково, на підставі кредитного договору, який не був нотаріально посвідченим.

Окрім цього, згідно з ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Так у кредитному договорі №500916590 від 09.10.2013 року зазначено, що кінцевою датою повернення кредиту є 10.10.2017 року. Таким чином, з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років, що свідчить про порушення вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат».

Сума, яка зазначена у виконавчому написі не є безспірною, та не визнається Позивачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Саме таких висновків дійшов Верховний суд у постанові від 23.01.2018 року у справі № 310/9293/15.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

У свою чергу, ст. 80 ЦПК України передбачає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність, обґрунтованість та законність вимог Позивача. Наявні всі правові підстави для задоволення її вимог та визнання спірного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Крім того, Позивач подала суду докази понесених нею судових витрат та просила про відшкодування цих витрат.

За змістом ч.1 п.1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

В підтвердження понесених витрат на правову допомогу і судовий збір Позивачем надано детальний опис робіт (наданих послуг); договір №92 про надання правової допомоги від 14.11.2021 року; акт приймання-передачі наданої правової допомоги №1 до договору про надання правової допомоги №92 від 14.11.2021 року (а.с.36-37, 38-40, 41-42).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входять до предмету доказування у справі.

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16, постанові Верховного Суду від 15.04.2020 року у справі №199/3939/18-ц та у постанові від 09.06.2020 року у справі № 466/9758/16-ц.

А тому, враховуючи принцип змагальності, розумності і співмірності, суд вважає, що витрати на правничу допомогу в розмірі 7 600,00 грн. підлягають стягненню з ТОВ «Вердикт Капітал» на користь Позивача.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України у зв`язку з задоволенням позовних вимог сплачений судовий збір в розмірі 908,00 грн. необхідно стягнути з Відповідача на користь Позивача (а.с. 14).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.3, 12, 13, 81, 254, 259, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Канцедал Олександр Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати виконавчий напис від 02.06.2021 року, зареєстрований в реєстрі № 206975, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем про стягнення заборгованості в сумі 19 644,16 грн. з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» - таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 судові витрати: судовий збір в розмірі 908,00 грн., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 600,00 грн., а всього стягнути судові витрати в сумі 8 508,00 (вісім тисяч п`ятсот вісім гривень 00 копійок) гривень.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»: , місце знаходження: 04053, місто Київ, вулиця Кудрявський Узвіз 5-Б.

Повне судове рішення складено 13.01.2022 року.

СуддяВ. П. Цукуров