Провадження № 2-з/639/9/22 Справа № 639/134/22
У Х В А Л А

17 січня 2022 року м. Харків

Суддя Жовтневого районного суду м. Харкова Марченко В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви

заявник: ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 )

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Жовтневого районного суду м. Харкова з заявою про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви в якій просить:

- зупинити стягнення за виконавчим провадженням № 39629807 з примусового виконання виконавчого напису №4283 виданого 05.07.2013 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною про звернення стягнення на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , та належить на приватній власності ОСОБА_1 ;

- накласти арешт на вищевказану квартиру ( АДРЕСА_1 ), з метою заборони будь - яким особам проводити аукціони (торги), укладати з третіми особами правочини, спрямовані на відчуження та/або обтяження цієї квартири.

В обґрунтування зазначеної заяви ОСОБА_1 зазначає, що 13 грудня 2021 року дізналася про те, що 01.11.2021 р., у відношенні спірного майна, що перебуває в справі № 639/7727/14ц, (впровадження 2/639/7/21) винесена постанова ВП №39629807 про призначення експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні для примусового виконання виконавчого напису №4283 виданого 05.07.2013 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною про звернення стягнення на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , та належить на приватній власності ОСОБА_1 . Вважає, що майно позивача не може бути відчужене виконавцем в рамках відкритого виконавчого провадження та існує потреба у забезпеченні позову для збереження права власності на квартиру за особами ( ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ), оскільки у разі подальшого відчуження особою, що набула право власності на квартиру на підставі спірних правочинів та інших дій, остання не зможе захистити свої права в межах судового провадження та вимушена буде звертатися до суду з іншими позовами про визнання недійсними правочинів та витребування майна у третіх осіб.

Відповідно до положень ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ч.ч. 1, 2, ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Вимоги до змісту і форми заяви про забезпечення позову визначені приписами ст. 151 ЦПК України.

Так, заява про забезпечення позову не відповідає вимогамст. 151 ЦПК України:

- п. 2 ст. 151 ЦПК України, а саме: в заяві не зазначено, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадяни України - завника;

- п. 3 ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 , зазначає, що 01.11.2021 р., у відношенні спірного майна, що перебуває в справі № 639/7727/14ц, (впровадження 2/639/7/21) винесена постанова ВП №39629807 про призначення експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні для примусового виконання виконавчого напису № 4283 виданого 05.07.2013 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною про звернення стягнення на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , та належить на приватній власності ОСОБА_1 . Майно позивача не може бути відчужене виконавцем в рамках відкритого виконавчого провадження та існує потреба у забезпеченні позову для збереження права власності на квартиру за особами ( ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ), оскільки у разі подальшого відчуження особою, що набула право власності на квартиру на підставі спірних правочинів та інших дій, остання не зможе захистити свої права в межах судового провадження та вимушена буде звертатися до суду з іншими позовами про визнання недійсними правочинів та витребування майна у третіх осіб.

Однак, в заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 не обґрунтовано необхідність застосування саме арешту майна.

- п. 5 ч. 1 ст. 151 ЦПК України, а саме: у заяві про забезпечення позову не зазначено ціну позову, про забезпечення якого вона просить.

- п. 6, ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Відповідно до частин першої, другої ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Також, відповідно ч. 2 ст. 151 ЦПК України якщо заява про забезпечення позову подається до відкриття провадження у справі, в такій заяві додатково зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Однак, ОСОБА_3 в заяві про забезпечення позову не зазначає найменування та реквізити інших сторін.

Окрім того відповідно до ч. 6 ст. 151 ЦПК України до заяви не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

У відповідності до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з 01.01.2022 року судовий збір за подання до суду заяви про забезпечення доказів або позову, яка подана фізичною особою, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (496, 90 грн.)

Відповідно до ч. 9, ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про повернення заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя В.В. Марченко