Ухвала

10 січня 2022 року

м. Київ

справа № 619/598/21

провадження № 61-20498ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Сакари Н. Ю.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 -адвоката Мироненка Станіслава Станіславовича на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 31 березня 2021 року та постанову Харківського апеляційного суду від 18 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Інвест Фінанс», товариства з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій» про захист прав споживачів шляхом визнання кредитного договору недійсним, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом та просив визнати недійсним кредитний договір від 02 грудня 2020 року між ним та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Інвест Фінанс» (далі - ТОВ «ФК «Інвест Фінанс»); зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій» (далі - ТОВ «Українське бюро кредитних історій») виключити відомості про його грошове зобов`язання за кредитним договором від 02 грудня 2020 року, донор інформації ТОВ «ФК «Інвест Фінанс»; стягнути судові витрати з відповідачів.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 31 березня 2021 року, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного суду від 18 листопада 2021 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, виходив з того, що договір про надання кредиту, укладений 02 грудня 2020 року між ОСОБА_1 та ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» в електронній формі містить електронні підписи сторін, тому має силу договору, який укладений у письмовій формі й підписаний сторонами, що відповідає положенням Закону України «Про електронну комерцію». Саме ОСОБА_1 ініціював укладення договору, оформивши заявку на сайті відповідача, підписавши договір за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Паспортні дані клієнта, зазначені під час отримання кредиту, повністю відповідають паспортним даним позивача.

У грудні 2021 року представник ОСОБА_1 - адвокат Мироненко С. С. подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій заявник просить оскаржувані судові рішення скасувати й ухвалити нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити.

Касаційна скарга подана у справі, яка на підставі пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України є малозначною, проте Верховний Суд погоджується з доводами заявника, що касаційна скарга має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу (підпункт в пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України), тому є підстави для відкриття касаційного провадження.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження указаних судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 22 листопада 2021 року у справі № 234/7719/20, від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19, від 07 квітня 2021 року у справі № 623/2936/19, що відповідає вимогам пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Також заявник вказує на порушення судами норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суд не дослідив зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Мироненка С. С. подана у строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Інвест Фінанс», товариства з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій» про захист прав споживачів шляхом визнання кредитного договору недійсним, зобов`язання вчинити певні дії за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 -адвоката Мироненка Станіслава Станіславовича на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 31 березня 2021 року та постанову Харківського апеляційного суду від 18 листопада 2021 року.

Витребувати з Дергачівського районного суду Харківської області вищезазначену цивільну справу № 619/598/21.

Надіслати іншим учасникам справи копію касаційної скарги та додані

до неї документи, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою та змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк один місяць.

До відзиву необхідно додати докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Осіян

О. В. Білоконь

Н. Ю. Сакара