Справа № 373/2022/21
Номер провадження 2/373/133/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2022 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області

під головуванням судді Свояка Д.В.,

за участі секретарки судових засідань Литвишко В.М.,

розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Ташанської сільської ради про визнання права в порядку спадкування на завершення приватизації, про визнання незаконним рішення органу державної влади та його скасування, визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача:

Представник позивачів ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом та просить визнати за позивачами по 1/2 частці за кожним право на завершення приватизації та проведення на їх ім`я державної реєстрації права власності на нерухоме майно по 1/2 частці за кожним, а саме на земельну ділянку загальною площею 0,6224 га, що складається із ділянки площею 0,2500 га (для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд) та ділянки площею 0,3723 га (для ведення особистого селянського господарства), що знаходяться по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 їхнього батька - ОСОБА_4 .

Визнати незаконним та скасувати Рішення № 12 видане 21.10.2002 Виповзькою сільською радою, в частині затвердження технічної документації по виготовленню державного акту на право приватної власності на землю та передачі у власність ОСОБА_4 зазначеної вище земельної ділянки, а також визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю (серії Р2 № 427469 від 10.04.2003) про передачу ОСОБА_4 вказаної земельної ділянки та скасувати його реєстрацію за № 93 в Книзі записів державних актів на право власності на землю.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачів - ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилася спадщина на вказане майно.

Позивачі є спадкоємцями померлого за заповітом. Інших спадкоємців за законом, чи таких, що мають право на обов`язкову долю у спадщині, немає.

Позивачі прийняли спадщину у встановленому законом порядку та була заведена спадкова справа №120 за 2003 рік.

08.10.2021 нотаріусом було відмовлено позивачам у переоформленні та реєстрації права власності на зазначені земельні ділянки в зв`язку з тим , що державний акт на право приватної власності на землю виданий і зареєстрований після смерті спадкодавця.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі:

Ухвалою суду від 09.12.2021 відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за загальними правилами позовного провадження в підготовче судове засідання.

В судове засідання представник позивачів не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить слухати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача Ташанської сільської ради - сільський голова Вовчанівський В.П. в судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву просить слухати справу без участі представника сільської ради. Позов визнає. Наслідки визнання позову йому зрозумілі.

Судом встановлено наступні обставини:

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_1 , актовий запис №4 від 21.09.2002 зроблений Виповзькою сільською Переяслав-Хмельницького району.

Після його смерті відкрилася спадщина на право на завершення приватизації земельних ділянок загальною площею 0,6224 га, що складається із ділянки площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ділянки площею 0,3723 га для ведення особистого селянського господарства, що розташовані по АДРЕСА_1 .

Спадкодавець до дня смерті був зареєстрований та постійно проживав за вказаною вище адресою, що підтверджується довідкою Ташанської сільської ради №180 від 11.10.2021.

В 1993 році спадкодавець розпочав процедуру приватизації земельної ділянки орієнтовною площею 0,60 га, на якій знаходиться житловий будинок, що підтверджується копією протоколу засідання виконкому Виповзької сільської ради народних депутатів №8 від 21.12.1993.

Після смерті спадкодавця, Виповзькою сільською радою Переяслав-Хмельницького району Київської області ухвалено рішення №12 від 22.10.2002 про затвердження технічної документації по складанню державних актів на право приватної власності на землю та передачу у власність ОСОБА_4 земельної ділянки загальною площею 0,6224 га по АДРЕСА_1 .

10.04.2003, після смерті спадкодавця, Виповзькою сільською радою Переяслав-Хмельницького району Київської області видано Державний акт на право приватної власності на землю серії Р2 №427469, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів за №93, відповідно до якого ОСОБА_4 передано у власність земельну ділянку загальною площею 0,6224 га, що складається із ділянки площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ділянки площею 0,3723 га для ведення особистого селянського господарства, що розташовані по АДРЕСА_1 .

Згідно з копією заповіту, посвідченого 13.08.2001 секретарем Виповзької сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області Кочубей Л.А., ОСОБА_4 заповів все своє майно позивачам.

Як вбачається з копій матеріалів спадкової справи № 120 за 2003 рік, заведеної після смерті спадкодавця, позивачі як спадкоємиця за заповітом після смерті ОСОБА_4 , в установлений законом термін прийняли спадщину.

08.10.2021 позивачі звернулись із заявами до нотаріуса про видачу їм свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначену вище спадкову земельну ділянку загальною площею 0,6224 га.

Відповідно до постанови нотаріуса Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори Київської області від 08.10.2021 за №880/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, позивачам було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться в с.Виповзки Бориспільського району Київської області у зв`язку тим, що Державний акт на ім`я спадкодавця виданий та зареєстрований після його смерті і не може бути прийнятий нотаріусом для належного оформлення спадщини.

Єдиними спадкоємцями, які прийняли спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , є позивачі по справі. Інших спадкоємців судом не встановлено.

Зважаючи на те, що нотаріусом позивачам відмовлено в оформленні права на спадщину, суд констатує наявність права позивачів на звернення до суду з вимогою про визнання права на завершення приватизації, про визнання незаконним рішення органу державної влади та його скасування, визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землюза правилами позовного провадження.

Норми права, застосовані судом:

Частиною 1 статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини.

Відповідно до статті 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

За змістом статті 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Згідно з частиною першою статті 534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Статтею 548 ЦК УРСР встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Положеннями статей 6, 67 ЗК України 1990 року (у редакції, чинній на час надання спадкодавцю дозволу на приватизацію) передбачено, що громадяни України мають право на одержання у власність земельних ділянок, зокрема, для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка). Громадянам за рішенням сільської, селищної, міської Ради народних депутатів передаються у власність земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків, господарських споруд у розмірі не більше: у сільських населених пунктах - 0,25 га.

Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Частиною 1 ст.155 ЗК України передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

В абз. 2 п. 1 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України визначено: установити, що рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Пунктом 1 Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» визначено сільським, селищним, міським Радам народних депутатів забезпечити передачу протягом 1993 року громадянам України у приватну власність земельних ділянок, наданих їм для ведення особистого підсобного господарства, будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва, у межах норм, установлених Земельним кодексом України.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з ч.3, ч.4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.206 ЦПК України, частина четверта якої передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оцінка аргументів сторін та доказів:

У постанові Верховного Суду від 30.06.2020 у справі № 623/633/17 зазначено, що якщо видача державного акта на право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування, відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку, а якщо приватизація земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України не завершена й право на її завершення.

Отже, спадкодавцем за життя розпочата процедура приватизації земельної ділянки, яка не завершена оскільки оскаржувані рішення та Державний акт видані вже після його смерті.

Зважаючи на визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову.

Керуючись ст.ст. 206, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Ташанської сільської ради про визнання права в порядку спадкування на завершення приватизації, про визнання незаконним рішення органу державної влади та його скасування, визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на завершення приватизації та проведення на його ім`я державної реєстрації права власності на нерухоме майно на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,6224 га, що складається із ділянки площею 0,2500 га (для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд) та ділянки площею 0,3723 га (для ведення особистого селянського господарства), що знаходяться по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 його батька - ОСОБА_4 .

Визнати за ОСОБА_2 право на завершення приватизації та проведення на його ім`я державної реєстрації права власності на нерухоме майно на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,6224 га, що складається із ділянки площею 0,2500 га (для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд) та ділянки площею 0,3723 га (для ведення особистого селянського господарства), що знаходяться по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 його батька - ОСОБА_4 .

Визнати незаконним та скасувати рішення № 12, видане 21.10.2002 Виповзькою сільською радою, в частині затвердження технічної документації по виготовленню Державного акту на право приватної власності на землю та передачі у власність ОСОБА_4 земельної ділянки загальною площею 0,6224 га, що складається із ділянки площею 0,2500 га (для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд) та ділянки площею 0,3723 га (для ведення особистого селянського господарства), що знаходяться по АДРЕСА_1

Визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю серії Р2 № 427469 від 10.04.2003 про передачу ОСОБА_4 у власність земельної ділянки загальною площею 0,6224 га, що складається із ділянки площею 0,2500 га (для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд) та ділянки площею 0,3723 га (для ведення особистого селянського господарства), що знаходяться по АДРЕСА_1 та скасувати його реєстрацію за № 93 в Книзі записів державних актів на право власності на землю.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 25 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, що становить 723 (сімсот двадцять три) грн 20 коп.

Повернути ОСОБА_2 з державного бюджету 25 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, що становить 723 (сімсот двадцять три) грн 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повні найменування сторін та інших учасників справи:

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 - місце проживання: АДРЕСА_2 ;

ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 - зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ;

Ташанська сільська рада, - місцезнаходження: с.Ташань, Київська область, 08460.

Суддя: Д. В. Свояк