14.01.2022
Справа № 720/2143/21
Провадження № 4-с/720/2/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2022 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Ляху Г.О.

з участю секретаря Лупу Д.В.

представника скаржника Вівчара А.Г.

державного виконавця Рудченко Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Новоселиця скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Новоселицького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного межрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Рудченко Ларини Олександрівни, -

ВСТАНОВИВ:

Боржник ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою, в якій просив визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Новоселицького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного межрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Рудченко Л.О., яка полягає у не завершенні 25 вересня 2021 року виконавчого провадження № 64853144 від 17 березня 2021 року у зв`язку із фактичним повним виконанням рішення суду відповідно до виконавчого документа, виданого Новоселицьким районним судом 10 грудня 2020 року за № 720/166/20.

Скарга обґрунтована тим, що на виконанні у державного виконавця Рудченко Л.О. знаходиться виконавче провадження № 64853144 від 17 березня 2021 року відповідно до виконавчого документа, виданого Новоселицьким районним судом 10 грудня 2020 року за № 720/166/20 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу за договором позики в розмірі 115016 гривень 80 копійок та витрат на правничу допомогу в сумі 3021 гривні 08 копійок.

20 жовтня 2021 року ОСОБА_1 стало відомо від державного виконавця про те, що його майно - нежитлове приміщення по АДРЕСА_1 було продано на електронних торгах, які відбулися 27 вересня 2021 року, про час і місце проведення яких йому не було відомо оскільки його не повідомляли.

В той же час, кошти в сумі 78591 гривень 67 копійок були перераховані ОСОБА_1 на рахунок Новоселицької ВДВС, що підтверджується квитанціями від 22 вересня 2021 року, 23 вересня 2021 року, 25 вересня 2021 року, 27 вересня 2021 року.

Розписками від 19 серпня 2021 року, 09 вересня 2021 року, 15 вересня 2021 року та 17 вересня 2021 року ОСОБА_1 передав стягувачу ОСОБА_2 кошти в сумі 55000 гривень. Оригінали вказаних розписок були передані особисто його батьком ОСОБА_3 в руки державному виконавцю ОСОБА_4 ..

Фактично станом на 25 вересня 2021 року ОСОБА_2 були передані кошти в сумі 118037 гривень, решта 15554 гривень 67 копійок залишилися на рахунках Новоселицької ВДВС для покриття своїх витрат, тобто у державного виконавця були всі підстави для закінчення виконавчого провадження відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку із фактичним виконанням рішення суду відповідно до виконавчого документа.

Просив визнати незаконною бездіяльність державного виконавця Рудченко Л.О. про не завершення виконавчого провадження у зв`язку із фактичним виконанням рішення суду та встановити, що вказане виконавче провадження було виконано 25 вересня 2021 року.

Державний виконавець подав до суду відзив, в якому послався на те, що боржнику ОСОБА_1 було достеменно відомо про наявність виконавчого провадження № 64853144 від 17 березня 2021 року, так як постанова про відкриття провадження було направлено на його адресу рекомендованим листом. Вказане виконавче провадження було об`єднано у зведене виконавче провадження № 66318670, в якому були об`єднані виконавчі провадження, в тому числі про стягнення коштів на користь держави, які виконувалися в першу чергу. У зв`язку із наявністю зведеного виконавчого провадження, кошти які надходили від боржника ОСОБА_1 в першу чергу направлялись для погашення заборгованості перед державою, після чого розподілялися пропорційно на виконання інших виконавчих документів. Всі отримані від боржника документи зберігаються в матеріалах зведеного виконавчого провадження. 05 жовтня 2021 року через вхідну кореспонденцію ДВС надійшла розписка від стягувача ОСОБА_2 про отримання від ОСОБА_1 55000 гривень по розписках від 19 серпня 2021 року, 09 вересня 2021 року, 15 вересня 2021 року та 17 вересня 2021 року. До 05 жовтня 2021 року їй не було відомі про вказані письмові розписки стягувача та ніхто їй такі розписки не передавав. Крім цього, кошти в сумі 5591 гривень 67 копійок були перераховані на рахунок ДВС 27 вересня 2021 року, тому станом на 25 вересня 2021 року не було підстав для завершення виконавчого провадження № 64853144 від 17 березня 2021 року, яке виконувалось в межах зведеного виконавчого провадження № 66318670, у зв`язку із чим просила відмовити у задоволенні заяви за безпідставністю.

В судовому засіданні представник заявника підтримав скаргу та додатково пояснив, що заявник після подачі скарги в грудні 2021 року знайшов розписку про отримання стягувачем ОСОБА_5 від нього коштів, яка не була врахована державним виконавцем у зведеному виконавчому провадженні, а тому 25 вересня 2021 року державним виконавцем слід було завершити виконавче провадження № 64853144 від 17 березня 2021 року.

Державний виконавець Новоселицького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного межрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Рудченко Л.О. просила відмовити у задоволенні скарги за безпідставністю, оскільки підстав для завершення виконавчого провадження № 64853144 від 17 березня 2021 року станом на 25 вересня 2021 року у неї не було. Так, батько скаржника ОСОБА_3 не мав будь-яких правовстановлюючих документів на право представлення його сина у виконавчому провадженні, тому його твердження про те, що нібито він представляв сина при виконанні виконавчих листів суду є безпідставним. Будь-яких розписок про отримання ОСОБА_2 грошових коштів від скаржника до 05 жовтня 2021 року вона не отримувала. Крім цього, у наданих суду письмових розписках ОСОБА_2 від 19 серпня 2021 року, 09 вересня 2021 року, 15 вересня 2021 року та 17 вересня 2021 року не зазначено, що грошові кошти передавалися саме за виконавчим листом, який знаходився на виконанні.

Заінтересована особа ОСОБА_2 подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності.

Свідок ОСОБА_3 показав суду, що він є батьком скаржника ОСОБА_1 .. Під час виконання виконавчих листів, які знаходились у провадженні Новоселицького ВДВС, він особисто в день передачі коштів передавав державному виконавцю ОСОБА_4 письмові розписки від ОСОБА_2 про отримання нею грошових коштів від сина. Крім цього, в грудні 2021 року стягувач ОСОБА_5 надав йому письмову розписку про отримання ним коштів на виконання судового рішення.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши подану скаргу та додані до неї матеріали, а також матеріали виконавчих проваджень, вважає, що у задоволенні скарги слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що станом на 25 вересня 2021 року на виконанні у державного виконавця Новоселицького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного межрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Рудченко Л.О. знаходилися виконавчі провадження: ВП № 64853144 від 17 березня 2021 року, ВП № 65744939 від 09 червня 2021 року, ВП № 66261060 від 23 липня 2021 року, ВП № 66155915 від 21 липня 2021 року, які постановою державного виконавця від 29 липня 2021 року були об`єднані у зведене виконавче провадження № 66318670.

Виконавче провадження № 64853144, яке входило до складу зведеного виконавчого провадження, було відкрито 17 березня 2021 року відповідно до виконавчого листа, виданого Новоселицьким районним судом 10 лютого 2021 року за № 720/166/20 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу за договором позики в розмірі 115016 гривень 80 копійок та витрат на правничу допомогу в сумі 3021 гривні 08 копійок.

21 жовтня 2021 року представник ОСОБА_1 ознайомився із матеріалами виконавчого провадження ВП № 64853144 від 17 березня 2021 року, що підтверджується відміткою Новоселицького ВДВС на відповідній його заяві.

Згідно ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

За змістом п. «а» ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Із урахуванням того, що представник ОСОБА_1 ознайомився із матеріалами виконавчого провадження 21 жовтня 2021 року, а із скаргою він звернувся до суду 29 жовтня 2021 року, то суд вважає, що вона подана своєчасно у строк передбачений п. «а» ч. 1 ст. 449 ЦПК України.

ОСОБА_1 вважає, що державний виконавець Рудченко Л.О. допустила бездіяльність, яка виразилась в тому, що станом 25 вересня 2021 року маючи всі підстави для закінчення виконавчого провадження ВП № 64853144 від 17 березня 2021 року відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із фактичним виконанням рішення суду відповідно до виконавчого документа, державний виконавець безпідставно не завершила виконавче провадження.

Вирішуючи дану скаргу, суд виходить з того, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист, яка охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 №18-рп/2012).

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України "Про виконавче провадження" (далі Закону).

За змістом ст. 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно п. 3 ч.1 ст. 26 Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, в тому числі якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом.

Частиною п`ятою вказаної статті передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Наслідки закінчення виконавчого провадження передбачені ст. 40 Закону, відповідно до якої у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Згідно зі статтею 30 Закону України "Про виконавче провадження" виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження. Виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється приватним виконавцем у рамках зведеного виконавчого провадження.

Отже, при виконанні судових рішень діє правило існування одного виконавчого провадження про примусове виконання щодо одного боржника, незалежно від кількості судових рішень та юрисдикцій, у яких указані рішення, що підлягають примусовому виконанню, були ухвалені, та кількості стягувачів.

За зведеним виконавчим провадженням виконавець вчиняє виконавчі дії щодо виконання усіх судових рішень, незалежно від того, за правилами якої юрисдикції і якими судами вони ухвалені.

Для виведення виконавчого документа зі зведеного виконавчого провадження вимагається наявність підстав для завершення виконавчого провадження, а таким правом наділений лише виконавець, який ухвалює відповідну постанову.

Заявник ОСОБА_1 як на підставу закінчення станом на 25 вересня 2021 року виконавчого провадження ВП № 64853144 від 17 березня 2021 року посилається на те, що згідно квитанцій від 22 вересня 2021 року, 23 вересня 2021 року, 25 вересня 2021 року, 27 вересня 2021 року ОСОБА_1 було перераховано на рахунок Новоселицької ВДВС кошти в сумі 78591 гривень 67 копійок та розписками від 19 серпня 2021 року, 09 вересня 2021 року, 15 вересня 2021 року та 17 вересня 2021 року стягувачу ОСОБА_2 було передано кошти в сумі 55000 гривень.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником.

Згідно частини восьмої вказаної статті Закону особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

На підставі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

В силу ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Заявник не надав суду належних та допустимих доказів про те, що розписки від 19 серпня 2021року, 09 вересня 2021 року, 15 вересня 2021 року та 17 вересня 2021 року про отримання ОСОБА_2 від ОСОБА_1 коштів на загальну суму 55000 гривень були невідкладно надані державному виконавцю, в той час коли в матеріалах виконавчого провадження наявна тільки одна письмова розписка про отримання ОСОБА_2 від боржника ОСОБА_1 коштів в сумі 55000 гривень від 05 жовтня 2021 року.

Таким чином, покази свідка ОСОБА_3 про те, що він своєчасно надав державному виконавцю вказані письмові розписки суд оцінює критично, оскільки вони спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами.

Крім цього, у наданих суду письмових розписках ОСОБА_2 від 19 серпня 2021 року, 09 вересня 2021 року, 15 вересня 2021 року та 17 вересня 2021 року не зазначено, що грошові кошти передавалися їй ОСОБА_1 саме за виконавчим листом № 720/1666/20, виданого Новоселицьким районним судом 10 лютого 2021 року, який знаходився на виконанні в Новоселицькому ВДВС.

Слід також зазначити, що останній перерахунок коштів в сумі 3591 гривні 67 копійок на рахунок Новоселицького ВДВС ОСОБА_1 здійснено після 25 вересня 2021 року, а саме 27 вересня 2021 року, а про наявність письмової розписки про отримання коштів від заявника стягувачем ОСОБА_5 державному виконавцю не було відомо, оскільки така розписка була отримана заявником лише в грудні 2021 року, що підтвердив в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 ..

Оцінюючи у сукупності досліджені докази із урахування того, що за зведеним виконавчим провадженням виконавець вчиняла виконавчі дії щодо виконання усіх рішень, у зв`язку із чим отримані кошти на рахунок ВДВС від боржника ОСОБА_1 були розподілені на всі наявні на виконанні рішення, та станом на 25 вересня 2021 року їй не було надано належних доказів про самостійне виконання рішення боржником ОСОБА_1 перед стягувачем ОСОБА_2 , то суд погоджується із доводами державного виконавця про те, що у неї не було правових підстав для закінчення станом на 25 вересня 2021 року виконавчого провадження № 64853144 від 17 березня 2021 року згідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки рішення суду не було виконано в повному обсязі, у зв`язку із чим у задоволенні скарги в цій частині слід відмовити за безпідставністю.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За змістом ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги, суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність прийняті або вчинені відповідно до закону і право заявника не було порушено, суд постановлює ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Вказані норми не передбачають встановлення судом при оскарженні бездіяльності державного виконавця певного факту, в тому числі що виконавче провадження було виконано станом на певну дату, тим самим заявником неправильно обрано спосіб захисту своїх прав при вирішенні скарги на предмет судового контролю за виконанням судового рішення.

Із урахуванням цього, а також того, що підстав для закінчення виконавчого провадження станом на 25 вересня 2021 року у державного виконавця не було, вимога заявника про встановлення, що вказане виконавче провадження було виконано 25 вересня 2021 року також є безпідставною.

На підставі викладеного, суд керуючись ст.ст. 447-451 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Новоселицького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного межрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Рудченко Ларини Олександрівни щодо не завершення 25 вересня 2021 року виконавчого провадження № 64853144 від 17 березня 2021 року, відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Чернівецького апеляційного суду через Новоселицький районний суд Чернівецької області.

Суддя Ляху Г.О.