Справа № 168/723/21
Провадження № 2/168/23/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2022 року Старовижівський районний суд Волинської області в складі

головуючого - судді Хаврони О.Й.,

з участю: секретаря Таксюк О.С.,

розглянувши в смт. Стара Вижівка в залі суду у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Старовижівської селищної ради про визнання права забудовника незавершеного будівництвом нерухомого майна,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Старовижівської селищної ради про визнання права забудовника незавершеного будівництвом нерухомого майна.

Позов мотивує тим, що рішенням виконкому Мизівської сільської Ради народних депутатів № 7/15 від 01.04.1994 р. його батькові ОСОБА_2 була передана безоплатно у власність земельна ділянки для обслуговування житлового будинку і господарських будівель в с.Мизове Старовижівського району Волинської області, загальною площею 0,25 га, яка розміщена по АДРЕСА_1 . В тому ж 1994 р. за замовленням його батька ОСОБА_2 були виготовлені всі необхідні документи для початку будівництва вказаного нерухомого майна та розпочато будівництво на законних підставах. Забудовником ОСОБА_2 , будівництво вказаного житлового будинку було завершеною. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, однак оформити правовстановлюючі документи на вказане нерухоме майно забудовник не встиг в зв`язку з хворобою та смертю. Після смерті ОСОБА_2 відкрилось спадкування в т.ч. на вищевказане нерухоме майно. Спадщину після смерті ОСОБА_2 одноособово прийняв позивач шляхом вступу в оперативне управління майном та його охороною у встановлений законом термін. При зверненні ним до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, у видачі свідоцтва про спадщину за законом на вказане нерухоме майно йому було відмовлено на тій підставі, що правовстановлюючі документи на будинковолодіння у спадкодавця на момент смерті були відсутні. На підставі наведеного просить визнати за ним право забудовника незавершеного будівництвом нерухомого майна - житлового будинку АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_2 з правом здійснення прийняття в експлуатацію завершеного будівництва, реєстрації права власності та одержання правовстановлюючого документу.

Позивач в підготовче засідання не з`явився, представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності і без участі позивача, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, подав заяву, в якій Старовижівська селищна рада позов визнає повністю та просить справу розглядати за відсутності представника селищної ради.

Враховуючи, що в підготовче засідання учасники судового розгляду не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задоволити з таких підстав.

Ч.3 ст.200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до положень ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого (ст. 529 ЦК УРСР).

Відповідно до ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Судом встановлено, що Рішенням виконкому Мизівської сільської Ради народних депутатів № 7/15 від 01.04.1994 р. ОСОБА_2 була передана безоплатно у власність земельна ділянки для обслуговування житлового будинку і господарських будівель в с.Мизове Старовижівського району Волинської області, загальною площею 0,25 га , яка розміщена по АДРЕСА_1 (а.с. 8, 15).

В 1994 р. виготовивши Будівельний паспорт на забудову земельної ділянки, який складається із Акту про винос в натуру меж земельної ділянки під будівництво індивідуального жилого будинку в містах, селищах міського типу і селах, Схеми виносу меж земельної ділянки в натуру, Генерального плану проекту забудови земельної ділянки індивідуальним жилим будинком, Проекту забудови земельної ділянки індивідуальним жилим будинком, Пояснювальної записки до проекту забудови земельної ділянки, ОСОБА_2 розпочав будівництво житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, зокрема в 1998 р. був споруджений житловий будинок, прибудова та погріб, однак здати в експлуатацію, зареєструвати право власності на нерухоме майно, не встиг, спадкодавець ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10, 16-21, 24-29).

Заповіт від гр. ОСОБА_3 виконавчим комітетом Мизівської сільської ради не посвідчувався (а.с. 9).

Спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 є позивач, як син спадкодавця (а.с. 14), який прийняв спадщину (а.с. 9).

Постановою нотаріуса від 12.10.2021 р. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок (а.с. 13).

Інших спадкоємців, окрім позивача, які звернулися із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 немає, що підтверджуються дослідженими судом копіями матеріалів спадкової справи № 144/2021 до майна померлого ОСОБА_2 .

Відповідно до вимог ч.2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також; інші матеріальні і нематеріальні блага (ст.177 ЦК України). Об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи (ст. 178 ЦК України).

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації.

Згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30.05.2008, № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини.

Зважаючи на викладені вище обставини справи та норми цивільного законодавства, а також враховуючи, що будівництво житлового будинку проводилось на законних підставах, суд вважає, що права та обов`язки батька позивача, як забудовника земельної ділянки, входять до складу спадщини, а останній є законним спадкоємцем цих прав та обов`язків. Таким чином, вимоги позивача підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, ст.ст. 524, 529, 548, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 177, 178, 331 ЦК України, та керуючись ст.ст. 200, 206, 247, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право забудовника незавершеного будівництвом нерухомого майна - житлового будинку АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 з правом здійснення прийняття в експлуатацію завершеного будівництва, реєстрації права власності та одержання правовстановлюючого документу.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Волинського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Представник позивача: ОСОБА_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Старовижівська селищна рада, адреса місця знаходження: вул. Незалежності, 50, смт. Стара Вижівка, Волинська область, код за .

Повне рішення складено 11.01.2022 р.

Суддя О. Й. Хаврона