ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2022 року

м. Черкаси

справа № 707/2192/15-ц провадження № 22-ц/821/151/22 категорія 302000000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Бородійчука В.Г.,

суддів: Єльцова В.О., Нерушак Л.В.

секретар: Любченко Т.М.

учасники справи:

позивач: Черкаська обласна прокуратура

відповідачі: Свидівоцька сільська рада, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Головне територіальне управління юстиції в Черкаській області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на предмет спору: Державне підприємство «Черкаське лісове господарство», Будищенська сільська рада

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 29 вересня 2021 року у справі за позовом заступника прокурора Черкаської області до Свидівоцької сільської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Головного територіального управління юстиції в Черкаській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Державне підприємство «Черкаське лісове господарство» Будищенська сільська рада про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним договору оренди та скасування рішення про державну реєстрацію.

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

Заступник прокурора Черкаської області звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що рішенням Свидівоцької сільської ради Черкаського району від 18 листопада 2011 року № 13-7 ОСОБА_1 надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,8368 га, розташованої в межах АДРЕСА_1 під розміщення пляжу та існуючої бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у зв`язку з набуттям права власності на будівлі та споруди.

Рішенням Свидівоцької сільської ради Черкаського району від 14 березня 2014 року № 37-23 затверджено технічну документацію із землеустрою по встановленню меж земельної ділянки в натурі загальною площею 1,5580 га. Вказаним рішенням ОСОБА_1 надано довгострокову оренду на 49 років шість земельних ділянок площею 0,1834 га; площею 0,1107 га; площею 0,6496 га; площею 0,1162 га; площею 0,1932 га; площею 0,3049 га. Земельні ділянки віднесено до категорії земель лісогосподарського призначення.

13 травня 2014 року між Свидівоцькою сільською радою Черкаського району Черкаської області та ОСОБА_1 укладено договори оренди зазначених земельних ділянок, які зареєстровано в Державному реєстрі прав на нерухоме майно.

Прокурор зазначив, що рішення Свидівоцької сільської ради Черкаського району від 14 березня 2014 року № 37-23 є незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки прийняте з порушенням вимог земельного законодавства, оскільки сільською радою перевищено повноваження щодо розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення; були надані в оренду земельні ділянки лісогосподарського призначення, користування якими не може здійснюватись в умовах оренди; відсутня згода постійного користувача ДП «Черкаське лісове господарство» на вилучення земельних ділянок; було затверджено документацію із землеустрою, на підставі якої не може бути здійснено формування та відведення земельних ділянок в оренду.

09 січня 2019 року позивач подав до суду заяву про збільшення позовних вимог, яку мотивував тим, що під час розгляду справи в суді Свидівоцькою сільською радою надано копії рішень сесії сільської ради № 3-13 від 11 грудня 2015 року та № 56-10 від 08 жовтня 2015 року, відповідно до яких спірні земельні ділянки передано в оренду третім особам за рахунок земель ОСОБА_1 .

Рішенням Свидівоцької сільської ради «Про передачу громадянам земельних ділянок в довгострокову оренду під розміщення існуючих баз відпочинку» від 11 грудня 2015 року № 3-13 передано ОСОБА_2 в довгострокову оренду на 49 років, під розміщення існуючої бази відпочинку земельні ділянки площею 0,1162 га та площею 0,1107 га.

Земельні ділянки надавались за рахунок земель, що перебували в оренді ОСОБА_1 та на підставі технічної документації із землеустрою щодо відведення йому земельної ділянки.

Вказаним рішенням спірні земельні ділянки віднесено до категорії земель лісогосподарського призначення.

На підставі вказаного рішення між Свидівоцької сільською радою та ОСОБА_2 укладено договір оренди від 21 грудня 2015 року.

Крім того, п. 1 рішення Свидівоцької сільської ради «Про передачу громадянам земельних ділянок в довгострокову оренду під розміщення існуючих баз відпочинку» від 08 жовтня 2015 року № 56-10 передано ОСОБА_3 в довгострокову оренду на 49 років, під розміщення існуючої бази відпочинку земельну ділянку площею 0,6496 га.

Згідно п. 2 вказаного рішення передано ОСОБА_4 в довгострокову оренду на 49 років, під розміщення існуючої бази відпочинку земельну ділянку площею 0,1834 га.

Пунктом 3 рішення передано ОСОБА_5 в довготривалу оренду в довгострокову оренду на 49 років, під розміщення існуючої бази відпочинку земельну ділянку площею 0,1932 га.

Пунктом 4 рішення Свидівоцької сільської ради передано ОСОБА_6 в довгострокову оренду на 49 років, під розміщення існуючої бази відпочинку земельну ділянки площею 0,3049 га.

Вказані земельні ділянки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 надавались за рахунок земель, що перебували в оренді ОСОБА_1 та на підставі технічної документації із землеустрою щодо відведення йому земельної ділянки.

Згідно вказаних рішень земельні ділянки віднесено до категорії земель лісогосподарського призначення.

У подальшому, на підставі рішення Свидівоцької сільської ради від 08 жовтня 2015 року № 56-10 з вказаними громадянами 02 листопада 2015 року укладено договори оренди землі.

Рішення про державну реєстрацію іншого речового права за ОСОБА_3 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 оренди землі, прийнято державним реєстратором Черкаського районного управління юстиції Мацепою О.С. 13 листопада 2015 року.

Прокурор вважає, що рішення Свидівоцької сільської ради від 14 березня 2014 року № 37-23, від 11 грудня 2015 року № 3-13, від 08 жовтня 2015 року № 56-10 є незаконними та такими, що підлягають скасуванню судом, оскільки прийняті з порушеннями вимог земельного законодавства в частині перевищення сільською радою повноважень до розпорядження земельними лісовими ділянками; надання в оренду земельної ділянки лісогосподарського призначення, користування якою не може здійснюватись на умовах оренди; відсутності погодження постійного користувача та вилучення зазначеної ділянки; затвердження документації із землеустрою, на підставі якої не може бути здійснено формування та відведення ділянки в оренду.

Спірні ділянки відносяться до категорії земель господарського призначення та перебувають в постійному користуванні як землі лісовпорядкування, що підтверджується листом ДП «Черкасилісгосп» від 01 квітня 2015 року.

18 грудня 2019 року ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області залучено до участі у справі в якості співвідповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

13 квітня 2021 року ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області до участі у справі залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів Будищенську сільську раду.

Виходячи з вищевикладеного, прокурор просив суд визнати незаконним та скасувати рішення Свидівоцької сільської ради від 14 березня 2014 року № 37-23 «Про затвердження технічної документації по встановленню меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та надання земельної ділянки в довгострокову оренду ОСОБА_1 під розміщення існуючої бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Визнати недійсними договори оренди земельних ділянок площею 0,1834 га, кадастровий номер :03:001:0270 га; площею 0,1107 га, кадастровий номер :03:001:0268; площею 06496 га кадастровий номер :03:001:0273; площею 0,1162 га, кадастровий номер :03:001:0269; площею 0,1932 га кадастровий номер :03:001:0271; площею 0,3049 га кадастровий номер :03:001:0272, розташованих в межах АДРЕСА_1 від 13 травня 2014 року, укладені між Свидівоцькою сільською радою та ОСОБА_1 , зареєстровані у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 5634424, № 5625637, № 5634636, № 56330387, № 5632605, № 56340775.

Скасувати рішення про державну реєстрацію права власності на вказані земельні ділянки за територіальною громадою Свидівоцької сільської ради Черкаського району Черкаської області, прийнятих державним реєстратором реєстраційної служби Черкаського районного управління юстиції 13 травня 2014 року за № 13006277, № 12985488, № 13006872, № 12997547, № 13002460, № 13005702, а також рішення про державну реєстрацію права оренди на вказані земельні ділянки за ОСОБА_1 , прийнятих державним реєстратором реєстраційної служби Черкаського районного управління юстиції 13 травня 2014 року за № 13006625, № 12988823, № 12998694, № 13007041, № 1300224, № 13006019.

Визнати незаконним та скасувати рішення Свидівоцької сільської ради від 14 березня 2014 року № 37-23 «Про затвердження технічної документації по встановленню меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та надання земельної ділянки в довгострокову оренду ОСОБА_1 під розміщення існуючої бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Визнати недійсними договори оренди земельних ділянок площею 0,1834 га за кадастровим номером :03:001:0270 га, площею 0,1107 га, за кадастровим номером :03:001:0268, площею 0,6496 га за кадастровим номером :03:001:0273, площею 0,1162 га за кадастровим номером :03:001:0269, площею 0,1932 га за кадастровим номером :03:001:0271, площею 0,3049 га за кадастровим номером :03:001:0272, розташованих в межах АДРЕСА_1 від 13 травня 2014 року, укладений між Свидівоцькою сільською радою та ОСОБА_1 , що зареєстровані у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Скасувати рішення про державну реєстрацію права власності на спірні земельні ділянки за територіальною громадою Свидівоцької сільської ради, прийнятих державним реєстратором реєстраційної служби Черкаського районного управління юстиції 13 травня 2014 року за № 13006277, № 12985488, № 13006872, № 12997547, № 13002460, № 13005702.

Скасувати рішення про державну реєстрацію права оренди на спірні земельні ділянки за ОСОБА_1 прийнятих державним реєстратором реєстраційної служби Черкаського районного управління юстиції 13 травня 2014 року за № 13006625, № 12988823, № 12998694, № 13007041, № 13003224, № 13006019.

Визнати незаконним та скасувати рішення Свидівоцької сільської ради від 11 грудня 2015 року № 3-13 «Про передачу ОСОБА_2 земельних ділянок в дострокову оренду під розміщення існуючої бази відпочинку».

Визнати незаконним та скасувати рішення Свидівоцької сільської ради від 08 жовтня 2015 року № 56-10 «Про передачу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 земельних ділянок в довгострокову оренду під розміщення існуючої бази відпочинку».

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 21 грудня 2015 року, площею 0,1162 га кадастровий номер :03:001:0269 розташованої в межах АДРЕСА_2 , укладеного між Свидівоцькою сільською радою та ОСОБА_2 , зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 27684111.

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 21 грудня 2015 року, площею 0,1107 га, кадастровий номер :03:001:0268, розташованої в межах АДРЕСА_3 , укладеного між Свидоцькою сільською радою та ОСОБА_2 , зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 27686163.

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 02 листопада 2015 року, площею 0,6496 га кадастровий номер :03:001:0273 розташованої в межах АДРЕСА_1 , укладеного між Свидівоцькою сільською радою та ОСОБА_3 , зареєстрованим в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 2624440.

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 02 листопада 2015 року, площею 0,1834 га кадастровий номер :03:001:0270, розташованої в межах АДРЕСА_4 , укладеного між Свидівоцькою сільською радою та ОСОБА_4 , зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 26241715.

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 02 листопада 2015 року, площею 0,1932 га кадастровий номер :03:001:0271, розташованої в межах АДРЕСА_5 , укладеного між Свидівоцькою сільською радою та ОСОБА_5 , зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 26240926.

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 02 листопада 2015 року, площею 0,3049 га, кадастровий номер :03:001:0272, розташованої в межах АДРЕСА_6 , укладеного між Свидівоцькою сільською радою та ОСОБА_6 , зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 26238607.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 29 вересня 2021 року позовні вимоги Черкаської обласної прокуратури задоволено.

Визнано незаконним та скасовано рішення Свидівоцької сільської ради від 14 березня 2014 року № 37-23 «Про затвердження технічної документації по встановленню меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та надання земельної ділянки в довгострокову оренду ОСОБА_1 під розміщення існуючої бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки площею 0,1834 га за кадастровим номером :03:001:0270 га, розташованої в межах АДРЕСА_1 від 13 травня 2014 року, укладений між Свидівоцькою сільською радою та ОСОБА_1 , зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 5634424.

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки площею 0,1107 га, за кадастровим номером :03:001:0268, розташованої в межах АДРЕСА_1 від 13 травня 2014 року, укладений між Свидівоцькою сільською радою та ОСОБА_1 , зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 5625637.

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки площею 0,6496 га за кадастровим номером :03:001:0273, розташованої в межах АДРЕСА_1 від 134 травня 2014 року, укладений між Свидівоцькою сільською радою та ОСОБА_1 , зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 5634636.

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки площею 0,1162 га за кадастровим номером :03:001:0269, розташованої в межах АДРЕСА_1 від 13 травня 2014 року, укладений між Свидівоцькою сільською радою та ОСОБА_1 , зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 56330387.

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки площею 0,1932 га за кадастровим номером :03:001:0271, розташованої в межах АДРЕСА_1 від 13 травня 2014 року, укладений між Свидівоцькою сільською радою та ОСОБА_1 , зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 5632604.

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки площею 0,3049 га за кадастровим номером :03:001:0272, розташованої в межах АДРЕСА_1 від 13 травня 2014 року, укладений між Свидівоцькою сільською радою та ОСОБА_1 , зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 5634075.

Скасовано рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,1834 га за кадастровим номером :03:001:0270, площею 0,1107 га за кадастровим номером :03:001:0268, площею 0,6496 га за кадастровим номером :03:001:0273, площею 0,1162 га за кадастровим номером :03:001:0269, площею 0,1932 га за кадастровим номером :03:001:0271, площею 0,3049 га за кадастровим номером :03:001:0272 за територіальною громадою Свидівоцької сільської ради, прийнятих державним реєстратором реєстраційної служби Черкаського районного управління юстиції 13 травня 2014 року за № 13006277, № 12985488, № 13006872, № 12997547, № 13002460, № 13005702.

Скасовано рішення про державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку площею 0,1834 га за кадастровим номером :03:001:0270, площею 0,1107 га за кадастровим номером :03:001:0268, площею 0,6496 га за кадастровим номером :03:001:0273, площею 0,1162 га за кадастровим номером :03:001:0269, площею 0,1932 га за кадастровим номером :03:001:0271, площею 0,3049 га за кадастровим номером :03:001:0272 за ОСОБА_1 прийнятих державним реєстратором реєстраційної служби Черкаського районного управління юстиції 13 травня 2014 року за № 13006625, № 12988823, № 12998694, № 13007041, № 13003224, № 13006019.

Визнано незаконним та скасовано рішення Свидівоцької сільської ради від 11 грудня 2015 року № 3-13 «Про передачу ОСОБА_2 земельних ділянок в дострокову оренду під розміщення існуючої бази відпочинку».

Визнано незаконним та скасовано рішення Свидівоцької сільської ради від 08 жовтня 2015 року № 56-10 «Про передачу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 земельних ділянок в довгострокову оренду під розміщення існуючої бази відпочинку».

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки від 21 грудня 2015 року, площею 0,1162 га кадастровий номер :03:001:0269 розташованої в межах АДРЕСА_2 , укладеного між Свидівоцькою сільською радою та ОСОБА_2 , зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 27684111.

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки від 21 грудня 2015 року, площею 0,1107 га, кадастровий номер :03:001:0268, розташованої в межах АДРЕСА_3 , укладеного між Свидоцькою сільською радою та ОСОБА_2 , зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 27686163.

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки від 02 листопада 2015 року, площею 0,6496 га кадастровий номер :03:001:0273 розташованої в межах АДРЕСА_1 , укладеного між Свидівоцькою сільською радою та ОСОБА_3 , зареєстрованим в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 2624440.

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки від 02 листопада 2015 року, площею 0,1834 га кадастровий номер :03:001:0270, розташованої в межах АДРЕСА_4 , укладеного між Свидівоцькою сільською радою та ОСОБА_4 , зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 26241715.

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки від 02 листопада 2015 року, площею 0,1932 га кадастровий номер :03:001:0271, розташованої в межах АДРЕСА_5 , укладеного між Свидівоцькою сільською радою та ОСОБА_5 , зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 26240926.

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки від 02 листопада 2015 року, площею 0,3049 га, кадастровий номер :03:001:0272, розташованої в межах АДРЕСА_6 , укладеного між Свидівоцькою сільською радою та ОСОБА_6 , зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 26238607.

Стягнуто із Свидівоцької сільської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Головного територіального управління юстиції в Черкаській області на користь прокуратури Черкаської області судові витрати у справі, що складаються із судового збору у розмірі 23 052 грн., по 2 881 грн. 50 коп. з кожного.

Ухвалюючи рішення та задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, суд першої інстанції мотивував свої висновки тим, що позивачем було повністю доведено обгрунтованість позовних вимог належними та допустимими доказами.

Суд зазначив, що особу може бути позбавлено її власності лише в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права, а при вирішення питання про можливість позбавлення особи власності мусить бути дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника.

В межах заявленого предмету спору, як первинний орендар земельної ділянки ОСОБА_1 так і інші суборендарі могли і усвідомлювали, що вказані земельні ділянки надаються з порушенням чинного земельного та лісового законодавства, оскільки такі земельні ділянки є землями лісогосподарського призначення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 просять скасувати рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 29 вересня 2021 року як незаконне та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог позивача.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції під час розгляду справи не враховано, що Свидівоцька сільська рада станом на 13 травня 2014 року мала всі правові підстави для передачі вищевказаних земельних ділянок для довгострокового тимчасового користування відповідачу ОСОБА_1 .

Єдиним доказом знаходження у постійному користуванні «Черкаського лісгоспа» вищевказаних земельних ділянок може бути лише рішення органу місцевого самоврядування, а не надані позивачем листи та документи лісовпорядкування.

Позивачем не доведено належним та допустимими доказами ту обставину, що земельні ділянки були надані раніше саме Черкаському лісгоспу, а відтак, задовольняючи позовні вимоги прокурора суд не з`ясував всіх обставин справи та визнав встановленими недоведені обставин, чим порушив вимоги норм ст. 263 ЦПК України.

Відзив на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу, що надійшов від Черкаської обласної прокуратури зазначено, що доводи апеляційної скарги відповідачів є необґрунтованими і не дають підстав для скасування чи зміни рішення суду.

Черкаська обласна прокуратура вважає, що матеріали лісовпорядкування ДП «Черкаське лісове господарство» є належними та допустимими доказами, що посвідчують віднесення спірної земельної ділянки до земель лісового господарства.

Земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів держаної влади відповідно до їх повноважень.

Рішення про вилучення і передачу спірних земельних ділянок лісогосподарського призначення не приймалося, а Черкаське обласне управління лісового та мисливського господарства проект землеустрою щодо її відведення не погоджувало. Відсутня згода на вилучення земель лісогосподарського призначення й титульного їх володільця ДП «Черкаське лісове господарство».

Таким чином, позов прокурора переслідує законну мету захисту прав національних інтересів щодо відновлення порушеного права держави на землі лісогосподарського призначення.

Рішення суду є законним та обгрунтованим, прийнятим із врахуванням всіх обставин справи.

У відзиві, що надійшов від представника ДП «Черкаське лісове господарство» - адвоката Сторчоуса О.В. зазначено, що розглядаючи спір, суд першої інстанції з урахуванням всіх обставин справи та наданих сторонами доказів ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Вказано, що чинним земельним законодавством не передбачено надання в оренду земель лісогосподарського призначення державної (комунальної) форми власності іншим фізичним чи юридичним особам.

Свидівоцька сільська рада неправомірно своїм рішенням від 14 березня 2014 року затвердила технічну документацію на спірні земельні ділянки, не маючи на це відповідних повноважень. Тому, рішення суду про задоволення позовних вимог прокурора є законним та обґрунтованим і підстав для його скасування із врахуванням доводів апеляційної скарги немає.

Мотивувальна частина

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, з слідуючих підстав.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Згідно із ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, суд має сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Розглядаючи спір та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції мотивував свій висновок тим, що спірні земельні ділянки відповідно до матеріалів лісовпорядкування перебувають в постійному користуванні ДП «Черкаське лісове господарство» та відносяться до категорії земель лісогосподарського призначення. Право постійного користування спірними ділянками ДП «Черкасилісгосп» у встановленому законом порядку припинено не було, а відтак права ДП «Черкаське лісове господарство» були порушені.

Звертаючись до суду з позовом, Черкаська обласна прокуратура вказала, що представництво інтересів держави в суді в даному випадку є обґрунтовані, оскільки права та інтереси ДП «Черкасилісгосп» в даному випадку порушені, на прокуратуру покладено обов`язки контролю за додержанням вимог законодавства для недопущення порушень інтересів держави, тому є всі підстави вважати, що прокуратура Черкаської області набула статусу позивача в даній справі на обгрунтованих підставах.

Враховуючи доводи позивача, суд першої інстанції визнав його належним позивачем у справі, а доводи, приведені в позовній заяві визнав доведеними та обгрунтованими.

Розглядаючи справу в суді апеляційної інстанції, суд на момент розгляду справи та прийняття відповідної постанови враховує всі надані сторонами докази, а також враховує позицію Верховного Суду та Великої Палати Верховного Суду, висловлені під час розгляду справ даної категорії.

Так, відповідно до пункту 2 статті 121 Конституції України у редакції, чинній на час звернення позивача до суду, на прокуратуру покладається представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.

Представництво інтересів громадянина або держави прокурором у суді врегульовано у статті 23 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VІІ.

Частина перша цієї статті визначає, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Згідно з абзацом першим частини другої статті 23 зазначеного Закону прокурор здійснює представництво в суді інтересів громадянина (громадянина України, іноземця або особи без громадянства) у випадках, якщо така особа не спроможна самостійно захистити свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження через недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність, а законні представники або органи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси такої особи, не здійснюють або неналежним чином здійснюють її захист.

Згідно з абзацом першим частини третьої статті 23 зазначеного Закону прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

З наведених норм випливає, що прокурор наділений повноваженнями здійснювати представництво в суді лише двох суб`єктів права - громадянина (громадянина України, іноземця або особи без громадянства) та держави, і не наділений повноваженнями здійснювати представництво в суді інших суб`єктів права.

За висновками Європейського суду з прав людини підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, при захисті інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великого числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави (див. рішення від 15 січня 2009 року у справі «Менчинська проти Росії» (Menchinskaya v. Russia, заява № 42454/02, § 35)).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що у випадку, коли держава вступає у цивільні правовідносини, вона має цивільну правоздатність нарівні з іншими їх учасниками. Держава набуває і здійснює цивільні права й обов`язки через відповідні органи, які діють у межах їхньої компетенції. Отже, поведінка органів, через які діє держава, розглядається як поведінка держави у відповідних, зокрема у цивільних, правовідносинах. Тому у тих відносинах, в які вступає держава, органи, через які вона діє, не мають власних прав і обов`язків, а наділені повноваженнями (компетенцією) представляти державу у відповідних правовідносинах (див. висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 20 листопада 2018 року у справі № 5023/10655/11 (провадження № 12-161гс18, пункти 6.21, 6.22), від 26 лютого 2019 року у справі № 915/478/18 (провадження № 12-245гс18, пункти 4.19, 4.20), від 26 червня 2019 року у справі № 587/430/16-ц (провадження № 14-104цс19, пункт 26), від 06 липня 2021 року у справі № 911/2169/20 (провадження № 12-20гс21, пункт 8.5) та інші).

Велика Палата Верховного Суду також звертала увагу на те, що і в судовому процесі (в тому числі у цивільному) держава бере участь у справі як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах. Тобто, під час розгляду справи у суді фактичною стороною у спорі є держава, навіть якщо позивач визначив стороною у справі певний орган (див. постанови від 27 лютого 2019 року у справі № 761/3884/18 (провадження № 14-36цс19, пункт 35), від 26 червня 2019 року у справі № 587/430/16-ц (провадження № 14-104цс 19, пункт 27)). Тому, зокрема, наявність чи відсутність у органу, через який діє держава, статусу юридичної особи, значення не має (див. mutatis mutandis постанову Великої Палати Верховного Суду від 06 липня 2021 року у справі № 911/2169/20 (провадження № 12-20гс21, пункти 8.10, 8.12).

При цьому міністерства, інші центральні органи виконавчої влади та їх територіальні органи відповідно до статті 28 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» наділені повноваженням звернення до суду, якщо це необхідно для здійснення їхніх повноважень (пункт 48 постанови Великої Палати Верховного Суду від 01 червня 2021 року у справі № 925/929/19 (провадження № 12-11гс21)). Отже, незалежно від того, хто саме звернувся до суду - орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах, чи прокурор, у судовому процесі (в тому числі у цивільному) держава бере участь у справі як позивач, а відповідний орган (незалежно від наявності в нього статусу юридичної особи) або прокурор здійснюють процесуальні дії на захист інтересів держави як суб`єкта процесуальних правовідносин. Таким чином, фактичним позивачем за позовом, поданим в інтересах держави, є держава, а не відповідний орган (незалежно від наявності в нього статусу юридичної особи) або прокурор.

На відміну від прокурора та органів, через які діє держава, юридичні особи, які не є такими органами, діють як самостійні суб`єкти права - учасники правовідносин. Конституцією України та законом не передбачена можливість прокурора здійснювати процесуальні та інші дії, спрямовані на захист інтересів юридичних осіб. Зокрема, до повноважень прокурора не належить здійснення представництва в суді державних підприємств. При цьому інтереси юридичної особи можуть не збігатися з інтересами її учасників (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 22 жовтня 2019 року у справі № 923/876/16 (провадження № 12-88гс19, пункт 62)). Тому інтереси державного підприємства можуть не збігатися з інтересами держави, яка має статус засновника (вищого органу) такого підприємства (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі № 910/2861/18 (провадження № 12-140гс19, пункт 71)).

Відповідно до статті 170 ЦК України держава у цивільних відносинах діє через органи державної влади, а не через державні підприємства.

Виходячи з викладеного Велика Палата Верховного Суду підтвердила під час розгляду справи у своїй постанові від 21 листопада 2021 року № 359/3373/16-ц, провадження № 14-2цс21 свій висновок про відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави в особі державного підприємства (пункт 8.14 постанови Великої Палати Верховного Суду від 06 липня 2021 року у справі № 911/2169/20 (провадження № 12-20гс21)).

У зв`язку з цим, позовні вимоги прокурора, спрямовані на захист прав або інтересів не держави, а державного підприємства, не підлягають розгляду по суті, оскільки позовну заяву за такими вимогами фактично подано не від імені та в інтересах держави, а від імені та в інтересах державного підприємства, а прокурор не має повноважень на ведення справ в частині таких вимог.

У постанові від 06 липня 2021 року у справі № 911/2169/20 (провадження № 12-20гс21) Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку щодо застосування частини третьої статті 23 ЗУ «Про прокуратуру» в подібних правовідносинах, викладеного в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 363/4656/16-ц, який зводиться до необхідності визначення організаційно-правової форми суб`єкта, в особі якого звертається прокурор, з метою підтвердження підстав для представництва інтересів держави в суді в особі державного підприємства. Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави в особі державного підприємства, оскільки воно не є органом місцевого самоврядування чи іншим суб`єктом владних повноважень.

У зазначеній справі сформульовано висновок, відповідно до якого «Заборона на здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, передбачена абзацом третім частини статті 23 ЗУ «Про прокуратуру» має застосовуватись із врахуванням абзацу першого частини третьої цієї статті, який передбачає, що суб`єкт, в особі якого прокурор може звернутися із позовом в інтересах держави, має бути суб`єктом владних повноважень, незалежно від наявності статусу юридичної особи.

У справі, що є предметом апеляційного розгляду, Черкаська обласна прокуратура, звернувшись до суду з вищевказаним позовом в інтересах держави, фактично здійснює представництво інтересів Державного підприємства «Черкаське лісове господарство», що суперечить положенням законодавства.

Такий висновок підтверджено також позицією Верховного Суду від 22 грудня 2021 року, висловленою під час розгляду справи № 707/581/17 (провадження № 61-1951св20) з аналогічними спірними правовідносинами, що виникли між сторонами, де Верховним Судом було зроблено висновок, що у прокуратури відсутні повноваження на представництво інтересів держави для захисту прав ДП «Черкаське лісове господарство».

Отже, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а позовні вимоги заступника прокурора Черкаської області слід залишити без розгляду.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий судовий розгляд, зміню рішення або ухвалює нове, це суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки за наслідками розгляду апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про її часткове задоволення, скасування рішення суду першої інстанції та залишення позовних вимог без розгляду, з Черкаської обласної прокуратури на користь ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 підлягає стягненню сплачений ними судовий збір в розмірі 21 611 грн. 50 коп. в рівних частках по 4 332 грн. 30 коп. на кожного з них згідно квитанцій № 235810195 (а.с. 93 Т.5), № 235810194 (а.с. 94 Т.5), № 235810182 (а.с. 95 Т.5), № 235810183 (а.с. 96 Т.5), № 235810184 (а.с. 97 Т.5).

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Черкаський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 29 вересня 2021 року у справі за позовом заступника прокурора Черкаської області до Свидівоцької сільської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Головного територіального управління юстиції в Черкаській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Державне підприємство «Черкаське лісове господарство» Будищенська сільська рада про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним договору оренди та скасування рішення про державну реєстрацію скасувати.

Позовні вимоги заступника прокурора Черкаської області до Свидівоцької сільської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Головного територіального управління юстиції в Черкаській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Державне підприємство «Черкаське лісове господарство» Будищенська сільська рада про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним договору оренди та скасування рішення про державну реєстрацію залишити без розгляду.

Стягнути з Черкаської обласної прокуратури на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 судовий збір в розмірі 21 611 грн. 50 коп. в рівних частках по 4 332 грн. 30 коп. на кожного з них.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст постанови виготовлено 20 січня 2022 року.

Головуючий В.Г. Бородійчук

Судді В.О. Єльцов

Л.В. Нерушак