Справа № 289/598/21
Номер провадження 2/289/17/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.2022 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі: під головуванням судді Мельника О.В., з секретарем судових засідань Грабіною К.Г., за участі представників позивачів ОСОБА_1 та адвоката Присенко О.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 (місце знаходження / місце проживання: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 (місце знаходження / місце проживання: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_4 (місце знаходження / місце проживання: АДРЕСА_3 ) третя особа: приватний нотаріус Радомишльського районного нотаріального округу Камінська Л.В. (місце знаходження / місце проживання: АДРЕСА_4 ) про продовження строку на прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 та позивач ОСОБА_3 звернулися до суду із спільним позовом та просять визначити їм додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті їх батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої спільні вимоги обґрунтовують тим, що в силу юридичної необізнаності позивачі не зверталися до Радомишльської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини чи відмову від прийняття спадщини.

Також, як на підставу поважності пропущення строку для прийняття спадщини посилаються на те, що постійно проживають за межами України, оскільки є громадянками Російської Федерації.

Ухвалою суду від 03.06.2021 року справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

12.07.2021 від відповідача ОСОБА_4 надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить суд відмовити в задоволенні заявлених вимог повністю посилаючись на те, що позивачі не довели належними та допустимими доказами поважність причин пропуску шестимісячного строку для подання до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають до задоволення.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватний нотаріус Радомишльського районного нотаріального округу Камінська Л.В. подала до суду заяву про розгляд справи без її участі.

Також надала до суду письмові пояснення в яких зазначила, що у відповідності до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за №53979256, сформованої Камінською Л.В. приватним нотаріусом Радомишльського районного нотаріального округу Житомирської області 07.11.2018, спадкова справа до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 не була заведена, тобто з заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 ніхто не звертався. Єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5 є його дружина ОСОБА_6 , шляхом вступу у фактичне володіння та управління спадковим майном у відповідності до ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , але не оформила своїх спадкових прав, що підтверджується довідкою № 226, виданою 11 липня 2013 року виконкомом Облітківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області.

В судовому засіданні представники позивачів ОСОБА_1 та адвокат Присенко О.О. позов підтримали з підстав зазначених у ньому.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, заяв і клопотань до суду не подав.

Заслухавши пояснення представників позивачів, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів та вважає позов таким, що не підлягає до задоволення.

Встановлено, що позивачі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є дочками ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.10-28, 117-126, 134-163).

Позивачі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є громадянками Російської Федерації із зареєстрованим місцем проживання в м.Волгоград (а.с. 120-123, 145-148).

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Радомишль Житомирської області, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть НОМЕР_1 (а.с.29).

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 в м. Волгоград, Росія, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть НОМЕР_2 (а.с.30).

Згідно афідевіту від імені ОСОБА_7 (а.с.38, 127-129), ОСОБА_8 (а.с.39, 130-132) підтверджується факт проживання ОСОБА_6 в м. Волгоград з 2005 року.

Відповідно до довідок № 146 та 147 від 06.07.2021 року наданих старостою Потіївської сільської ради ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були присутні на похованні свого батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . В судовому засіданні представники позивачів щодо достовірності даного факту не заперечили.

Інших доказів учасниками по справі не надано.

Вирішуючи заявлений позов по суті суд виходить з наступного.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ЦПК України.

Стаття 525 ЦК УРСР (чинного на час виникнення правовідносин) визначає, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Стаття 529 ЦК УРСР визначає першу чергу спадкоємців за законом. Так, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Статтею 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК УРСР строк для прийняття спадщини, встановлений ст. 549 цього кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними.

Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку й без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно роз`яснень, що викладені в п. 24 постанови Пленуму ВС України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визнання особі додаткового строку для прийняття спадщини, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, зокрема пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Таким чином, цей строк може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску.

Якщо в указаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд із цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку.

Отже, правила частини першої статті 550 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини без поважних причин, то правові підстави для вирішення питання про продовження строку для прийняття спадщини відсутні.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 24.01.2020 по справі №192/1663/17 зазначив, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

У постанові Верховного Суду від 04.06.2020 у справі № 601/1157/19 зроблено правовий висновок про застосування норм статі 1272 ЦК України та вказано, що проживання за межами України не є поважними причинами пропуску встановленого законом строку, що унеможливили чи в інший спосіб перешкодили йому вчасно здійснити своє право на подання заяви про прийняття спадщини, та не є об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення такої дії.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 02.04.2020 у справі № 420/23/18 зазначив, що за фактичних обставин де велика відстань між місцем проживання спадкодавця та спадкоємця без установлення інших об`єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини - не свідчить про поважність пропуску строку.

Суд також враховує, що у відповідності до діючого на час відкриття спадщини законодавства України (станом на 17.01.2002 року) було передбачено прийняття нотаріусами направлених поштою заяв спадкоємців про прийняття спадщини, та заведення на підставі цих заяв спадкової справи (глава 3 п. 109, 110 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 07.07.1994 № 152/361 ).

У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивачі посилались як на поважну причину пропуску строку на прийняття спадщини на юридичну необізнаність, проживання за межами України. Наведені обставини не є об`єктивними, непереборними та істотними труднощами, які відповідно до положень статті 550 ЦК УРСР можуть бути визнані поважними для продовження строку для прийняття спадщини, оскільки позивачі не були позбавлені можливості подати заяву про прийняття спадщини шляхом направлення її поштою до нотаріальної контори або до органів місцевого самоврядування.

Інших підстав, які є об`єктивними та непереборними труднощами, з якими закон пов`язує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини з 2002 року до 2021 року позивачами не зазначено, доказів суду не надано.

Таким чином, Позивачі не довели належними та допустимими доказами, поважність причин пропуску шестимісячного строку на подання до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини, а тому позовні вимоги являються необґрунтованими та не підлягають до задоволення.

Керуючись ст..ст. 529, 549, 550 ЦК УРСР, ст. 1272 ЦК України, ст. ст.12, 23, 76, 81, 257, 258, 259, 265, 272,273, 280, 284,289 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: приватний нотаріус Радомишльського районного нотаріального округу Камінська Л.В. про продовження строку на прийняття спадщини - відмовити повністю за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 17 січня 2022року.

Суддя О. В. Мельник