Справа № 404/5455/20
Номер провадження 2/404/1568/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2022 року Кіровський районний суд міста Кіровограда

в складі: головуючого судді Кулінка Л.Д.

за участю секретаря Домарецького Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу та за зустрічним позовом ОСОБА_2 , до ОСОБА_1 , про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2020 року, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу укладеного з ОСОБА_2 . В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 18 травня 2007 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають спільну дитину: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на сімейне життя, обов`язки, ведення спільного господарства. На даний час з відповідачем фактично припинені шлюбні відносини, спільне господарство не ведеться.

Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 25 вересня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання (а.с. 15).

Через канцелярію суду відповідачем подано відзив на позовну заяву (вх. № 19870 від 24.05.2021 року) в якому остання заперечує проти задоволення позовних вимог, зазначає, що позивач в позові вказав про те, що нібито спільна дитина мешкає з позивачем, однак це не відповідає дійсності, насправді неповнолітня дитина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 з часу припинення шлюбних відносин перебуває на утриманні відповідача та проживає разом з нею. Позивач відмовляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Крім того все спільно нажите майно після припинення відносин залишилось у позивача та утримується останнім. А відтак просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Разом з відзивом позивач подала клопотання про продовження строку на подання відзиву на позов (а.с.38-39).

Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 01 липня 2021 року клопотання відповідача, про продовждення строку на подання відзиву на позов позивача, задоволено. Продовжено строк ОСОБА_2 для подання до суду відзиву на позовну заяву на 15 днів з наступного дня після отримання відповідачем примірника позовної заяви (а.с.53).

Також відповідачем ОСОБА_2 подано зустрічну позовну заяву (вх. № 19840 від 24.05.2021 року) до ОСОБА_1 про стягнення на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подачі позовної заяви і до досягнення ОСОБА_3 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . В обґрунтування зустрічного позову зазначила, що сторони від шлюбу мають спільну дитину, сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає разом з відповідачем, є слухачем Кіровоградського ліцею та повністю перебуває на утриманні відповідача. Позивач не приймає участі у матеріальному забезпеченні та вихованні сина, надавати матеріальну допомогу відмовляється, тому відповідач звернулась до суду з зустрічним позовом про стягнення аліментів. Крім того, відповідач зазначила, що у зв`язку з отриманням позову з додатками та ухвали суду про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу 13 травня 2021 року, просить суд вважати поважною причину пропущення строку подання зустрічного позову про стягнення аліментів в межах 15-денного строку з дня отримання (а.с. 41-48).

Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 01 липня 2021 року продовжено ОСОБА_2 процесуальний строк для подання зустрічної позовної заяви. Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 , до ОСОБА_1 , про стягнення аліментів, прийнято до спільного розгляду з первісним позовом. Об`єднано в одне провадження вимоги за зустрічним позовом з первісним позовом ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу, присвоївши єдиний номер № 404/5455/20 (номер провадження 2/404/1568/20) (а.с.54).

Позивачем подано заяву (вх. № 26714 від 19.07.2021 року), якою ОСОБА_1 визнає позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини в повному обсязі (а.с. 57-67).

В судове засідання позивач не з`явився, подав через канцелярію суду заяви (вх. № 5435 від 11.02.2021 року; вх. № 11852 від 25.03.2021 року) про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити (а.с. 31, 32).

Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с. 75-76), причини неявки суду не відомі, в зустрічному позову зазанчила про розгляд справи за її відсутності (а.с. 45).

Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке.

Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції 18 травня 2007 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що складено відповідний актовий запис № 279. Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка: ОСОБА_1 , дружини: ОСОБА_2 . Зазначене підтверджується свідоцтвом про шлюб (повторно), серії НОМЕР_1 від 01.09.2020 року (а.с. 3).

Сторони від шлюбу мають спільну дитину: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження (повторно) серії НОМЕР_2 від 26.08.2020 року видане Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис за № 1005, а.с. 4).

Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинились, не ведуть спільне господарство, між собою втратили порозуміння, мають різні характери і погляди на життя, примирення не бажають. Вказані обставини свідчать про неможливість примирення подружжя та збереження сім`ї.

Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Частинами третьою та четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

За змістом статті 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що в даному випадку не відбулось і підтверджується доказами, що є у справі.

Згідно частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

За приписом частини першої статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

У відповідності до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції "Про дискримінацію жінок" в частині 1 підпункту "с", "однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання".

Частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За таких обставин, враховуючи, що сімейні стосунки між подружжям не склалися, як зазначено в позові, через різні погляди на життя, призначення сім`ї, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, та оскільки приписи сімейного законодавства не передбачають можливість примушування жінки або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, суд вважає встановленим, що збереження сім`ї буде суперечити інтересам сторін у справі. Шлюб сторін існує формально і може бути розірваний.

Щодо зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 , до ОСОБА_1 , про стягнення аліментів на утримання неповноілтньої дитини, суд встановив таке.

Згідно свідоцтва про народження (повторно) серії НОМЕР_2 від 26.08.2020 року видане Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, батьками ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 47).

Таким чином, сторони мають спільну неповнолітню дитину, сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджено актом про фактичне проживання від 23.05.2021 року виданного Головою правління Об`єднання співвласників багатоквартирних будинків «Едем 21/1» (а.с. 48) та не заперечується позивачем.

За статтею 19 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до статті 9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов`язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи будь-якої іншої особи.

Одним із способів захисту прав малолітньої або неповнолітньої дитини при ухиленні батьків від обов`язку її утримувати є законодавчо передбачена можливість судового стягнення коштів на їх утримання.

Так, відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (частини перша - третя статті 181 Сімейного кодексчу України).

Відповідно до частин першої, другої статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною першою статті 183 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

В силу частини першої статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини є обґрунтованими, ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню.

Крім того, положеннями частини шостої статті 263 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

Судом з`ясовано, що визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Пунктом 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Судові витрати по сплаті судового збору за позовну вимогу про розірвання шлюбу покладаються на відповідача, а за зустрічним позовом на позивача, ОСОБА_1 у відповідності до вимог частин першої та другої, шостої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України.

. На підставі викладеного, керуючись статтями 24, 55, 56, 105, 110, 112, 180-183, 191 Сімейного кодексу України, статтями 4, 7, 10, 11, 141, 258, 263-265, 272, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу, задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 18 травня 2007 року Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис за № 279, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 , до ОСОБА_1 , про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) аліменти на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частики з усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 24 травня 2021 року і до досягнення ОСОБА_3 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) в дохід держави судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

Повний текст рішення суду складено 18.01.2022 року.

Суддя Кіровського Л. Д. Кулінка

районного суду

м.Кіровограда