Справа ун. № 752/119608/20
пр.№6/756/7/22
У Х В А Л А

13 січня 2022 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Луценко О.М.

за участю секретаря судових засідань Гриненко Л.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лисенко Сергія Олексійовича, стягувач: ОСОБА_1 , боржник: ОСОБА_2 про тимчасове обмеження виїзду боржника за межі України,

ВСТАНОВИВ:

Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Лисенко С.О. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_2 , у праві виїзду за межі України шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання нею своїх зобов`язань.

Свої вимоги мотивує тим, що на виконанні перебуває виконавче провадження АСВП №60900775з примусового виконання виконавчого листа №756/13219/16-ц від 26.04.2017, виданого Оболонським районним судом м. Києва щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 559533,85 грн.

17.12.2019 відкрито виконавче провадження по виконанню вище вказаного виконавчого листа та винесено постанову про арешт майна боржника.

Станом на дату звернення рішення боржником не виконано, будь-яких дій, спрямованих на його виконання не здійснено, отже вона має невиконані зобов`язання на території України але не виконує їх, у зв`язку з чим приватний виконавець просить обмежити у праві виїзду за межі України боржника.

Приватний виконавець в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлявся. З урахуванням приписів ч.4 ст. 441 ЦПК України щодо строків розгляду подання, суд вважає за можливе проводити його розгляд за наявними письмовими матеріалами.

Представник стягувача в судовому засіданні подання підтримав та просив суд його задовольнити.

Боржник в судовому засіданні проти наданого подання заперечила, посилаючись на його необгрунотваність.

Суд, дослідивши матеріали подання, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, на виконанні у приватного виконавеця виконавчого округу м. Києва Лисенко С.О. перебуває виконавче провадження АСВП№60900775 з примусового виконання виконавчого листа №756/13219/16-ц від 26.04.2017, виданого Оболонським районним судом м. Києва щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 559533,85 грн.

Постановою приватного виконавеця виконавчого округу м. Києва Лисенка С.О. накладено арешт на майно, що належить боржнику: все рухоме та нерухоме майно боржника ОСОБА_2 .

Рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від його виконання, та не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів.

Згідно ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

За положеннями п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов`язань.

Разом з тим, за змістом ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Законом України «Про виконавче провадження» передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим, з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Саме невиконання боржником зобов`язань самостійно протягом строку, вказаного державним виконавцем в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків.

Відповідно до роз`яснень Верховного суду України від 01.02.2013 викладених у судовій практиці щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України «ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)» означає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

З матеріалів справи та матеріалів виконавчого провадження вбачається факт умисного ухилення боржника ОСОБА_2 від виконання власних боргових зобов`язань.

Оскільки боржник ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, про що об`єктивно свідчать наявні матеріали справи, суд вважає, що подання підлягає задоволенню.

З викладеного, керуючись ст. 441 ЦПК України, ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»,

УХВАЛИВ:

Подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лисенко Сергія Олексійовича, стягувач: ОСОБА_1 , боржник: ОСОБА_2 про тимчасове обмеження виїзду боржника за межі України - задовольнити.

Встановити тимчасове обмеження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , у праві виїзду за межі України до моменту виконання нею своїх зобов`язань за виконавчим листом №756/13219/16-ц, виданим 26.04.2017 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 559533,85 грн., основної внагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження.

Виконання ухвали покласти на Адміністрацію Державної прикордонної служби України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя О. М. Луценко