Єдиний унікальний номер 236/1711/21
Номер провадження 22-ц/804/140/22
Номер провадження 22-ц/804/140/22 Доповідач Корчиста О.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 січня 2022 року Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Корчистої О.І.

суддів: Гапонова А.В., Никифоряка Л.П.

за участю секретаря Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Донецького апеляційного суду в м. Бахмуті цивільну справу №236/1711/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Лиманської міської ради Донецької області, про усунення перешкод щодо участі у спілкуванні батька з дитиною, визначення способів участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з дитиною,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ,

на рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 07 вересня 2021 року,

встановив:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 третя особа Орган опіки та піклування Лиманської міської ради Донецької області, про усунення перешкод щодо участі у спілкуванні батька з дитиною, визначення способів участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з дитиною.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що зі ОСОБА_2 він перебував у зареєстрованому шлюбі, у 2017 році шлюбні відносини припинені, від шлюбних відносин з відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_4 .

До 16 березня 2021 позивач, відповідач та дитина мешкали в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 з дитиною з 17 березня 2021 переїхали за новим місцем проживання ( АДРЕСА_2 ), мешкають разом з матір`ю відповідачки. З лютого 2021 року позивач сплачує відповідачу аліменти на утримання малолітнього сина.

Нормальні відносини між колишнім подружжям не склались, між позивачем та відповідачкою виникають непорозуміння щодо участі батька у виховання дитини, оскільки відповідачка створює штучні перешкоди для спілкування дитини з батьком, не дозволяє дитині навіть спілкуватись з батьком по телефону. Натомість позивач має бажання налагодити нормальний зв`язок з дитиною, брати участь у вихованні сина, розвитку його здібностей, утриманні сина.

Також зазначав, що 23 квітня 2021 року він звертався до органу опіки та піклування Лиманської міської ради Донецької області для вирішення спору між ним та відповідачкою щодо участі у вихованні їх дитини.

Просив суд зобов`язати ОСОБА_2 не чинити йому перешкоди у спілкуванні з дитиною, також просив визначити способи його участі у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_4 , визначивши систематичні побачення з дитиною щотижня в суботу з 10 год. 00 хв. (з можливістю залишати дитину на ночівлю у себе вдома до 19 год. 00 хв. неділі) та спільні виїзди батька з дитиною на два тижні для оздоровлення та відпочинку щороку в липні.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 07 вересня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визначено спосіб участі ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні малолітньої дитини, встановивши позивачу графік побачень та спілкування з малолітнім сином ОСОБА_4 щотижня (кожної суботи та неділі місяця) тривалістю дев`ять годин (з 10 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв.) за попередньою домовленістю з матір`ю дитини ОСОБА_2 з урахуванням погодних умов, стану здоров`я дитини.

Зобов`язано ОСОБА_2 у визначені в цьому судовому рішенні дні та час не чинити перешкод для побачень та спілкування ОСОБА_1 з його малолітнім сином ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Стягнуто зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені позивачем витрати щодо сплати судового збору в розмірі 454 гривні.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог у вигляді встановлення йому для участі у вихованні та спілкуванні з неповнолітнім сином ОСОБА_4 таких способів участі: систематичні побачення за домовленістю з матір`ю ОСОБА_2 щотижня відповідно до графіку роботи батька у суботу з 10.00 години з можливістю залишати сина на ночівлю до 19-00 години неділі, а також в липні місяці щорічно на два тижні на оздоровлення.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що висновок спеціаліста-психолога не містить жодних обмежень чи перешкод у виконанні рекомендацій органу опіки та піклування.

Зафіксовані випадки домашнього насильства жодним чином не можуть впливати на вирішення спору, бо відбувалися вони при сумісному проживанні та були спровоковані відповідачем. На теперішній час позивач та відповідач мешкають окремо, що унеможливлює будь який негативний вплив на дитину.

Дозвіл спілкуватися з дитиною щотижня в суботу та неділю з 10-00 до 19-00 фактично не може реалізуватися у зв`язку зі змінним характером роботи позивача. Висновок суду про спілкування с сином в залежності від погодних умов не ґрунтується на законі, оскільки позивач у своїй власності автомобіль та досить великий набір дитячої одежі, щоб захистити дитину від погоди.

Рішення суду порушує право позивача на участь у вихованні дитини, а права дитини обмежує в частині спілкування з батьком.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відзив на апеляційну скаргу не надано.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

ПОЯСНЕННЯ СТОРІН У СУДОВОМУ ЗАСІДАННІ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

В судовому засіданні апеляційного суду позивач ОСОБА_1 доводи, викладені в апеляційній скарзі, підтримав та просив її задовольнити.

В судовому засіданні апеляційного суду відповідач ОСОБА_2 просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду без змін.

В судове засідання апеляційного суду представник третьої особи Орган опіки та піклування Лиманської міської ради Донецької області не з`явився.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 25 червня 2003 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , внесений до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків.

ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Лиман Донецької області, його батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджено наданою позивачем копією свідоцтва про народження (повторного) серії НОМЕР_1 , виданого 22 квітня 2021 року Лиманським МВ ДРАЦС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

Також судом першої інстанції встановлено, що сторони визнають і не заперечують факт перебування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі, факт припинення шлюбних відносин між позивачем та відповідачем, факт проживання малолітнього ОСОБА_4 з матір`ю після припинення шлюбних відносин між батьками.

За зверненням ОСОБА_1 органом опіки та піклування Лиманської міської ради Донецької області 09 квітня 2021 року було обстежено умови проживання для малолітнього ОСОБА_4 , в квартирі позивача за адресою: АДРЕСА_1 , з`ясовано, що в житловому приміщенні мешкає сам ОСОБА_1 (його повнолітня донька ОСОБА_5 лише зареєстрована в квартирі, однак фактично там не проживає), для дитини є окрема кімната, куточок для ігор та відпочинку, спортивний інвентар, в достатній кількості є одяг та взуття, засоби особистої гігієни, в кімнатах є достатньо меблів, є побутова техніка, є запас продуктів харчування, стосунки в родині добрі, умови проживання для малолітньої дитини задовільні.

Також органом опіки та піклування Лиманської міської ради Донецької області 18 травня 2021 року було обстежено умови проживання для малолітнього ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , з`ясовано, що в житловому будинку мешкають малолітній ОСОБА_4 , його мати ОСОБА_2 , його бабуся ОСОБА_6 , для дитини є окрема кімната, спальне місце, куточок для ігор та відпочинку, в достатній кількості є одяг та взуття, засоби особистої гігієни, в кімнатах є достатньо меблів, є побутова техніка, є запас продуктів харчування, стосунки в родині добрі, умови проживання для малолітньої дитини задовільні.

З довідки Дошкільного навчального закладу № 4 Лиманської міської ради від 24 травня 2021 № 73 вбачається, що малолітній ОСОБА_4 відвідував вказаний дитячий заклад з липня 2018 року по 17 березня 2021 року; батько дитини - ОСОБА_1 навчальний заклад не відвідував, з вихователями дитини не спілкувався, з 18 березня 2021 року дитина не відвідує заклад за сімейними обставинами.

Нормальні відносини між колишнім подружжям не склались, між позивачем та відповідачкою виникають непорозуміння, ОСОБА_1 вчиняв відносно ОСОБА_2 домашнє насильство.

Також судом встановлено, що постановою судді Краснолиманського міського суду Донецької області від 14 листопада 2019 року по справі № 236/3686/19 (яка набрала законної сили 25.11.2019) ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 173-2 КУпАП, встановлено факти скоєння ОСОБА_1 домашнього насильства відносно ОСОБА_2 10 вересня 2019 року о 07 год. 00 хв. та 08 вересня 2019 року о 12 год. 30 хв.

05 травня 2021 року ОСОБА_2 зверталась до начальника Служби у справах дітей Лиманської міської ради Голєва С.І. з заявою про вчинення насильства в сім`ї ОСОБА_1 , листом начальника служби у справах дітей від 21 травня 2021 № 01-19/711 заявниці надані відповідні роз`яснення.

26 травня 2021 року ОСОБА_2 зверталась до відділу поліції з приводу вчинення її чоловіком ОСОБА_1 перешкод у доступі до житла (квартири), де вона зареєстрована. Рішення уповноважених службових осіб з привод цього звернення відповідачем до суду не надано.

19 червня 2021 року ОСОБА_2 зверталась до відділу поліції з приводу того, що ОСОБА_1 самовільно, без її згоди, забрав з собою малолітнього сина ОСОБА_4 . Рішення уповноважених службових осіб з привод цього звернення відповідачем до суду не надано.

09 липня 2021 року ОСОБА_2 зверталась до відділу поліції з приводу того, що ОСОБА_1 самовільно, без її згоди, намагався забрати з собою малолітнього сина ОСОБА_4 у бабусі дитини в с. Торське. Рішення уповноважених службових осіб з привод цього звернення відповідачкою до суду не надано.

Мобільною бригадою Лиманського міського центру соціальних служб були здійснені відповідні заходи з колишнім подружжям ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , за результатами роботи були складені акти оцінки потреб; ОСОБА_2 була надана первинна психологічна допомога, запропоновані соціальні послуги (медіація, соціальний супровід), від цих послуг відповідачка відмовилась (довідка Лиманського міського центру соціальних служб від 14 травня 2021 року № 293-03-07.

Згідно з висновком органу опіки та піклування (затвердженого рішенням виконавчого комітету Лиманської міської ради Донецької області від 21 липня 2021 року № 321) є доцільним надати ОСОБА_1 можливості спілкування з сином ОСОБА_4 за попередньою домовленістю з матір`ю дитини, з обмеженням часу спілкування (двічі на місяць (субота та неділя відповідно до графіку роботи батька), ОСОБА_1 в суботу о 10 год. 00 хв. забирає дитину до своє оселі та у неділю о 18 год. 00 хв. повертає дитину матері, щорічно в липні ОСОБА_1 на два тижні забирає дитину для її оздоровлення).

Згідно з висновком за результатами психологічного обстеження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підготовленим за дорученням суду спеціалістом - психологом ОСОБА_7 , поведінка дитини адекватна до ситуації, хлопчик має комунікативні та соціальні навички, вміє спілкуватись з дорослими, в контакт вступає легко та невимушено, розуміє й застосовує морально-етичні норми поведінки у повсякденному житті, знає, що таке дисципліна, усвідомлює її необхідність; ОСОБА_4 емоційно витриманий, проявляє інтерес до виконання завдань, реагує на похвалу, приймає допомогу дорослих; поведінка дитини неконфліктна, врівноважена, спокійна, хлопчик не має особливих освітніх потреб; значимими фігурами для ОСОБА_4 є мати - ОСОБА_2 та бабуся ОСОБА_8 , з якими зараз мешкає дитина, хлопчик відчуває в родині емоційну підтримку, захищеність, емоційний комфорт, свою включеність у родину; у ОСОБА_4 визначені певні страхи (медичний страх (біль, хвороба, лікарі), страхи з приводу ризику заподіяння фізичної шкоди (транспорт, несподівані звуки, стихії, пожежа, війна).

Внутрішня напруга в зовнішній поведінці дитини практично не проявляється, тим самим може руйнувати хлопчика зсередини з психосоматичними проявами, ОСОБА_4 боїться втратити батьків та почувається знехтуваним. Емоційний зв`язок ОСОБА_4 тісніший з матір`ю, у хлопчика виявлено підвищений ступінь прив`язаності до одного з батьків (до матері), проявляються почуття суперництва з батьком та ревнощів дитини до матері, наявність емоційної напруги, наявність деяких труднощів, нерозуміння ситуації по відношенню батька до дитини, батька до матері.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у вигляді встановлення йому для участі у вихованні та спілкуванні з неповнолітнім сином способів участі у вигляді систематичних побачень за домовленістю з матір`ю ОСОБА_2 щотижня відповідно до графіку роботи батька у суботу з 10.00 години з можливістю залишати сина на ночівлю до 19-00 години неділі, а також в липні місяці щорічно на два тижні на оздоровлення, то суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість рішення лише в цій частині, що оскаржується.

Рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині не відповідає вказаним вимогам закону.

Вивчивши матеріали цивільної справи, зміст оскаржуваного судового рішення, врахувавши аргументи, наведені сторонами у судовому засіданні, апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що спір між сторонами виник щодо усунення перешкод у вихованні та вільному спілкуванні батька з дитиною.

Під час оцінки доводів апеляційної скарги апеляційний суд керується положеннями Конвенції про права дитини (далі - Конвенція), Сімейного кодексу України (далі - СК), Законом України «Про охорону дитинства», а також іншими правовими актами.

Згідно з частинами 2, 8, 9, 10 статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Частиною 3 статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

За правилами статті 9 Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до статей 18, 27 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з частиною першої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Стаття 141 СК України визначає, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (стаття 153 СК України).

Відповідно до положень статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно зі статтею 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання.

Частинами першою та другою статті 159 СК України передбачено, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини.

Крім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (стаття 142 СК України), у тому числі, й на рівне виховання батьками.

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78).

Отже, визначаючи спосіб участі батька у вихованні дитини, спілкуванні з нею, суди мають враховувати принцип рівності прав батьків у вихованні дитини та принцип забезпечення найважливіших інтересів дитини.

Суд при встановленні способу спілкування має дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини.

Частково задовольняючи позовні вимоги та відмовляючи позивачу у визначенні способу участі у вихованні та спілкуванні батька з дитиною у вигляді щорічного оздоровлення дитини батьком у липні тривалістю у два тижні, суд першої інстанції дійшов висновку про передчасність визначення такого способу участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Виходячи з вищевикладених норм права, колегія суддів зазначає, що при прийнятті рішення судом першої інстанції було порушено, закріплений у положеннях чинного законодавства України, принцип рівності батьків у реалізації права на вільне спілкування з дитиною та участі у її вихованні. Відсутність спілкування дитини з батьком та його участь у її вихованні не відповідає інтересам як дитини, так і батька.

Згідно з частинами четвертою та п`ятою статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно Рішення Виконавчого комітету Лиманської міської Ради Донецької області від 21 липня 2021 року №321, яким затверджено Висновок Органу опіки та піклування щодо визначення способу участі у вихованні малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , його батька ОСОБА_1 , яким вирішено: надати ОСОБА_1 можливість спілкуватись з дитиною - ОСОБА_4 , в тому числі щорічно в липні батько на два тижні забирає дитину для її оздоровлення. (а.с.49)

Одночасно апеляційний суд враховує, що відповідно до частини шостої статті 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Визначаючи способи участі батька у спілкуванні та вихованні дитини, необхідно надавати системну оцінку фактам та обставинам, які впливають на ухвалення певного рішення, зокрема, суд має враховувати, у першу чергу, інтереси дитини, які не завжди можуть відповідати її бажанням, з урахуванням віку, стану здоров`я, психоемоційного стану.

Відмовляючи позивачу у визначенні способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною у вигляді щорічного оздоровлення дитини батьком у липні тривалістю у два тижні, суд першої інстанції дійшов висновку про передчасність визначення такого способу участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною, не навівши при цьому належного обґрунтування таких висновків, а також не навів підстав для не врахування закріпленого у положеннях чинного законодавства України принципу рівності батьків у реалізації права на вільне спілкування з дитиною та участі у її вихованні, не врахувавши бажання батька на участь у вихованні та спілкуванні зі своїм сином.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, адже спосіб участі батька у вихованні сину та спілкуванні з ним шляхом щорічного оздоровлення батьком сина протягом двох тижнів у повній мірі відповідатиме інтересам як дитини, так і батьків, забезпечує участь батька у процесі виховання дитини.

Отже, з урахуванням зазначеного, доводи апеляційної скарги в цій частині є частково обґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги в частині відмови у задоволенні вимоги щодо можливості залишити сина на ночівлю є необґрунтованими та такими, що не дають підстав для скасування в цій частині рішення суду, адже судом першої інстанції в цій частині в повній мірі дотримано права позивача на участь у спілкуванні з дитиною, надано відповідну оцінку обставинам справи, та з урахуванням вимог матеріального закону вірно визначено спосіб участі батька у вихованні дитини у вигляді встановлення позивачу графіку побачень та спілкування з малолітнім сином ОСОБА_4 щотижня (кожної суботи та неділі місяця) тривалістю дев`ять годин (з 10 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв.) за попередньою домовленістю з матір`ю дитини ОСОБА_2 з урахуванням погодних умов, стану здоров`я дитини.

Відповідно до частини першої статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).

Європейський суд з прав людини зауважує, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

З урахуванням встановлених у справі обставин ухвалене судом першої інстанції судове рішення в оскаржуваній частині не можна повністю вважати законним і обґрунтованим, тому воно підлягає в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визначення способу участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з дитиною у вигляді встановлення терміну щорічного оздоровлення дитини батьком у липні місяці протягом двох тижнів скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про їх задоволення.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

На підставі викладеного рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визначення способу участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з дитиною у вигляді встановлення терміну щорічного оздоровлення дитини батьком у липні місяці протягом двох тижнів скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення.

Керуючись ст. 374, 376, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 07 вересня 2021 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Лиманської міської ради Донецької області, про визначення способу участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з дитиною у вигляді встановлення терміну щорічного оздоровлення дитини батьком у липні місяці протягом двох тижнів скасувати.

Встановити ОСОБА_1 спосіб участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою домовленістю батька дитини з матір`ю дитини - ОСОБА_2 , у вигляді щорічного оздоровлення дитини батьком у липні місяці протягом двох тижнів.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

Повний текст постанови складено 12 січня 2022 року.

Головуючий О.І. Корчиста