Справа № 754/9236/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відвід судді

12 січня 2022 року смт. Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Миколайчука П.В.,

із секретарем судового засідання Довгаленко О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву позивача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Миколайчука П.В. у цивільній справі № 754/9236/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - відділ державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві про стягнення заборгованості по аліментах та пені,-

ВСТАНОВИВ:

До Брусилівського районного суду Житомирської області з Дніпровського районного суду міста Києва, згідно ухвали суду від 10.09.2021 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - відділ державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві про стягнення заборгованості по аліментах та пені.

В зв`язку з задоволенням заяви про самовідвід головуючого судді, на підставі ст. 41 ЦПК України матеріали справи згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями 24.12.2021 передано судді Миколайчуку П.В.

Ухвалою суду від 24.12.2021 прийнято до розгляду вказану позовну заяву, постановлено розгляд справи продовжити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, судове засідання призначено на 20.01.2022.

12.01.2022 від позивачки ОСОБА_1 на електронну адресу суду надійшла заява про відвід головуючого судді Миколайчука В.П., яка всупереч вимогам ч. 8 ст. 14 та ч.8 ст. 43 ЦПК України була не підписана електронним підписом. Цього ж дня ідентична заява була подана через систему «Електронний суд». Заява мотивована тим, що на посаді заступника керівника апарату Брусилівського районного суду Житомирської області працює Мельник Н.В., яка є рідною тіткою відповідача по справі ОСОБА_2 , указана обставина може викликати сумніви в неупередженості при розгляді даної цивільної справи. Також зазначає про задоволення заяви про самовідвід судді Лівочки Л.І. у даній справі з цих же підстав.

Відповідно до ч. 1 ч. 3, ч. 7 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Питання про відвід судді вирішується невідкладно. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом в порядку письмового провадження.

Враховуючи вказане, суд вважає можливим розглянути заяву позивачки ОСОБА_1 від 12.01.2022 про відвід судді в порядку письмового провадження без виклику сторін на підставі ч. 13 ст. 7, ст. 40 ЦПК України.

Вивчивши заяву про відвід судді, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно зі статтею 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Право учасника справи за наявності сумнівів у безсторонності суду заявити відвід одному із суддів або всьому складу суду, що розглядають справу, закріплене законодавством і спрямоване на усунення будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості суду і, як наслідок, забезпечення довіри до судових рішень.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішує спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні у справі «Бочан проти України» від 3 травня 2007 року Суд нагадує, що безсторонність, у значенні, наведеному в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі тобто жоден із членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію тобто чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви із цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У зв`язку із цим навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «Де Куббер проти Бельгії», від 01 жовтня 1982 року «Пєрсак проти Бельгії», від 15 грудня 2011 року «Паскал проти України», «Ветштайн проти Швейцарії» тощо).

Тобто, згідно з прецедентною практикою Європейського Суду з прав людини суд має забезпечити достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Згідно пунктів 10, 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» - незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. Незалежність судів є прерогативою чи привілеєм, що надається не на користь власних інтересів суддів, а на користь забезпечення верховенства закону та в інтересах тих осіб, що покладають надію на правосуддя. При винесенні судових рішень у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від любих зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що можуть впливати на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватись довірою не тільки з боку сторін в конкретному розгляді, але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Встановлено, що ухвалою суду від 24.12.2021 було задоволено самовідвід судді Лівочки Л.І. у даній справі, оскільки в апараті Брусилівського районного суду на посаді заступника керівника апарату працює близький родич відповідача, що може викликати в майбутньому сумніви в неупередженості судді при ухваленні рішення.

В подальшому, при прийнятті справи до свого провадження суддею Миколайчуком П.В. не було заявлено про самовідвід за відсутності підстав для цього.

Водночас, як вбачається з заяви від 12.01.2022, позивачка ОСОБА_1 має суб`єктивні сумніви у об`єктивності та неупередженості і судді Миколайчука П.В. у даній справі в зв`язку з спільною роботою в апараті суду близького родича відповідача та в зв`язку з задоволенням заяви про самовідвід попереднього головуючого у справі з цих підстав.

Тому, хоча судом не встановлено заінтересованості судді Миколайчука П.В. у результаті розгляду справи через роботу в апараті суду близького родича відповідача, однак оскільки позивач ОСОБА_1 вказує на його особисту недовіру складу суду в зв`язку з спільною роботою в суді з близьким родичем відповідача, задля забезпечення судом права сторін на судовий розгляд справи незалежним і безстороннім судом, забезпечення достатніх гарантій для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності та враховуючи ухвалу суду від 24.12.2022, суд визнає, що сумніви позивача в упередженості судді Миколайчука П.В. навіть за відсутності об`єктивних підстав для неї є чинником, що перешкоджає учаснику в реалізації встановленого п.1 ст.6 Конвенції права на справедливий суд.

А тому, з метою запобігання можливих безпідставних звинувачень у необ`єктивному розгляді справи, усунення в подальшому можливих сумнівів щодо неупередженості судді, з метою аби за суб`єктивним критерієм з боку стороннього спостерігача не виникали сумніви у неупередженості головуючого судді під час вирішення даної справи та з метою уникнення суб`єктивної недовіри учасника справи в результатах розгляду справи, у відповідності до правил суддівської етики, враховуючи стадію розгляду справи (до початку розгляду справи по суті), з морально-етичних міркувань, вважаю доцільним і необхідним в інтересах правосуддя та сторін по справі заяву про відвід задовольнити на підставі п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України, п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Даний висновок суду узгоджується і з позицією Великої Палати Верховного Суду щодо відводу суду, викладеній в Ухвалі від 04.02.2020 у справі № 908/137/18.

В зв`язку з задоволенням заяви про відвід, дану справу слід передати на розгляд іншому судді відповідно до вимог ст. 41 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 36, 39, 40, 41 ЦПК України, п.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді задовольнити.

Відвести суддю Брусилівського районного суду Житомирської області Миколайчука П.В. від участі в розгляді цивільної справи № 754/9236/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - відділ державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві про стягнення заборгованості по аліментах та пені.

Цивільну справу № 754/9236/21 передати до канцелярії суду для виконання вимог ст. 41 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та окремому оскарженню не підлягає.

Ухвала складена та підписана 12.01.2022.

Суддя П. В. Миколайчук