Провадження № 2/161/402/22
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2022 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді - Пахолюка А.М.,

при секретарі - Будько І.Ю.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що він разом з відповідачкою з 01.08.2004 року перебував у зареєстрованому шлюбі, однак, рішенням Луцького міськрайонного суду від 11.04.2019 року шлюб між ними було розірвано.

Під час шлюбу у сторін народилася донька: - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказує, що подружнє життя з відповідачкою не склалося, на даний час позивач разом з донькою проживають окремо.

Крім того, вказує, що відповідачка добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Також зазначає, що на даний час не має можливості в повній мірі забезпечити належний рівень проживання для дитини. Добровільно домовитися про сплату аліментів йому не вдалося.

З врахуванням вище викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини, в твердій грошовій сумі, в розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою суду від 01 грудня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

В установлений в ухвалі строк від відповідачки не надійшов відзив на позовну заяву.

Представник позивача в судовому засіданні позовну заяву підтримав з підстав в ній зазначених.

Відповідачка в судовому засіданні позов визнала частково, а саме в розмірі 1500 гр. Суду пояснила, що на даний час перебуває в іншому шлюбі, ніде не працює та фактично знаходиться на утриманні чоловіка.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як вбачається з рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 квітня 2019 року, шлюб між сторонами розірвано (а.с. 12).

В шлюбі народилася одна дитина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4).

Відповідно до свідоцтва про народження дитини вбачається, що ОСОБА_5 , яка в подальшому у зв`язку з одруженням змінила прізвище на ОСОБА_2 , являється матір`ю дитини (а.с. 4, 26).

Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними. Однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідачкою не надано суду доказів своєї непрацездатності та наявності на своєму утриманні інших дітей тощо.

Доводи відповідачки щодо того, що вона ніде не працює, суд оцінює критично та не бере до уваги, оскільки, даний факт не позбавляє останню обов`язку щодо виховання та матеріального забезпечення неповнолітньої дитини.

Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та неповнолітньої дитини, те, що сторони не змогли добровільно досягнути згоди про розмір сплачуваних аліментів, а також, що обов`язок утримувати дітей покладається рівною мірою на матір і батька.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, який з 1 січня 2022 року для дітей віком від 6 до 18 років становить - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривень.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_2 спроможна надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 в розмірі -1 500 грн. щомісячно до досягнення дитини повноліття.

Доводи позивача щодо наявності у нього витрат на утримання дитини в розмірі 3000 грн. в місяць на дитину, не підтверджені належними і допустимими доказами.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_3 є такими, що підлягають до часткового задоволення.

Згідно положень ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1ст. 5 Закону України "Про судовий збір", тому судовий збір в сумі 908,00 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 28, 77, 81, 137, 141, 263-265, 354, 430 ЦПК України, на підставі ст.ст. 180-184, 191 Сімейного кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 10.11.2021 року.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць в розмірі - 1 500 (одна тисяча п`ятсот) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в дохід держави суму в розмірі - 908(дев`ятсот вісім) грн. 00 коп. судового збору.

В решті вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач - ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 17 січня 2022 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.М. Пахолюк