КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 760/4764/20 Головуючий у суді першої інстанції - Коробенко С.В.
Номер провадження № 22-ц/824/3605/2022 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги скаржнику

19 січня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Яворського М.А. (судді-доповідача), Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 27 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз про визнання дій та бездіяльності протиправними, визнання договору недійсним, стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 27 жовтня 2021 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу 15 листопада 2021 року безпосередньо до Київського апеляційного суду, в строк, визначений ст.354 ЦПК України.

Київський апеляційний суд здійснив запит на витребування матеріалів цивільної справи 16 листопада 2021 року.

18 листопада 2021 року на адресу апеляційного суду надійшли матеріали даної цивільної справи. При цьому, матеріали справи містили апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 27 жовтня 2021 року, яку було подано засобами електронного зв`язку 15 листопада 2021 року через Солом`янський районний суд міста Києва.

Враховуючи, що зазначені вище апеляційні скарги є ідентичними за змістом, то апеляційний суд дійшов до висновку про можливість розглядати вказані документи як одну апеляційну скаргу від ОСОБА_1 .

Ухвалою Київського апеляційного суду від 25 листопада 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було залишено без руху та надано строк, тривалістю десять днів з моменту отримання копії вказаної ухвали для виправлення вказаних недоліків, а саме: подати квитанцію на підтвердження сплати судового збору у зазначеному розмірі або документи, що можуть підтверджувати звільнення від такої сплати.

Разом з тим, 02 грудня 2021 року на адресу апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 27 жовтня 2021 року, яка була подана апелянтом за допомогою електронної пошти до районного суду.

Враховуючи, що вказана апеляційна скарга є ідентичною за змістом раніше поданим апеляційним скаргам, то апеляційний суд вважав за можливе розглядати вказані документи, як одну апеляційну скаргу від ОСОБА_1 .

Крім того, 13 грудня 2021 року на адресу апеляційного суду засобами електронного зв`язку ОСОБА_1 подав заяву про усунення недоліків апеляційної скарги, відповідно до якої апелянтом було надано відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з 1 кварталу 2020 року по 4 квартал 2020 року, де зазначено, що ОСОБА_1 отримав загальний дохід за вказаний період у розмірі 91 806,75 грн.

Крім того, апелянтом також було надано довідку про доходи №891832, відповідно до якої ОСОБА_1 за період з 01 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року отримав пенсію на суму 20 157 грн.

Разом з тим, у поданій заяві на усунення недоліків апеляційної скарги апелянт наголошує на тому, що пенсія не має враховуватись судом при визначенні розміру його доходу за попередній календарний рік, оскільки не є доходом, а є соціальною виплатою, а також наполягає на звільненні його від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 14 грудня 2021 року ОСОБА_1 було зменшено розмір судового збору до 5 598,18 грн, що не перевищує 5 відсотків розміру річного доходу апелянта за попередній календарний рік та продовжено строк на усунення недоліків апеляційної скарги.

04 січня 2022 року на адресу апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про доповнення, зміну апеляційної скарги. Відповідно до вказаної заяви ОСОБА_1 зазначає, що хоча ухвалою Київського апеляційного суду від 14 грудня 2021 року було вдвічі зменшено розмір судового збору за подачу апеляційної скарги, проте апелянт не має змоги його сплатити, а тому ОСОБА_1 зазначає, що бажає відмовитись від розгляду його апеляційної скарги в частині оскарження рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 27 жовтня 2021 року та в частині заперечень на рішення/ухвали від 27 жовтня 2021 року, але бажає, щоб було здійснено апеляційний розгляд його апеляційної скарги в частині оскарження рішення/ухвали від 03 березня 2020 року та рішення/ухвали від 31 березня 2020 року щодо визначення розміру судових витрат в частині судового збору.

Вивчивши подану ОСОБА_1 заяву про усунення недоліків апеляційної скарги апеляційний суд доходить висновку, що апелянтом недоліки усунуто не було, а подана апеляційна скарга підлягає поверненню скаржнику виходячи з наступних підстав.

Відповідно до положень п.4 ч.1 ст.356 ЦПК України в апеляційній скарзі мають бути зазначені рішення або ухвала, що оскаржуються.

Так, 25 листопада 2021 року постановляючи ухвалу про залишення апеляційної скарги ОСОБА_1 без руху апеляційним судом було встановлено, що вказана апеляційна скарга подана на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 27 жовтня 2021 року, проте яка також містить заперечення на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 03 березня 2021 року, на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 31 березня 2021 року та на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 27 жовтня 2021 року.

Таким чином, розцінюючи вказану апеляційну скаргу як скаргу, подану на рішення суду першої інстанції, яка включає в себе заперечення на ухвали суду першої інстанції, апеляційний суд, встановивши, що її не було оплачено судовим збором, постановив ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху та надання строку на усунення недоліків, а саме: подати квитанцію на підтвердження сплати судового збору у зазначеному розмірі або документи, що можуть підтверджувати звільнення від такої сплати.

Разом з тим, в поданій заяві від 04 січня 2022 року ОСОБА_1 заявляє про своє бажання відмовитись від розгляду його апеляційної скарги в частині оскарження рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 27 жовтня 2021 року та в частині заперечень на рішення/ухвали від 27 жовтня 2021 року, але бажає, щоб було здійснено апеляційний розгляд його апеляційної скарги в частині оскарження рішення/ухвали від 03 березня 2020 року та рішення/ухвали від 31 березня 2020 року щодо визначення розміру судових витрат в частині судового збору.

Однак, ОСОБА_1 , використовуючи надані йому процесуальним законодавством права позивача у справі не оскаржував окремо ухвали Солом`янського районного суду міста Києва від 03 березня 2020 року та від 31 березня 2020 року у межах строків визначених ЦПК України як самостійні процесуальні рішення суду першої інстанції, а включив свої заперечення на дані ухвали в апеляційну скаргу на рішення суду від 27 жовтня 2021 року подавши відповідну апеляційну скаргу та даний процесуальний документ - рішення суду.

Апеляційний суд, вирішуючи питання щодо наявності підстав для відкриття апеляційного провадження в частині поданої ОСОБА_1 керувався вимогами цивільного процесуального законодавства, що врегульовують порядок оскарження саме рішення суду першої інстанції, а не ухвали . При цьому апелянт вимог викладених в ухвалі Київського апеляційного суду від 14 грудня 2021 року не усунув, судовий збір не сплатив, не дивлячись на те, що суд апеляційної інстанції з метою сприяння його реалізації ним прав на апеляційне оскарження зменшив суму судового збору, тобто не виконав умов визначених чинним законодавством для відкриття апеляційного провадження, тому апеляційний суд позбавлений можливості відкрити апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою.

Європейський суд з прав людини наголосив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. v. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Відповідно до пунктів другого та шостого частини другої статті 43, частини першої статті 44 ЦПК України, учасники справи та їх представники зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, виконувати процесуальні дії встановлені судом та добросовісно користуватися своїми процесуальними правами.

Європейський суд з прав людини зазначає, на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо недоліки не усунуто у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною та повертається скаржнику.

Враховуючи вищевикладене, оскільки скаржником не усунено недоліки за його апеляційною скаргою, то слід зробити висновок, що апелянт не зацікавлений у вчиненні дій, передбачених діючим процесуальним законодавством, що тягне за собою зловживання процесуальними правами.

Роз`яснити особі, яка подала апеляційну скаргу, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Тому, керуючись ст.ст. 185, 357 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 27 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз про визнання дій та бездіяльності протиправними, визнання договору недійсним, стягнення матеріальної та моральної шкоди - вважати неподаною та повернути скаржнику.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач: М.А.Яворський

Судді: Т.Ц.Кашперська

В.О.Фінагеєв