СУДОВИЙ НАКАЗ
Провадження № 2-н/946/22/22
10 січня 2022 року м.Ізмаїл
Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Адамов А.С., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська Обласна Енергопостачальна Компанія» про видачу судового наказу про стягнення заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 1287 грн. 96 коп., 3 відсотка річних в розмірі 29 грн. 15 коп., інфляційні витрати в сумі 90 грн. 69 коп. і витрати на сплату судового збору в розмірі 227 грн. з ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
В заяві про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості за спожиту електричну енергію, 3% річних та інфляційних витрат зазначено, що боржниця мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно адресної довідки про реєстрацію місця проживання (перебування) фізичної особи, боржниця ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до ч. 1,2 ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.
Згідно п.3 ч.1ст.161 ЦПК України, судовий наказ може бути виданий, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.
Приймаючи до уваги те, що судом відповідно до вимог ч. 5 ст. 165 ЦПК України, встановлено зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи боржника, тому перешкоди для видачі судового наказу відповідно до ст. 160-165 ЦПК України у суду відсутні.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або зміна його умов не допускається та не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 160-165 ЦПК України, -
Судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.
Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.
Копію судового наказу надіслати боржникові разом з копією заяви про видачу судового наказу та доданими до неї документами.
Суддя А.С. Адамов