КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач - Кулікова С.В.
№ 22-ц/824/1325/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 755/615/21

19 січня 2022 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кулікової С.В.

суддів - Рубан С.М.

- Заришняк Г.М.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за апеляційною скаргою Житлово-будівельного кооперативу «Арсеналець-24» на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 13 квітня 2021 року, ухваленого під головуванням судді Яровенко Н.О., у цивільній справі за позовом Житлово-будівельного кооперативу «Арсеналець-24» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,-

в с т а н о в и в:

31 грудня 2020 року Житлово-будівельний кооператив «Арсеналець-24» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, в якому просив:

- стягнути з відповідача заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 8 658,27 грн., 1 570,05 грн. інфляційних втрат, 3% річних у розмірі 259,75 грн., а всього 10 488,07 грн.;

- стягнути з відповідача суму судового збору у розмірі 2 102,00 грн., а також витрати на професійну правову допомогу у розмірі 7 950 грн.

Позов мотивований тим, що відповідач ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 та є членом ЖБК «Арсеналець-24». Відповідач споживав житлово-комунальні послуги, що надавались позивачем, проте не оплачував їх, у зв`язку з чим по квартирі АДРЕСА_1 за період з 01 січня 2017 року по 17 квітня 2019 року рахується заборгованість у розмірі 8 658,27 грн.

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов`язань щодо оплати житлово-комунальних послуг, які були надані позивачем, а також на положення ст. 625 ЦК України, позивач просив позов задовольнити.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 13 січня 2021 року позов ЖБК «Арсеналець-24» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - задоволеночастково.

Стягнутоз ОСОБА_2 на користь ЖБК«Арсеналець-24» заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 8 658,27 грн., інфляційних втрат та 3% річних у розмірі 1 829,80 грн., а разом 10 488,07 грн.

В іншій частині позову - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду в частині відмови у стягненні з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 7 950 грн. та судового збору у розмірі 2 102 грн., позивач ЖБК «Арсеналець-24» звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення суду в оскаржуваній частині скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 витрати на правову допомогу та витрати по оплаті судового збору.

Апеляційну скаргу обґрунтовував тим, що рішення суду в оскаржуваній частині ухвалено з порушенням норм процесуального права щодо розподілу судових витрат. Зазначав, що позивач надав суду усі докази понесених ним судових витрат, а саме: договір № 11/19 від 26.06.2019 року про надання правової (правничої) допомоги, платіжне доручення № 72 від 27.06.2019 року, звіт № 1 наданих послуг згідно договору № 11/19 від 26.06.2019 року, додатковий договір № 15/19 від 21.09.2020 року, платіжне доручення № 113 від 18.12.2020 року, звіт № 2 наданих послуг згідно додаткового договору № 15/19 від 21.09.2020 року. Тому, вважає, що суд першої інстанції безпідставно послався у рішенні, що в матеріалах справи відсутні докази надання правової допомоги та детального опису робіт, розрахунку витрат.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

З`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Рішення суду в частині стягнення заборгованості сторонами не оскаржується, тому не є предметом перегляду в цій частині судом апеляційної інстанції.

Відмовляючи у стягненні з відповідача на користь позивача судових витрат, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення таких витрат, пославшись на те, що позов підписано та подано до суду головою правління ЖБК «Арсеналець-24», матеріали справи не містять доказів отримання/надання правничої допомоги та детального опису робіт, розрахунку витрат.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з положеннями частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

У статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Отже, ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина восьма, дев`ята статті 139 ЦПК України).

Згідно з положеннями частини шостої статті 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

З матеріалів справи вбачається, що позивач просив стягнути з відповідача понесені витрати на правову допомогу у розмірі 7 950,00 грн. На підтвердження понесення таких витрат позивач до позовної заяви додав (а.с.49-56):

- договір № 11/19 про надання правової (правничої) допомоги від 26 червня 2019 року, який укладений між ЖБК «Арсеналець-24» та АБ «Законне рішення Тимофія Багана»;

- платіжне доручення № 72 на суму 3150,00 грн.;

- звіт № 1 від 24 грудня 2019 року наданих послуг згідно договору про надання правової (правничої) допомоги № 11/19 від 26.06.2019 року;

- додатковий договір № 15/19 до договору № 11/19 від 26.06.2019 року про надання правової (правничої) допомоги від 21 вересня 2020 року;

- платіжне доручення № 113 на суму 4800,00 грн.;

- звіт № 2 від 29 грудня 2020 року наданих послуг згідно додаткового договору № 15/19 від 21.09.2020 року.

Згідно п. 1.1. договору № 11/19 про надання правової (правничої) допомоги від 26 червня 2019 року, бюро приймає доручення клієнта щодо надання клієнту правової (правничої) допомоги стосовно стягнення з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) заборгованості за управління житловим будинком (утримання будинку) та за спожиті житлово-комунальні послуги на користь клієнта.

Вартість послуг щодо складання документів визначається за домовленістю сторін - становить 450,00 грн. за годину роботи (надання послуг) бюро (п. 4.1 договору).

Вартість послуг щодо представництва та захисту інтересів клієнта у судах визначається за домовленістю сторін та становить 450,00 грн. за одне судове засідання (п. 4.2 договору).

Загальна вартість послуг за даним договором щодо складання процесуальних документів, представництва та захисту інтересів клієнта у Дніпровському районному суді міста Києва визначається за домовленістю сторін та становить 3 150,00 грн. (п. 4.3. договору).

Згідно платіжного доручення № 72 від 27 червня 2019 року ЖБК «Арсеналець-24» сплатило АБ «Арсеналець-24» за правову допомогу 3 150,00 грн.

Як вбачається зі звіту № 1 від 24 грудня 2019 року наданих послуг згідно договору про надання правової (правничої) допомоги № 11/19 від 265.06.2019 року, Бюро надало клієнту послуги відповідно до умов договору, а клієнт прийняв наступні послуги:

1. Зустріч з клієнтом, вивчення документів, узгодження правової позиції у справі (3 год.) - 1 350 грн.

2. Аналіз законодавства та судової практики, підготовка заяви про видачу судового наказу, збирання доказів (4 год.) - 1 800 грн.

Загальна вартість послуг становить 3 150,00 грн.

21 вересня 2020 року між ЖБК «Арсеналець-24» та АБ «Законне рішення Тимофія Багана» було підписано додатковий договір № 15/19 до договору № 11/19 від 26.06.2019 року про надання правової (правничої) допомоги, згідно п. 1.1. якого у зв`язку з відмовою у прийнятті заяви житлово-будівельного кооперативу «Арсеналець-24» до ОСОБА_2 про видачу судового наказу згідно ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 20.01.2020 року у справі № 755/390/20 сторони домовилися укласти даний додатковий договір стосовно продовження дії договору № 11/19 від 26.06.2019 року та прийняття Бюро доручення клієнта щодо надання клієнту правової допомоги стосовно стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за управління житловим будинком (утримання будинку) та за спожиті житлово-комунальні послуги на користь клієнта шляхом подання відповідної позовної заяви.

Вартість послуг щодо складання документів за даним додатковим договором визначається за домовленістю сторін та становить 600,00 грн. за годину роботи (надання послуг) бюро (п. 3 додаткового договору).

Сторони домовились, що клієнт при підписанні цього додаткового договору окрім коштів, що були сплачені згідно договору № 11/19 від 26.06.2029 року, сплачує бюро вартість послуг щодо підготовки та подання позовної заяви у розмірі 4 800,00 грн.(п. 5 додаткового договору).

Згідно платіжного доручення № 111 від 18 грудня 2020 року ЖБК «Арсеналець-24» сплатило АБ «Законне рішення Тимофія Багана» 4 800 грн.

Згідно звіту № 2 наданих послуг від 29 грудня 2020 року, бюро надало клієнту наступні послуги:

1. Зустріч з клієнтом, вивчення документів, узгодження правової позиції у справі (3 год.) - 1 800 грн.

2. Аналіз законодавства та судової практики, збирання доказів, підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості (5 год.) - 3000 грн.

Загальна вартість послуг становить 4 800 грн., які оплачені клієнтом 18.12.2020 року.

З огляду на вищезазначене, колегія судді вважає, що позивачем було надано суду належні та допустимі докази на підтвердження понесення ним витрат на правову допомогу, які суд першої інстанції не урахував та відповідно не надав їм належної оцінки, не з`ясувавши обгрунтованості вимог позивача про стягнення витрат на правову допомогу у визначеному ним розмірі з відповідача.

Надаючи оцінку наявним у справі доказам щодо обгрунтованості заявлених позивачем вимог щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 7 950 грн., відсутність в матеріалах справи клопотання відповідача про зменшення розміру судових витрат на правову допомогу, колегія суддів вважає, що стягненню підлягають витрати у розмірі 4 800,00 грн., які були понесені у зв`язку з підготовкою позовної заяви про стягнення заборгованості, а витрати на правову допомогу у розмірі 3 150,00 грн. відшкодуванню не підлягають, оскільки вони понесені у зв`язку з підготовкою заяви про видачу судового наказу, у видачі якого було відмовлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з рішення суду, суд першої інстанції задовольнив вимоги позивача щодо стягнення заборгованості у повному обсязі.

В матеріалах справи наявне платіжне доручення № 110 від 18 грудня 2020 року., що підтверджує сплату судового збору на суму 210,20 грн.

З огляду на наведене, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України та задоволення судом першої інстанції позовних вимог про стягнення заборгованості, суд не мав правових підстав для відмови у стягненні таких витрат, понесених у зв`язку зі сплатою судового збору.

Тому, колегія суддів приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат по сплаті судового збору за подання позову до суду першої інстанції у розмірі 210,20 грн.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої в частині відмови у стягненні судових витрат, та ухвалення в цій частині нового судового рішення про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 4 800,00 грн. та витрат по сплаті судового збору за подання позову у розмірі 210,20 грн.

В апеляційній скарзі, позивач просив стягнути з відповідача витрати на правову допомогу понесені у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 3 000 грн. та витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 3 153,00 грн.

На підтвердження понесення витрат на правову допомогу позивач додав до апеляційної скарги: додаткову угоду № 1 від 08 червня 2021 року до договору № 11/19 від 26.06.2019 року про надання правової (правничої допомоги), звіт № 3 від 10 червня 2021 року наданих послуг згідно додаткової угоди № 1 від 08.06.2021 року до договору № 11/19 від 26.06.2019 року, платіжне доручення № 74 від 10 червня 2021 року на суму 3000 грн. про оплату правової допомоги.

З огляду на наведене, враховуючи відсутність клопотання відповідача про зменшення розміру заявлених позивачем витрат на правову допомогу, положення ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, часткове задоволення апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених вимог скарги: витрати на правову допомогу у розмірі 1 500 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 576,50 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Житлово-будівельного кооперативу «Арсеналець-24» задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 13 квітня 2021 року в частині відмови у стягненні витрат на правову допомогу та судового збору скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про часткове задоволення цих вимог.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Житлово-будівельного кооперативу «Арсеналець-24» витрати на правову допомогу у розмірі 4 800,00 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 210,20 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Житлово-будівельного кооперативу «Арсеналець-24» витрати на правову допомогу у розмірі 1500,00 грн., понесених у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції та витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1 576,50 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків зазначених в частині 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий: Судді: