Справа № 204/264/22
Провадження № 2/204/1025/22
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про передачу справи на розгляд іншому суду

17 січня 2022 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Мащук В.Ю., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до ПрАТ «Страхова компанія «Глобал Гарант», ОСОБА_2 про стягнення збитків, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В:

14 січня 2022 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ПрАТ «Страхова компанія «Глобал Гарант», ОСОБА_2 про стягнення збитків, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позовна заява передана судді 17 січня 2022 року.

Ознайомившись з позовною заявою, вважаю, що заява не підсудна Красногвардійському районному суду м. Дніпропетровська, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що, звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 просив суд захистити його права як споживача, посилаючись на те, що він є споживачем послуг за договором страхування, хоча і не є стороною цього договору.

Відповідно до ст. 16 ЗУ «Про страхування», ст. 979 ЦК України договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, відповідно до якої страховик бере на себе зобов`язання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Отже, за своєю правовою природою договір страхування є договором про надання послуг.

Відповідно до ЗУ «Про захист прав споживачів» Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Відповідно до п. 22 ст. 1 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Отже, з урахування зазначених норм Законів та з урахуванням п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1996 року № 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів», можна зробити висновок, що до відносин, які регулюються нормами ЗУ «Про захист прав споживачів», належать, зокрема, відносини, які виникають при укладенні договору страхування. Тому, положення щодо відповідальності страховика, закріплені в ЗУ «Про страхування» та главі 67 ЦК України, є спеціальними нормами права, а в ЗУ «Про захист прав споживачів» - загальними.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі № 6-126цс14.

Крім того, п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1996 року № 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» роз`яснено, що оскільки ЗУ «Про захист прав споживачів» не визначає певних меж своєї дії, судам слід мати на увазі, що до відносин, які ним регулюються, належать, зокрема, ті, що виникають із договорів купівлі-продажу, майнового найму (в тому числі найму (оренди) жилого приміщення - в частині відносин між наймачем (орендарем) і наймодавцем (орендодавцем), який одночасно є виконавцем комунальних послуг і послуг по ремонту житлового фонду та інженерного обладнання), побутового прокату, безоплатного користування майном, підряду (в тому числі побутового замовлення чи абонементного обслуговування), доручення, перевезення громадян та їх вантажу, комісії, схову, страхування, із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг). Відносини, щодо захисту прав споживачів можуть виникати також з актів законодавства або з інших угод, які не суперечать Закону.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом як потерпілий у ДТП, у позовній заяві вказав, що договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів було укладено між ОСОБА_2 (особа винна у ДТП) та ПрАТ «Страхова компанія «ГЛОБАЛ ГАРАНТ», поліс № АР/1708979.

Враховуючи викладене, ЗУ «Про захист прав споживачів» не розповсюджується на спірні правовідносини, які виникли між ОСОБА_1 та ПрАТ «СК «ГЛОБАЛ ГАРАНТ» (страховик), ОСОБА_2 (страхувальник).

Оскільки позивач не є стороною вищевказаного договору та споживачем послуг, а ЗУ «Про захист прав споживачів» регулює відносини, які виникають між споживачем і виробником, виконавцем, продавцем під час продажу товарів (виконання робіт, надання послуг), встановлює права споживачів на придбання товарів (робіт, послуг) належної якості та безпечних для життя і здоров`я, а також визначає механізм захисту та основи реалізації державної політики, тому право на відшкодування матеріальної шкоди та отримання страхового відшкодування у останнього виникло на підставі норм ЦК України та Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Таким чином, для визначення підсудності справи не застосовується ч. 5 ст. 28 ЦПК України щодо підсудності цивільних справ за позовами споживачів. Зазначена правова позиція підтримується Верховним Судом (постанова від 17 квітня 2019 року по справі №212/1101/18).

Враховуючи викладене, підсудність справи має визначатись за приписами ст.27, ч. 6 ст. 28, ч. 16 ст. 28 ЦПК України.

Згідно з ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Місцезнаходженням відповідача ПрАТ «СК «ГЛОБАЛ ГАРАНТ» за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб - є м Київ, бульвар Дружби Народів, буд. 28-В, що відноситься до Печерського району м. Києва.

Місцезнаходженням відповідача ОСОБА_2 відповідно до матеріалів справи - є АДРЕСА_1 , що відноситься до Бахмацького району Чернігівської області.

Враховуючи викладене, суддя вважає за необхідне передати матеріали зазначеного цивільного позову за підсудністю до Бахмацького районного суду Чернігівської області.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до юрисдикції (підсудності) іншого суду.

У відповідності до положень ч. ч. 1, 2 статті 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються і справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.30,31,260, 352, 353, суд -

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ПрАТ «Страхова компанія «Глобал Гарант», ОСОБА_2 про стягнення збитків, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - передати на розгляд за підсудністю до Бахмацького районного суду Чернігівської області.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.Ю. Мащук