Справа № 628/2981/21
Провадження № 2/628/125/22
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 січня 2022 року Куп`янський міськрайонний суд Харківської області
в складі: головуючого - судді Коваленко О.А.
за участю: секретаря Кравцової В.М.
представника відповідача адвоката Бикової О.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадженння у залі суду в місті Куп`янську цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
ВСТАНОВИВ:
В серпні 2021 р. позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - АТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулося до суду з зазначеним позовом до відповідача ОСОБА_1 , вказавши наступне.
Від представника позивача надійшли письмові пояснення, в яких зазначено, що стягненню підлягають 5637,21 грн. інфляційних втрат та 370,76 грн. 3% річних, а всього 6007, 97 грн., так як період прострочення виконання зобов`язання з 30.01.2017 року по 30.01.2020 року за останні три роки до моменту виконання рішення суду.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримує та просить стягнути з відповідача 6007, 97 грн., з яких: 5637,21 грн. інфляційні втрати та 370,76 грн. 3% річних. В подальшому в судове засідання не з`явилась, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність.
Відповідач, у судові засідання не з`явився. Його інтереси в суді представляє адвокат Бикова О.Ю.
Представник відповідача - адвокат Бикова О.Ю. в судовому засіданні заперечувала проти позову та просить відмовити у його задоволенні, просить застосувати наслідки спливу позовної давності.
Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.
Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
Заочним рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 08.06.2015 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» Сафір Ф.О. до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк»: 486650,23 грн. за кредитним договором №HAH2AV14350067 від 12.04.2007 року; судовий збір в сумі 3654,00 грн. та судові витрати, пов`язані за розміщення оголошення в пресі в розмірі 272,70 грн.. (справа №628/941/15-ц).
Згідно постанови про закінчення виконавчого провадження від 30.01.2020 року ВП 60952324 виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 628/941/15-ц, виданого 06.12.2019 року Куп`янським міськрайонним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості за кредитним договором 4119,84 та судового хбору 58,30 грн., разом 4178,14 грн. закінчено.
Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Правовий аналіз норм статей 525, 526, 599, 611, 625 ЦК України дозволяє зробити висновок про те, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання, передбаченої статтею 625 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Таким чином, наявність судового рішення про стягнення боргу не позбавляє позивача права на стягнення з відповідача інфляційних втрат за користування грошовими коштами та трьох відсотків річних на підставі частини другої статті 625 ЦК України.
Як вбачається з постанови про закінчення виконавчого провадження від 30.01.2020 року ВП 60952324 виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 628/941/15-ц, виданого 06.12.2019 року Куп`янським міськрайонним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості за кредитним договором 4119,84 та судового збору 58,30 грн., разом 4178,14 грн. закінчено 30.01.2020 року.
Тому на вимогу кредитора ОСОБА_1 має сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, оскільки інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно розрахунку заборгованості позивача за період з 30.01.2017 року по 30.01.2020 року (за останні три роки до моменту виконання рішення суду) загальна заборгованість до стягнення становить 6007, 97 грн., з яких: 5637,21 грн. інфляційне збільшення, 370,76 грн. 3% річних.
Суд погоджується з розрахунком інфляційних втрат та 3% річних за вказаний період, оскільки він відповідає фактичним обставинам справи та нормам права, що регулюють спірні правовідносини. Відповідачем даний розрахунок не спростований.
Разом з тим, відповідач просив суд застосувати у даній справі положення закону, які регулюють позовну давність.
Главою 19 ЦК України визначено строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, тобто позовну давність.
Аналіз змісту наведених норм матеріального права у їх сукупності дає підстави для висновку, що до правових наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених статті 625 ЦК України, застосовується загальна позовна давність тривалістю у три роки (стаття 257 цього Кодексу).
Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (стаття 267 ЦК України).
Порядок відліку позовної давності наведено у статті 261 ЦК України. Зокрема, відповідно до частини першої цієї статті перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України), а тому зобов`язання відповідача перед банком за договором можна вважати припиненим у день остаточного погашення заборгованості, стягнутої за судовим рішенням.
Законодавець визначає обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням рівня інфляції та 3 % річних за увесь час прострочення, у зв`язку із чим таке зобов`язання є триваючим.
Тобто невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.
Таким чином, враховуючи ті обставини, що рішення суду було виконане в січні 2020 року, з позовом до суду банк звернувся в серпні 2021 року, то суд приходить до висновку, що строк позовної давності позивачем дотримано.
Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення компенсація інфляційних втрат в сумі 5637, 21 грн, три відсотки річних у розмірі 370,76 грн., а всього 6007, 97 грн. , за період з 30.01.2017 року по 30.01.2020 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 141, 263, 264, 265, 268, 280-284 ЦПК України, ст. ст. 526, 527, 530, 549, 598, 599, 610, 625,1050,1054 ЦК України, суд
Позов Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» суму сплаченого судового збору у розмірі 2270,00 грн..
В іншій частині позові вимоги залишити без задоволення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцевих положень» Цивільного процесуального кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повний текст рішення складений 17 січня 2022 року.

Головуючий Коваленко О.А.