Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Харечка С.П.,
при секретарі Гожа Г.В.
з участю представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Служба у справах дітей Орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради про позбавлення батьківських прав,
05 листопада 2021 року ОСОБА_2 звернулись до Рівненського міського суду із позовом до ОСОБА_3 , третя особа Служба у справах дітей Орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради про позбавлення батьківських прав.
Представник позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовільнити з підстав викладених у позовній заяві.
Відповідач у судове засідання не з`явилась, хоча про час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином. Враховуючи, що відповідач про причини неявки суд не повідомила, відзив не подала, суд проводить до висновку про розгляд справи на підставі ст.280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, подали до суду заяву про розгляд справи у їхню відсутність, в якій вказали, що підтримують поданий письмовий висновок.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що позивач та відповідач по справі перебували в шлюбі з 27 квітня 2012 року зареєстрованому виконавчим комітетом Гремяцької сільської ради Острозького району Рівненської області, який - рішеням Рівненського міського суду від 11 травня 2017 року було розірвано. Згідно даного рішення було вирішено шлюб між позивачем та відповідачем розірвати та стягнуто з ОСОБА_3 на користь позивачки аліменти на утримання їхніх неповнолітніх доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 % відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно і до досягнення дітьми повноліття.
Рішенням Рівненського міського суду від 14 червня 2019 року у цивільній справі 569/2807/18 ухвалено змінити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Рівненського міського суду від 11 травня 2017 року по справі №569/16990/16-ц ОСОБА_3 на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 (п`ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дітей. Стягнуто з ОСОБА_3 користь ОСОБА_6 пеню за прострочення сплати аліментів за період з 21 грудня 2016 року по 31 березня 2019 року в розмірі 19 736 гривень 05 копійок.

Рішенням Рівненського міського суду від 14.06.2019 року встановлено, що у зв`язку з наявною у ОСОБА_3 заборгованістю зі сплати аліментів, яка виникла з його вини, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача пеня, за період з 21 грудня 2016 року по 31 березня 2019 року, розмір якої становить 19736,05 грн., що підтверджується наданим розрахунком.

06 грудня 2019 року позивач вдруге вийшла заміж, що підтверджується свідоцтвом про шлюб НОМЕР_1 від 06.12.2019 року актовий запис №753, відтак змінила прізвище з ОСОБА_7 на ОСОБА_8 .

До матеріалів справи долучено копію наданої Відповідачем нотаріально посвідченої Заяви від 22 вересня 2021 року, посвідчена приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Самсонюком Ф.П., з якої слідує, що « Я - батько ОСОБА_3 , заявляю, що не заперечую проти позбавлення мене батьківських прав щодо моїх неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Стаття 12 Закону України «Про охорону дитинства» та ст. ст. 150, 180 Сімейного кодексу України передбачають, що батьки повинні проявляти турботу про дітей, утримувати їх до досягнення повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка була ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з частиною 2 статті 3 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (частина 2 статті 6 Конвенції про права дитини).

Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»,кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч. 3ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно з висновком органу опіки та піклування, Рівненської міської ради, орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити ОСОБА_3 батьківських прав стосовно дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до частин першої, другої, третьої та п`ятої статті 150 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Згідно пункту 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до статті 3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної ради Української РСР від 27 лютого 1991 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Як з`ясовано у судовому засіданні відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно дітей, не проявляє батьківської турботи та любові, не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, не спілкується з дочками та не проявляють інтересу до них.

Саттею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

На підставі викладено, суд приходить до висновку про задоволення позову про позбавлення батьківських прав.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268, 280-289 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Служба у справах дітей Орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради про позбавлення батьківських прав - задовільнити.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 батьківських прав щодо неповнолітніх дітей : дочки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та дочки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, безпосередньо до Рівненського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Третя особа - Служба у справах дітей Орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради, місце знаходження: 33000, м.Рівне. вул. Поштова, буд.2, .

Суддя: С.П. Харечко