Справа № 159/5996/21
Провадження № 2/159/165/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 січня 2022 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Волкової Ю.Ф.,

із участю секретаря судового засідання Макарчук І.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів та способу їх присудження,

встановив:

18 жовтня 2021 року ОСОБА_1 звернулась із позовом до ОСОБА_3 , в якому позивач просить змінити розмір аліментів, визначених рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23.06.2016, які підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь позивача на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - з 600 грн на дитину щомісячно на 1/4 частку від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання чинності рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття.

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
1.1. Вимоги позивача обґрунтовані тим, що відповідач є батьком неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23.06.2016 присуджено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень щомісячно, починаючи з 13.06.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду набрало законної сили 11.07.2016. В зв`язку з тим, що відповідач належно виконував рішення суду та сплачував присуджені судом аліменти на утримання дочки, позивач припинила стягнення аліментів через виконавчу службу. Однак, з часом після розірвання шлюбу між сторонами, відповідач перестав надавати матеріальну допомогу дочці, ОСОБА_1 відновила виконавче провадження про стягнення аліментів. Дочка проживає разом з нею і перебуває на її утриманні. Позивач зазначила, що вона хоча і працює, однак отримує мізерну заробітну плату; зароблених грошей разом із раніше присудженими аліментами на забезпечення належного рівня життя дитини не вистачає. Вказала, що матеріальнийстан відповідача з часу винесення рішення суду про стягнення аліментів на утримання дочки значно покращився, оскільки на час призначення аліментів він не мав сталого заробітку, а на даний час він працевлаштований, отримує стабільний щомісячний дохід. Тому, просила змінити розмір аліментів, визначених рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23.06.2016, які підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь позивача на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - з 600 грн на дитину щомісячно на 1/4 частку від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання чинності рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття.

1.2. Відповідач ОСОБА_3 копію ухвали та копію позовної заяви з доданими до неї документами отримав 16.11.2021, правом відзиву на позов не скористався.
2. Рух справи у суді.
Позовна заява надійшла до суду 18.10.2021.

Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 22.10.2021 відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Розгляд справи по суті призначено на 17.11.2021, відкладено на 03.12.2021, 11.01.2022.

Ухвалою суду від 27.10.2021 витребувано докази.

3. Заяви, клопотання учасників процесу та насідки їх вирішення.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві. Вказали, що з часу постановлення судового рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5 матеріальний стан відповідача значно покращився, він отримує заробітну плату (на підтвердження даної обставини подали довідку про доходи), має стабільний регулярний дохід та має можливість сплачувати аліменти на утримання дочки у більшому розмірі. Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 27.03.2019 шлюб між сторонами розірвано, рішення набрало законної сили. Після розірвання шлюбу відповідач перестав допомагати дочці матеріально, позивач змушена була відновити виконавче провадження про стягнення аліментів та в зв`язку з значним покращенням матеріального становища відповідача просить змінити розмір аліментів, визначений раніше рішенням суду від 23.06.2016 з 600 грн щомісячно на 1/4 частку від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття.
4. Фактичні обставини справи, встановлені судом.
Сторони у справі є батьками неповнолітньої дочки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 05.02.2016 виконавчим комітетом Люблинецької селищної ради Ковельського району Волинської області (арк.спр.9).

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23.06.2016 присуджено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень щомісячно, починаючи з 13.06.2016 року і до досягнення дитиною повноліття (арк.спр.7).

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 27.03.2019 шлюб між сторонами розірвано (арк.спр. 5).
Сторони проживають окремо, що підтверджено даними про фактичне місце проживання позивача та відповідача (арк.спр 40).
Дитина проживає з позивачем, що підтверджується довідкою КП «Екокомунсервіс» № 509 від 15.09.2021 (арк.спр.14).

Відповідно до довідки №2 від 21.09.2021 позивач працює офіціантом у ФОП ОСОБА_6 , за період із березня 2021 року по серпень 2021 року отримала заробітну плату усього в сумі 33335,26 грн (арк.спр.11).

Позивач ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІІ групи з дитинства довічно, що підтверджується довідкою до акту МСЕК серії 12ААВ №087678 від 09.07.2021 (арк.спр.13). Відповідно до вказаної довідки позивачу протипоказана важка фізична праця.

Відповідач ОСОБА_3 на час призначенняаліментів на утримання дочки не мав постійного доходу, на даний час він є військовослужбовцем, працює механіком-водієм в в/ч НОМЕР_2 . Розмір його доходу підтверджений довідкою військової частини НОМЕР_2 №16 від 06.01.2022. Крім того, згідно посвідчення серії НОМЕР_3 , виданого 18.12.2020, а тому маєпільги встановлені законодавством України, в тому числі по оплаті комунальних послуг, вартості проїзду, під час лікування, тощо (арк.спр.36).

5. Норми права, які застосував суд. Висновки та мотиви прийнятого рішення.
Згідно із статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним. Проживання окремо не звільняє від виконання цього обов`язку. Батьки мають всебічно сприяти розвитку дитини. Забезпечення умов для такого розвитку та навчання пов`язане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатньою. Платник аліментів зобов`язаний роботи все можливе для того, щоб його заробіток (доходи) були достатніми для власного утримання та утримання дітей, за належний розвиток яких він відповідальний як батько.

Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (стаття 141 Сімейного кодексу України (далі СК України).

Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття.

За загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема по сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними. Однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом.
Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені статтею 182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно з частиною другою статті 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд звертає увагу, що станом на 01 січня 2022 року 600 грн аліментів, які присуджені до сплати ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , є меншою сумою за гарантований мінімум (прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: із 1 січня 2021 року 2100 грн (50% - 1050 грн 50 коп).

Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ст.192 СК України).
Таким чином, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у рішенні від 05 лютого 2014 року у справі № 143цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
Згідно із статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Вимогами частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Звертаючись із даним позовом до суду, позивачка просить змінити спосіб стягнення аліментів на утримання дочки із твердої грошової суми (600 грн) на мінімально гарантовану частку від доходу батька 1/4 від усіх видів заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Позивач як підставу збільшення розміру аліментів визначила значне покращення матеріального стану платника аліментів (відповідач на час призначення аліментів не мав постійного доходу, на даний час він є військовослужбовцем, отримує стабільний дохід).

А тому значне покращення матеріального стану відповідача в порівнянні з часом призначення аліментів на утримання їх дочки підтверджено належними та допустимими доказами.
Відповідач, як платник аліментів, проти такого збільшення не заперечив, доказів на спростування даної обставини суду не надав.
За вказаних умов, а також враховуючи, що розмір аліментів, що стягуються з відповідача на користь позивача на утримання дочки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23.06.2016 у справі № 159/2307/16-ц, визначений у твердій грошовій сумі у розмірі 600 грн. щомісячно, є меншим мінімально гарантованого законом розміру аліментів на одну дитину і на цей час не є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, перешкод для зміни розміру аліментів та утримання неповнолітньої дочки в сторону збільшення немає, а тому підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, шляхом зміни способу їх стягнення з твердої грошової суми на частку від доходу.
Позивач в позовній заяві просить збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23.06.2016 у справі № 159/2307/16-цта стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від усіх доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до частини п`ятої статті 183 Сімейного кодексу України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Розмір аліментів на рівні 1/4 частини доходів відповідача відповідає вимогам законодавства, є необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини.

З урахуванням принципу змагальності процесу, співмірності, потреб дитини, враховуючи інтереси неповнолітньої дитини для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя, матеріальне становище сторін, виходячи із загальних засад справедливості цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів неповнолітньої дитини, враховуючи, що стаття 180 СК України покладає обов`язок утримувати дитину на обох батьків, суд дійшов висновку про обґрунтованість і підставність позовних вимог у частині зміни способу стягнення аліментів із батька на утримання неповнолітньої дитини дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із 600 грн на 1/4 частку від усіх видів заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно з п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

6. Розподіл судових витрат.
Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно із частиною шостою статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», а відповідач є учасником бойових дій, що стверджується копією посвідчення серії НОМЕР_3 , виданого 18.12.2020, а тому звільнений від сплати судових витрат за Законом, судові витрати у справі слід віднести на рахунок держави.
Керуючись статтями 180, 182, 192 Сімейного кодексу України, статтями 12, 76-81, 258, 259, 263-265, 273,274, 289 ЦПК України, суд -
ухвалив:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів та способу їх присудження задовольнити.
Змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_3 на підставі рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23.06.2016 у справі № 159/2307/16-ц, та стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття.
Судові витрати у справі віднести на рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Повне найменування сторін:
позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

представник позивача - ОСОБА_2 , РНОКПП невідомий, юридична адреса: АДРЕСА_2 ;
відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Повний текст судового рішення складено 14.01.2022

Головуючий:Ю. Ф. ВОЛКОВА