ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/18/22 Справа № 207/215/20 Суддя у 1-й інстанції - Погребняк Т. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

за участю секретаря Кравченка Р.В.

ознайомившись із апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Південний відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про звільнення від сплати заборгованості по аліментам та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Південний відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про зміну розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа Південний відділ державної виконавчої служби у м. Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про звільнення від сплати заборгованості по аліментам.

В обґрунтування позовних вимог, які уточнювалися в ході судового розгляду справи, ОСОБА_1 посилався на те, що Баглійським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області було ухвалено рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, яким було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1/6 частини, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина ОСОБА_3 до його повноліття. На підставі вказаного рішення суду ОСОБА_2 отримала виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на її користь на утримання сина ОСОБА_3 . З вказаного часу відкрито виконавче провадження у Південному відділі державної виконавчої служби у м.Кам`янське Південно-Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро). Позивач зазначає, що він кожен місяць сплачував аліменти на утримання сина, особисто з ним спілкувався і купував всі необхідні речі на його утримання разом із примусовою сплатою аліментів. Позивач вказує, що він офіційно працював на промисловому підприємстві в м.Дніпро, мав стабільну офіційну заробітну плату, але невелику. З метою збільшення свого заробітку, на початку минулого року він вирішив поїхати на заробітки за кордон, з цією метою оформив всі необхідні дозвільні та візові документи. ОСОБА_2 також вирішила виїхати на заробітки за кордон в Польщу. Приблизно на початку червня 2019 року відповідачка ОСОБА_2 виїхала на заробітки за кордон в Польщу, не опікувалась сином ОСОБА_3 , який майже півроку фактично проживав із старшою повнолітньою донькою ОСОБА_4 на орендованих квартирах. ОСОБА_1 зазначає, що після його приїзду до України, ОСОБА_2 почала вимагати з нього сплати аліментів на утримання сина за півроку, вказуючи на те, що у нього по виконавчому провадженню великий борг з несплати аліментів і поки він його не сплатить, то його буде внесено до Єдиного реєстру боржників і він не зможе перетинати кордон України. Станом на 30 листопада 2019 року ОСОБА_1 має заборгованість по аліментам, яка становить 11 111 грн. за період з травня по листопад 2019 року включно. З цією сумою заборгованості ОСОБА_1 не згоден, тому що вважає, що саме в цей час мати ОСОБА_2 з сином фактично не проживала, не опікувалась ним, не витрачала кошти на його утримання. Зазначав, що ОСОБА_2 фактично є матірю одиначкою. На підставі викладеного ОСОБА_1 просив суд звільнити його від сплати заборгованості по аліментам з 01 квітня 2018 року по 01 травня 2019 року у сумі 18000 грн., за період з травня 2019 року по 30 листопада 2019 року в сумі 11111 грн.; визнати ОСОБА_2 одинокою матірю сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та скасувати нарахування аліментів на його утримання за рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 23 червня 2015 року з дня нарахування аліментів і по час ухвалення рішення судом в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку.

У лютому 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , третя особа Південний відділ державної виконавчої служби у м.Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про зміну розміру аліментів.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 посилалася на те, що відповідно до рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 23 червня 2015 року з ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до його повноліття на користь ОСОБА_2 в розмірі 1/6 частини місячного доходу відповідача, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На час ухвалення вказаного судового рішення, крім аліментів на утримання неповнолітнього сина, з відповідача ОСОБА_1 стягувалися аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Станом на теперішній час аліменти на утримання ОСОБА_4 в зв`язку з досягненням нею повноліття, відповідач ОСОБА_1 не сплачує, а заборгованість за аліментами на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 відповідно до довідки Південного відділу державної виконавчої служби у м. Кам`янське Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції складає 22607 грн. Незважаючи на заборгованість по аліментам, відповідач ОСОБА_1 всіляко намагається ухилитися від надання матеріальної допомоги сину, який її так потребує. Позивачка намагається забезпечити сина, але їй одній як жінці це досить важко. Відповідач ОСОБА_1 працювати не хоче і добровільно не хоче надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Крім того, відповідачу відомо, що дитина має психічні вади і потребує додаткової уваги і належного матеріального забезпечення. На підставі викладеного, ОСОБА_2 просила суд стягувати з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення від дня предявлення заяви до суду і до досягнення сином повноліття.

Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19 квітня 2021 року відмовлено в задоволенні позовних вимог за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Південний відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про звільнення батька від сплати заборгованості по аліментам. Відмовлено в задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Південний відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про зміну розміру аліментів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду від 19 квітня 2021 року скасувати в частині відмови у задоволенні його первісних позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, про задоволення первісних позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В іншій частині рішення суду не оскаржується.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 51 Конституції України, ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ст. 8 Закону України Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з частиною другою статті 197 СК України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення (наприклад, у зв`язку із перебуванням платника аліментів у лавах Збройних Сил України, тяжким матеріальним становищем, тощо). Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд.

Лише за наявності обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Згідно із ч. 3 ст. 71 Закону України Про виконавче провадження визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

У ч. 8 ст. 71 Закону України Про виконавче провадження зазначено, що спір щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи в порядку, встановленому законом.

Отже, порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений статтею 71 Закону України Про виконавче провадження, відповідно до частини восьмої якої суд вирішує питання заборгованості лише в разі спору про її розмір.

З матеріалів справи вбачається, з 17 липня 1999 року до 25 липня 2006 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.41, 44).

Сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 43).

Батьком неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначений позивач ОСОБА_1 згідно свідоцтва про народження, виданого Баглійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом №308 (а.с. 43).

Згідно актового запису про народження неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , № 308 від 26 червня 2007 року відомості про батька дитини записано на підставі заяви матері (а.с.116).

Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 23 червня 2015 року у справі №207/216/15-ц позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволено частково. Стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , уродженця м. Полтава Полтавської області, проживаючого АДРЕСА_1 , працюючого у ПАО «Євраз ДМЗ ім. Петровського», аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , починаючи з 22 січня 2015 року. Допущено негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. на користь держави (а.с.163, 164).

Вказане рішення суду не оскаржувалося у встановленому законом порядку та набрало законної сили.

Згідно довідки державного виконавця Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) заборгованість ОСОБА_1 по аліментам на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 30 листопада 2019 року складає 22607 грн. (а.с. 45).

Звернувшись до суду із вказаними позовними вимогами, ОСОБА_1 просив суд звільнити його від сплати заборгованості по аліментам, оскільки вважає, що мати ОСОБА_2 з сином фактично не проживала, не опікувалась ним, не витрачала кошти на його утримання. Також просив визнати матір дитини ОСОБА_2 матірю одиначкою (а.с.51-54).

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

За приписами ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Слід зазначити, ОСОБА_1 не оскаржував в межах виконавчого провадження розмір заборгованості зі сплати аліментів.

Рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 23 червня 2015 року про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за наявності даних актового запису про народження дитини з внесенням відомостей щодо батька за заявою матері, ОСОБА_1 у встановленому законом порядку не оскаржував та сплачував аліменти на утримання дитини після ухвалення рішення суду.

ОСОБА_1 не оскаржував також у встановленому законом порядку батьківство щодо неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Доказів на підтвердження того, що заборгованість по аліментам виникла у зв`язку із тяжкою хворобою ОСОБА_1 або іншою обставиною, що має істотне значення ( у зв`язку із перебуванням платника аліментів у лавах Збройних Сил України, тяжким матеріальним становищем, тощо) позивачем за первісним позовом суду не надано.

Обставини, на які посилається ОСОБА_1 як на підстави для звільнення його від сплати заборгованості по аліментам не є обставиною, що має істотне значення.

Також суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відмову у задоволенні первісних позовних вимог ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 одинокою матірю сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки безпосередньо ОСОБА_2 , відповідно до ст.4 ЦПК України, за захистом своїх прав щодо зазначеного до суду не зверталася, та ОСОБА_1 не є належним позивачем щодо цих вимог.

Своє батьківство щодо неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 у встановленому законом порядку не оскаржував та сплачував аліменти на утримання дитини на підставі рішення суду.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні первісних позовних вимог ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги про наявність підстав для звільнення позивача за первісним позовом від сплати заборгованості по аліментам належними доказами у справі не підтверджуються.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скаргзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19 квітня 2021 року- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді Т.П.Красвітна

О.В.Свистунова