Справа № 128/3245/17
Провадження № 22-ц/801/179/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ганкіна І. А.
Доповідач:Матківська М. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2022 рокуСправа № 128/3245/17м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

Головуючого: Матківської М. В.

Суддів: Сопруна В. В., Стадника І. М.

Секретар: Лучицький А. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного підприємства «Агрофірма Батьківщина»

на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 01 лютого 2018 року у цивільній справі за заявою Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, за участю заінтересованої особи Державного реєстратора Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області Луценка Євгенія Васильовича, про визнання спадщини відумерлою,

Судове рішення ухвалила суддя Ганкіна І. А.

Судове рішення ухвалено у м. Вінниці

Повне судове рішення складено 01 лютого 2018 року,

Встановив:

У грудні 2017 року Стрижавська селищна рада Вінницького району Вінницької області звернулася до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою, за участю заінтересованої особи Державного реєстратора Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області Луценка Є. В., мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_1 , якій згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії І-ВН № 044378 на праві власності належала земельна ділянка площею 1,8407 га, кадастровий номер :07:007:0129, що розташована на території Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницькій області. За відомостями селищної ради спадкоємці померлої за законом та за заповітом відсутні, проте отримати таку інформацію у нотаріуса заявник не має можливості.

12 грудня 2011 року зазначена земельна ділянка передана в оренду ПСП «Агрофірма Батьківщина»

Оскільки з часу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_1 минуло більше року, заявник просив визнати відумерлою спадщиною земельну ділянку площею 1,5758 га, кадастровий номер :07:007:0129, що розташована на території Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницькій області, що належала ОСОБА_1 , та передати її як відумерлу спадщину у власність територіальної громади смт Стрижавка Вінницького району Вінницької області в особі Стрижавської селищної ради.

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 01 лютого 2018 року заяву задоволено.

Визнано спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: земельну ділянку площею 1,58 га в межах згідно з планом, що розташована на території Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницькій області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :07:007:0129, яка належала ОСОБА_1 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії І-ВН № 044378, виданого 11 березня 2002 року головою Стрижавської селищної Ради народних депутатів Яковенко В. І. на підставі рішення 25 сесії 3 скликання Стрижавської селищної Ради народних депутатів від 20 грудня 2001 року відумерлою.

Передано зазначену земельну ділянку площею 1,58 га в межах згідно з планом, кадастровий номер :07:007:0129, як відумерлу спадщину у власність територіальної громади смт Стрижавка Вінницького району Вінницької області в особі Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області.

В апеляційній скарзі особа, яка не брала участі у справі ПП «Агрофірма Батьківщина», пославшись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що суд першої інстанції неправильно застосував норми статті 1277 ЦК України, 2004 року, не врахувавши, що спадщина після смерті ОСОБА_1 відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто до набрання чинності ЦК України 2004 року.

Також підприємство зазначило, що оскаржуваним рішенням порушено права та інтереси ПП «Агрофірма Батьківщина», оскільки спірна земельна ділянка перебуває у нього в оренді на підставі договору від 12 грудня 2011 року, яким встановлено строк його дії до моменту витребування земельної частки (паю) власником.

У відзиві на апеляційну скаргу заявник Стрижавська селищна рада Вінницького району Вінницької області просить апеляційну скаргу ПП «Агрофірма Батьківщина» залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін, пославшись на те, що відповідно до ст. 1277 ЦК України суб`єктом права на відумерлу спадщину є територіальна громада за місцем відкриття спадщини, а також на те, що оскаржуваним рішенням жодним чином не порушено права та інтереси ПП «Агрофірма Батьківщина».

Заінтересована особа Державний реєстратор Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області відзив на апеляційну скаргу не надав.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 21 липня 2020 року апеляційну скаргу ПП «Агрофірма Батьківщина» задоволено. Рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 01 лютого 2018 року скасовано та постановлено нове рішення, яким в задоволенні заяви Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, з викликом заінтересованої особи Державного реєстратора Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, про визнання спадщини відумерлою відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 24 листопада 2021 року касаційну скаргу Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області задоволено частково. Постанову Вінницького апеляційного суду від 21 липня 2020 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В судове засідання всі учасники справи не з`явилися, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про закриття апеляційного провадження з огляду на таке.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_1 , про що виконавчим комітетом Грушівської сільської ради м. Судака Автономної Республіки Крим зроблено актовий запис про смерть № 27 від 06 липня 1997 року (а. с. 17).

Відповідно до копії Державного акта на право приватної власності на землю серії І-ВН № 044378, виданого 11 березня 2002 року на підставі рішення 25 сесії 3 скликання Стрижавської селищної Ради народних депутатів від 20 грудня 2001 року, ОСОБА_1 належала земельна ділянка площею 1,58 га в межах згідно з планом, розташована на території Стрижавської селищної ради, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а. с. 16).

12 грудня 2011 року між Вінницькою районною державною адміністрацією та ПСП «Агрофірма Батьківщина» укладено договір оренди землі, за умовами якого орендодавець передав орендарю у строкове платне користування нерозподілену (невитребувану) земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 1,5758 га, кадастровий номер :07:007:0129, що розташована на території Стрижавської селищної ради Вінницького району, за межами населеного пункту (а. с. 4-8).

Пунктом 6 цього договору передбачено, що договір укладено до моменту витребування земельної частки (паю) власником.

Згідно відповіді Вінницької районної державної нотаріальної контори від 27 грудня 2017 року № 2911/01-16 спадкоємці померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 відповідно до Спадкового реєстру до нотаріальних контор та приватних нотаріусів по питанню відкриття спадщини не звертались, спадкова справа не заводилась (а. с. 29).

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про визнання спадщини відумерлою (п. 8 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

За змістом статті 334 ЦПК України заява про визнання спадщини відумерлою у випадках, встановлених Цивільним кодексом України, подається до суду за місцем відкриття спадщини або за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини.

Відповідно до частини першої статті 4 та частини першої статті 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Захист цивільних прав це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Звернувшись із апеляційною скаргою, особа, яка не брала участі у розгляді справи ПП «Агрофірма Батьківщина», свої доводи обґрунтувала тим, що оскаржуваним рішенням вирішено питання про її права та обов`язки як орендаря спірної земельної ділянки. Підставою звернення із апеляційною скаргою стало повідомлення Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області від 10 березня 2020 року щодо припинення дії договору оренди у зв`язку з набранням законної сили рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 01 лютого 2018 року.

Згідно з частиною першою статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Тобто, вказана стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які поділяються на дві групи: учасники справи та особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, свобод, інтересів та (або) обов`язків. При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес чи обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Така позиція узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 11 липня 2018 року у справі № 911/2635/17.

З`ясовуючи питання про те, чи стосується оскаржуване судове рішення безпосередньо прав та обов`язків особи, яка подала апеляційну скаргу ПП «Агрофірма Батьківщина»», апеляційний суд виходить з того, що у справі, яка переглядається, спірні правовідносини виникли щодо спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_1 .

Спадкові відносини регулюються ЦК України, Законом України «Про нотаріат», Законом України «Про міжнародне приватне право» та іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами.

Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини та кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються ЦК України.

За змістом статті 1277 ЦК України (в редакції 2004 року) у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно за його місцезнаходженням.

Згідно зі статтею 555 ЦК УРСР спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави, якщо у спадкодавця немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом; якщо всі спадкоємці відмовились від спадщини; якщо всі спадкоємці позбавлені права спадкування (статті 528 і 534 цього Кодексу); ні один із спадкоємців не прийняв спадщину.

Одночасно норми пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, за якими Цивільний кодекс України застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, необхідно розуміти таким чином, що правила Книги шостої ЦК України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 01 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529 531 ЦК УРСР.

При розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати місце відкриття спадщини; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини.

До предмета доказування у справі за заявою про визнання спадщини відумерлою встановленню підлягають обставини, які стосуються наявності спадкового майна, часу відкриття спадщини, відсутності спадкоємців, а також обставини щодо прийняття або відмови від спадщини. Факт користування майном, яке входить до складу спадщини, іншими особами, без встановлення факту, що вони є спадкоємцями, не може бути підставою для відмови у визнанні спадщини відумерлою.

Водночас оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (ст. 1 Закону України «Про оренду землі»).

Статтею 27 Закону України «Про оренду землі» передбачені способи захисту прав орендаря його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Згідно з частиною другою цієї статті (в редакції, що була чинною на час ухвалення оскаржуваного рішення та подання апеляційної скарги) орендар в установленому законом порядку має право витребувати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння та користування, на усунення перешкод у користуванні нею, відшкодування шкоди, заподіяної земельній ділянці громадянами і юридичними особами України, іноземцями, особами без громадянства, іноземними юридичними особами, у тому числі міжнародними об`єднаннями та організаціями.

Посилаючись на повідомлення Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області про припинення відносин оренди за договором від 12 грудня 2011 року, особа, яка не брала участі в розгляді справи ПП «Агрофірма Батьківщина»», вказувала про порушення оскаржуваним рішенням своїх прав, оскільки спадкоємцем спірної земельної ділянки є держава.

При цьому ПП «Агрофірма Батьківщина»» не є спадкоємцем спірної земельної ділянки ні в порядку, встановленому статтею 555 ЦК УРСР, ні за положеннями статті 1277 ЦК України, а тому не є учасником спірних правовідносин спадкування.

Обставини, на які посилалося ПП «Агрофірма Батьківщина» є предметом дослідження у правовідносинах, які виникли з договору оренди, а не з відносин спадкування.

З огляду на викладене, доводи ПП «Агрофірма Батьківщина» щодо наявності у нього права на апеляційне оскарження рішення суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Враховуючи те, що оскаржуваним рішенням суду першої інстанції не вирішувались питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ПП «Агрофірма Батьківщина», оскільки його права в контексті ст. 555 ЦК УРСР та ст. 1277 ЦК України не порушені, так як він не є учасником спадкових правовідносин, Приватне підприємство «Агрофірма Батьківщина» не відноситься до кола осіб, які у відповідності до положень статті 352 ЦПК України мають право апеляційного оскарження рішення суду.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

З огляду на викладене, апеляційне провадження підлягає закриттю.

Про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу (ч. 2 ст. 362 ЦПК України).

Керуючись ст. 352, 362, 381 ЦПК України, суд

Ухвалив:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства «Агрофірма Батьківщина» на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 01 лютого 2018 року у цивільній справі за заявою Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, за участю заінтересованої особи Державного реєстратора Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області Луценка Євгенія Васильовича, про визнання спадщини відумерлою закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

ГоловуючийМ. В. Матківська
СуддіВ. В. Сопрун
І. М. Стадник

Повний текст судового рішення складено 12 січня 2022 року