Справа № 212/1271/21
У Х В А Л А

18 січня 2022 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Колочко О.В., за участі секретаря судового засідання Ігнатьєвої А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Станіславчук Ірини Миколаївни про відвід судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Власенко М.Д. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Російської Федерації в особі Посольства Російської Федерації в Україні, Акціонерного товариства «Сбербанк» про стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

В провадження судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Колочко О.В., на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передано цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Російської Федерації в особі Посольства Російської Федерації в Україні, Акціонерного товариства «Сбербанк» про стягнення моральної шкоди, для розгляду заяви представника позивача адвоката Станіславчук І.М. про відвід судді Власенко М.Д.

В обґрунтування заяви про відвід представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Станіславчук І.М. зазначено, що, суддя Власенко М.Д. не може брати участь у розгляді вищевказаної цивільної справи, оскільки є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Вказала, що суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Власенко М.Д. 21.12.2021 о 10.00 годині, за час перебування у нарадчій кімнаті, для прийняття рішення у цивільній справі №212/8690/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за договором позики, порушуючи таємницю нарадчої кімнати, в цей же час перебувала у нарадчій кімнаті у складі колегії суддів Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у кримінальному провадженні №0003452 за п.6 ч.2 ст. 115, ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 187 КК України відносно обвинуваченого ОСОБА_4 (справа №212/1110/18) при постановленні ухвали від 21.12.2021 у цій справі.

Ухвалою суду від 13 січня 2022 року заяву представника позивача адвоката Станіславчук І.М. про відвід судді Власенко М.Д. визнано необґрунтованою, провадження у справі зупинено до вирішення питання про відвід судді.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Суд, дослідивши заяву про відвід судді та пов`язані з цим матеріали справи, оцінивши наведені представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Станіславчук Іриною Миколаївною підстави для відводу судді, приходить до такого висновку.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), зокрема, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Так, для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Крім того, обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» «кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом».

Неупереджений та об`єктивний розгляд справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя суддею. Проте учасники справи наділені правом спростування цієї «процесуальної теореми» шляхом заявлення відводу судді, тим самим, забезпечуючи його незалежність в кожному окремому провадженні.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом».

Європейський суд з прав людини в п. 66 рішення у справі «Бочан проти України» від 03.05.2007 р. (заява № 7577/02) зазначив, що «безсторонність», в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі». Аналогічна правова позиція закріплена також в п.п. 49, 52 рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» від 09.11.2006 р. (заява № 33949/02), п. 28 рішення ЄСПЛ у справі «Газета «Україна-центр» проти України» від 15.07.2010 р. (заява № 16695/04).

Як установлено Бангалорськими принципами поведінки суддів, схваленими резолюцією Економічної і Соціальної Ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006 р. «об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Наведе свідчить про те, що підстави для відводу судді можуть бути оціночною категорією, що з одного боку дає змогу реалізувати конституційну засаду незалежного розгляду справи суддею, а з іншого боку, є площиною для зловживань з боку недобросовісних учасників.

Так, Європейський суд з прав людини у своїй практиці виділяє наступні критерії оцінки неупередженості: 1) суб`єктивний - беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі; 2) об`єктивний - визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Не дивлячись на те, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередження чи схильності, її відсутність чи, навпаки, наявність може бути перевірена різними способами відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції. У даному контексті можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, що відображає особисті переконання конкретного судді з конкретної справи, і об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-який сумнів з цього приводу (рішення Європейського суду з прав людини у справах П`єрсак проти Бельгії, Кіпріану проти Кіпру, Грівз проти Сполученого Королівства). Суб`єктивний критерій полягає у з`ясуванні особистих переконань конкретного судді у певній справі. Оскільки доказів протилежного не надано, то по суб`єктивному критерію особиста безсторонність головуючого судді презумується.

Щодо об`єктивного критерію оцінки неупередженості, то необхідно визначити, поза межами особистої поведінки судді, чи немає підтверджених фактів, які могли б спричинити сумніви щодо неупередженості судді. При вирішенні питання про те, чи існують обґрунтовані причини вважати, що цих вимог не було дотримано, точка зору сторони є важливою, але не є вирішальною. Вирішальним є те, чи таке побоювання може бути об`єктивно виправданим (рішення Європейського суду з прав людини у справі Клейн та інші проти Нідерландів).

Таким чином, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 10.05.2018 (справа №800/592/17) та від 01.10.2018 (справа №9901/673/18).

Вирішуючи заявлений відвід, суд, вважає, що наведені в заяві обставини є припущеннями заявника та не можуть переконливо вказувати на наявність будь-яких дій, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді Власенко М.Д. при розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Російської Федерації в особі Посольства Російської Федерації в Україні, Акціонерного товариства «Сбербанк» про стягнення моральної шкоди, оскільки відповідно до наданої на запит ОСОБА_5 інформації кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст. 115, ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 187 КК України було призначено до судового розгляду у складі колегії суддів (головуючий суддя Чайкін І.Б., судді Ваврушак Н.М., Власенко М.Д.) на 09.05 годину 21.12.2021, розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за договором позики призначено на 10.00 годину 21.12.2021, рішення у вказаній цивільній справі ухвалено 21.12.2021, повний текст рішення складено та підписано 28.12.2021.

Керуючись ст. ст. 33, 36, 38-40, 260, 261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Станіславчук Ірини Миколаївни про відвід судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Власенко М.Д. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Російської Федерації в особі Посольства Російської Федерації в Україні, Акціонерного товариства «Сбербанк» про стягнення моральної шкоди - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та окремому оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Колочко