ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 547/27/21 Номер провадження 22-ц/814/330/22Головуючий у 1-й інстанції Самойленко Л. М. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Гальонкіна С.А., Карпушина Г.Л.

імена (найменування) сторін:

позивач: Акціонерне товариство «Акцент-Банк»

відповідач: ОСОБА_1

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-Банк»

на заочне рішення Семенівського районного суду Полтавської області, постановлене 07 жовтня 2021 року у складі судді Самойленко Л.М.

по справі за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

У січні 2021 року представник АТ «Акцент-Банк» звернувся до суду із вказаним позовом та просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 24710,82 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що 18 червня 2019 року ОСОБА_1 приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» з метою укладення кредитного договору б/н та отримання кредитної картки. На підставі Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

АТ «Акцент-Банк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі встановленому договором, однак відповідач всупереч чинному законодавству та умовам договору, належним чином покладені на неї обов`язки перед банком не виконала, порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість, яка станом на 29.11.2020 складає 24710,82 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 12992,70 грн., заборгованість по відсоткам - 11268,12 грн., штраф - 450 грн.

Заочним рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 07 жовтня 2021 року позовні вимоги АТ «Акцент-Банк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 18.06.2019 в розмірі 12992,70 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-банк» судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 1193,54 грн.

В задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за процентами за користування кредитом у сумі 11268,12 грн. та штрафу у розмірі 450 грн. місцевим судом відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що матеріали справи не містять підтверджень, що відповідач, підписуючи Анкету-заяву, ознайомилася та погодилася саме з тим Витягом умов та правил надання банківських послуг, на підставі яких позивач прохав стягнути проценти та штраф за неналежне виконання зобов`язання.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржив представник АТ «Акцент-Банк», посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати в частині відмовлених вимог та прийняти нове рішення в цій частині про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначив, що відповідач підписавши Анкету-заяву приєдналась до Умов і правила надання банківських послуг та зобов`язалась регулярно знайомитися зі змінами до них на сайті Банку.

Вказав, що суд безпідставно відмовив у стягненні процентів та штрафу, оскільки відповідачка користувалася кредитними коштами, погодилась з Умовами і правилами надання банківських послуг, підписавши анкету-заяву, а також підписала паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», в якому чітко обумовлені всі умови кредитування, строки та процентна ставка.

Відзиву на апеляційну скаргу в порядку, передбаченому ст. 360 ЦПК України, до суду апеляційної інстанції не надходило.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За змістом ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення місцевого суду не повною мірою відповідає вказаним вимогам.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов`язків.

Згідно статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору відповідно до ч. 1 статті 638 ЦК України є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до частин 1 та 2 статті 207 ЦК України правочин вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ч. ч. 1 та 2 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим судом, 18.06.2019 ОСОБА_1 звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку (а. с. 5 зворотня сторона).

На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

ОСОБА_1 підтвердила свою згоду на те, що підписана нею Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг разом з Умовами, правилами і тарифами, які викладені на банківському сайті https://а-bank.com.ua/terms, складає між нею та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Окрім того, відповідач в Анкеті-Заяві зобов`язалася виконувати вимоги Умов та правил надання банківських послуг, а також регулярно самостійно знайомитися з їх змінами на сайті банку.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Згідно до п. 2.1.1.2.15 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні клієнтом строків платежів за будь-яким з грошових зобов`язань, передбачених цим договором, більше ніж на 30 днів Клієнт зобов`язаний сплатити банку штраф з урахуванням нарахованих відсотків та комісій.

За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

В матеріалах справи наявний підписаний відповідачем паспорт споживчого кредиту, в якому визначені умови кредитування, інформація щодо процентної ставки, порядок повернення кредиту, застосування штрафів та інші важливі правові аспекти (а. с. 6-7).

Даний паспорт споживчого кредиту було підписано боржником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що підписаний відповідачем, за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, паспорт споживчого кредиту є належним та допустимим доказом ознайомлення відповідача з умовами кредитування. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, зокрема щодо процентної ставки за користування кредитними коштами та штрафу.

Отже, ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про умови кредитування, у тому числі щодо сплати процентів та штрафу.

Вказаний висновок узгоджується з постановою Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 284/157/20-ц, в якій, наголошено, що оскільки сторонами було погоджено, зокрема процентну ставку, її розмір, то суду слід було визначити й стягнути таку заборгованість відповідно до положень закону та підписаних відповідачем анкети-заяви та паспорту споживчого кредиту.

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Встановлено, що прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором АТ«Акцент-Банк» виконало своєчасно і повністю, надававши кредитні ресурси в повному обсязі. У свою чергу, взяті на себе зобов`язання відповідач належним чином не виконувала, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за кредитним договором від 18.06.2019 року.

Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором б/н від 18 червня 2019 року станом на 29.11.2020 року становить 24710,82 грн., яка складається з: 12992,70 грн. - заборгованість за кредитом, 11268,12 грн. - заборгованість по процентами за користування кредитом, 450 грн. - штраф.

Вказаний розрахунок заборгованості сумнівів у колегії суддів не викликає, оскільки підтверджується матеріалами справи і відповідачем не спростований.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, окрім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав у борг позичальник), стягнути складові його повної вартості - заборгованість за процентами в сумі 11268,12 грн. та штраф у розмірі 450 грн.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги у цій частині, у тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості, посилався на Паспорт споживчого кредиту, який підписано боржником 18-06-2019 14:22 за допомогою електронного підпису шляхом підтвердження ОТП 31 з номера телефону НОМЕР_1 , який вказаний в Анкеті-заяві, у відповідності з Умовами та правилами надання банківських послуг.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_1 підписала паспорт споживчого кредиту, де зазначено кредитний ліміт, розмір відсотків, штрафу за прострочененя зобов`язань за договором споживчого кредиту, тому відсутність наведених умов договору в Анкеті-заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг не має правового значення.

Таким чином, сторонами при укладенні кредитного договору погоджено обов`язок ОСОБА_1 щодо сплати відсотків за процентною ставкою вказаною в паспорті споживчого кредиту та штрафу.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

У зв`язку з наведеним рішення суду в оскаржуваній частині підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про задоволення позову щодо стягнення суми відсотків та штрафу.

Статтею 141 ЦПК України визначено механізм розподілу судових витрат між сторонами, частиною першою якої встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При подачі позову Банком було сплачено 2270,00 грн. судового збору, а при подачі апеляційної скарги - 3405 грн.

Оскільки даною постановою позов банку задоволено повністю, то до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає сума понесених судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 1076,46 грн. (2270 грн. сплачені за подачу позову - 1193,54 грн. стягнуті з відповідача за рішенням суду) та 3405 грн. (сплачені за подачу апеляційної скарги), а всього 4481,46 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 374, п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 382, 383 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-Банк» задовольнити.

Заочне рішення Семенівського районного суду Полтавської області, постановлене 07 жовтня 2021 року в частині відмови у стягненні заборгованості по процентами за користування кредитом та штрафу скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по процентами за користування кредитом та штрафу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість по процентами за користування кредитом в розмірі 11268,12 грн. та штрафу в сумі 450 грн., а всього 11718,12 грн.

В іншій частині заочне рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 07 жовтня 2021 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» судовий збір за у розмірі 4481,46 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.Ю. Кузнєцова

Судді : С.А. Гальонкін

Г.Л. Карпушин