Номер провадження 2/754/2182/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2022 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Лісовської О.В.

за участю секретаря - Грей О.П.

представника позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини та виплату індексації, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів та виплату індексації, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 19.06.2014 року на користь позивачки з відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі 800, 00 грн. щомісячно, починаючи з 10.04.2014 року і до повноліття дитини. Дитина продовжує проживати разом з позивачкою, повністю перебуває на її утриманні. Оскільки розміру аліментів, що був стягнутий за судовим рішенням, на даний час не вистачає на утримання доньки, позивачка звертається до суду з даним позовом, в якому просить збільшити розмір аліментів з 800, 00 грн. до 2000, 00 грн. щомісячно, а також стягнути з відповідача на її користь 13144,26 грн. проіндексованих аліментів.

Відповідно до вимог ст. 19, 274 ЦПК України справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини та виплату індексації розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

19.01.2022 року до суду надійшов Відзив відповідача на позов. Відповідно до заперечень, викладених у відзиві, відповідач просить у задоволенні позову відмовити, оскільки на даний час він офіційно не працює, у нього на утриманні є малолітня донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач вказує про те, що не ухиляється від сплати аліментів та станом на 01.01.2022 року заборгованості зі сплати аліментів немає. Крім того, відповідач зазначає, що позивачкою не надано жодних належних доказів на підтвердження необхідності збільшення розміру аліментів та стягнення з нього індексації. На підставі викладеного відповідач просить у задоволенні позову відмовити.

У судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у своїй заяві просить розглядати справу у його відсутність. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутність відповідача, за наявних у справі матеріалів.

Вислухавши пояснення представників позивачки, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Судом встановлено, що у сторін по справі народилась донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 19.06.2014 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі 800, 00 грн. щомісячно, починаючи з 10.04.2014 року і до повноліття дитини.

На виконання судового рішення позивачці був виданий виконавчий лист, у зв`язку з чим державним виконавцем було відкрито виконавче провадження.

Як встановлено судом, станом на 01.01.2022 року у відповідача відсутня заборгованість зі сплати аліментів, що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 17.01.2022 року.

Позивачка у своїх позовних вимогах просить суд збільшити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини, встановивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі, а саме у розмірі 2000, 00 грн., зважаючи на те, що дитина зростає, потребує значних матеріальних затрат на розумовий, фізичний та духовний розвиток.

Відповідач, заперечуючи проти позову, вказує про те, що він на даний час він офіційно не працює, у нього на утриманні є малолітня донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є дитиною-інвалідом, а тому він не має можливості сплачувати аліменти у розмірі, що вказаний позивачкою.

При розгляді справи встановлено, що у відповідача народилась донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є інвалідом дитинства, що підтверджується свідоцтвом про народження та посвідченням серія НОМЕР_1 .

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до вимог ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Крім того, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ч. 1, 2 ст. 184 Сімейного Кодексу України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 Сімейного Кодексу України, так і положень ст. 183,

Частиною першою статті 192 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, а тому у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до вимог ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України).

Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених у ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

Отже, до спірних правовідносин підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, що регулюють обов`язок батьків утримувати своїх дітей, зокрема, ст. 182, 183, 184 Сімейного кодексу України. Даний висновок міститься у правовій позиції Верховного Суду України, що викладена у постанові від 05.02.2014 року по справі № 143цс13.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Зазначене свідчить про те, що матеріальне становище позивачки та аліменти у розмірі 800, 00 грн. на дитину, які відповідач повинен сплачувати на утримання дитини за судовим рішенням, не забезпечують належний рівень життя дитини.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2022 року - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривень, з 1 грудня - 2833 гривень.

Враховуючи пріоритетність прав дитини на достатнє забезпечення її потреб, той факт, що відповідач є працездатною особою, має можливість працювати, отримувати дохід, має обов`язок щодо належного утримання свого неповнолітнього сина, інші встановлені обставини, що мають істотне значення для вирішення даної справи, суд дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для збільшення розміру аліментів з 800, 00 грн. до 1309, 00 грн. щомісячно, що є співрозмірним із розміром прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з урахуванням приписів ст.180 СК України, та не буде занадто обтяжливим для платника аліментів.

Доводи відповідача щодо неможливості сплачувати аліменти у більшому розмірі, ніж він сплачує за судовим рішенням, судом до уваги не приймаються, оскільки він є працездатною особою, яка може забезпечити не тільки себе, а й дитину, крім того, зобов`язаний зробити все, що забезпечити належний рівень життя своєї неповнолітньої дитини.

Суд звертає увагу на Загальний коментар Комітету з прав дитини № 14 (2013 рік) щодо права дитини на першочергове врахування її найкращих інтересів (п. 1 ст. 3), в якому зазначено про те, що з метою довести, що право дитини на оцінювання та першочергову увагу до її найкращих інтересів було дотримане, усі рішення стосовно дитини або дітей мають бути вмотивовані, обґрунтовані та пояснені. У мотивації рішення необхідно чітко вказати усі фактичні обставини, що стосуються дитини, які елементи було визнано необхідними під час оцінювання найкращих інтересів, склад таких елементів у кожній справі, а також яким чином їх було оцінено для визначення найкращих інтересів дитини. Якщо рішення не збігається з поглядами дитини, слід чітко вказати причину для цього. У виключних випадках, коли обране рішення не відповідає найкращим інтересам дитини, слід вказати підстави для такого рішення і таким чином показати, що найкращі інтереси дитини було враховано, незважаючи на результат. Недостатньо вказати у загальних формулюваннях, що інші міркування переважають над найкращими інтересами дитини. Слід чітко перерахувати такі міркування у зв`язку з розглянутою справою та надати причини для їхньої першочергової важливості. В обґрунтуванні також має бути доведено, що найкращі інтереси дитини не були достатньо вагомими, щоб переважити інші міркування. Слід визначити обставини, за яких найкращі інтереси дитини мають бути найвагомішим міркуванням.

Враховуючи вимоги національного та міжнародного законодавства, суд вважає, що є всі підстави для збільшення розміру аліментів, що стягуються з відповідача на користь позивачки, при цьому судом враховуються і обставини, на які посилався відповідач у своїх запереченнях, а тому суд вважає за доцільне збільшити розмір аліментів до 1309, 00 грн. (50% розміру прожиткового мінімуму на дитину з 01.01.2022 року).

Що стосується позовних вимог про стягнення виплати індексації, то слід зазначити наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» №1282-ХІІ від 03.07.1991 (з наступними змінами) індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, у тому числі і розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі.

Відповідно ч.7 ст. 5 Закону України «Про індексацію доходів населення» індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів і здійснюється вона підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами підприємцями, які проводять відповідні відрахування аліментів з доходу платника аліментів.

Порядок проведення індексації визначений Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» №1282-ХІІ від 03.07.1991 року та Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003 року.

Згідно з п.10-4 Порядку проведення індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється з місяця, в якому призначено аліменти. При цьому розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, разом із сумою індексації не повинен перевищувати 50 відсотків грошового доходу платника аліментів.

Відповідно до положень ч. 1-4 ст. 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивачка подала до суду складений розрахунок індексації суми аліментів за період з 2015 року по листопад 2021 року включно, де сума нарахованої нею індексації становить 13144,26 грн.

З правового аналізу статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» слідує, що індексація аліментів, визначених судом у твердій грошовій сумі проводиться лише в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який з 01.01.2016 становить 103 відсотки.

Оскільки зобов`язання зі сплати аліментних платежів носять щомісячний характер, можливість нарахування індексації виникає у разі перевищення величини індексу споживчих цін порогу 103 відсотки.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 26.09.2018 у справі № 127/8260/17-ц, (провадження №61-1118св18).

Зі складеного позивачем розрахунку суми індексації вбачається, що в жоден з місяців, за які позивач просила стягнути суми індексації, величина індексу споживчих цін не перевищила встановленого законом порогу у 103 відсотки.

З огляду на викладене та враховуючи той факт, що індекс споживчих цін за період з 2015 року по листопад 2021 року не перевищив поріг індексації, який законодавцем установлено на рівні 103 відсотка, тому розрахунок індексації аліментів за цей період не проводиться, відтак суд вважає, що позовні вимоги є не обґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Крім того, позивачем не надано суду жодного доказу на підтвердження того, що вона намагалася вирішити питання індексації аліментів шляхом звернення до державного виконавця, на виконанні якого знаходиться виконавчий лист про стягнення аліментів та виникнення у зв`язку із цим спору щодо розміру індексації.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення індексації аліментів.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 19, 81, 141, 258-260, 263-265 ЦПК України, ст. 180-183, 184, 185, 191, 192, 196, 197 Сімейного Кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини та виплату індексації - задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, встановлених рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 19.06.2014 року, а саме стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1309, 00 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про виплату індексації - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 908, 00 грн.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Позивачка - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення виготовлений 20 січня 2022 року.

Суддя О.В.Лісовська