КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2022 року м. Київ

Унікальний номер справи № 758/4608/20

Апеляційне провадження 22-ц/824/721/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Махлай Л.Д.,

суддів Немировська О.В., Ящук Т.І.

при секретарі Гойденко Д.В.

сторони

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю

Фінансова компанія «Кредит - Капітал»

відповідач ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 06 травня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Гребенюка В.В., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Кредит - Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

у квітні 2020 року АТ «УкрСиббанк» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути заборгованість за договором про надання споживчого кредиту у сумі 72 104,99 грн.

В обґрунтування позову зазначало, що між АТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку, згідно якого банк надав позичальнику кредит у сумі 50 000 грн шляхом зарахування коштів на картковий рахунок на споживчі цілі.

Згідно умов договору відповідач зобов`язався повернути наданий кредит, плату за кредит, інші платежі у відповідності з Правилами (Договірними умовами) споживчого кредитування позичальників АТ «Укрсиббанк» та договором на рахунок банку шляхом сплати до 16-го числа щомісячно ануїтетних платежів у розмірі 3 014 грн відповідно до графіка, що викладений у додатку № 1 до договору, але у повному обсязі не пізніше 16.07.2023.

Відповідач у порушення умов договору зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконує та станом на 10.04.2020 має заборгованість у розмірі 72 104,99 грн з яких: 49 665,36 грн - заборгованість за кредитом; 19 113,05 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом; 331,45 грн. - заборгованість за процентами за користування грошовими коштами понад встановлений договором термін, 1 750 грн - заборгованість за комісією; 99,80 грн - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту, 1 078,73 грн - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам, 66,60 грн - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за комісією.

06.05.2021 протокольною ухвалою суду замінено АТ «Укрсиббанк» на ТОВ Фінансова компанія «Кредит-Капітал».

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 06.05.2021 позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ ФК «Кредит-Капітал» заборгованість у сумі 72 104,99 грн. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову. Посилається на неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи. А саме, суд не звернув уваги, що договір між ним та АТ «Укрсиббанк» не укладався про що свідчить відсутність його підпису на копії договору, який долучений до матеріалів справи, а також відсутній підпис у додатку до договору, в якому викладений графік щомісячних платежів. Вважає, що оскільки документи, якими позивач обґрунтовує наявність кредитного договору не підписані ним то такі докази є недостовірними та неналежними.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ ФК «Кредит - Капітал» - Малюга І.І. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення - без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість. Зазначає, що згідно п. 4.4. договір укладений в 2 оригінальних примірниках в електронному вигляді за допомогою системи UKRSIB online, які мають однакову юридичну силу, по одному для кожної сторони. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електрону комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладенням на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

У судовому засіданні відповідач та його представник ОСОБА_2 підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Позивач у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розгляд справи у його відсутності, за правилами ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися у судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що між АТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 укладено договір № 0 від 16.07.2019 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку, згідно якого банк надав позичальнику кредит (грошові кошти) в національній валюті у сумі 50 000 грн шляхом зарахування коштів на картковий рахунок відповідача, з яких 50 000 грн - на споживчі цілі. Згідно умов договору відповідач зобов`язався повернути наданий кредит, плату за кредит, інші платежі у відповідності з Правилами (Договірними умовами) споживчого кредитування позичальників АТ «Укрсиббанк» та договором на рахунок банку шляхом сплати до 16-го числа щомісячно ануїтетних платежів у розмірі 3 014 грн відповідно до графіка, що викладений у додатку № 1 до договору, але у повному обсязі не пізніше 16.07.2023.

Відповідач належним чином свої обов`язки не виконав, станом на 10.04.2020 має заборгованість у розмірі 72 104,99 грн з яких: 49 665,36 грн - заборгованість за кредитом; 19 113,05 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом (згідно ст. 1048 ЦК України); 331,45 грн - заборгованість за процентами за користування грошовими коштами понад встановлений договором термін (ст. 625 ЦК України), 1 750 грн - заборгованість за комісією; 99,80 грн - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту, 1 078,73 грн - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам, 66,60 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за комісією.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач виконав свої зобов`язання щодо надання кредиту, а відповідач порушив зобов`язання щодо повернення грошових коштів.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати кредит позичальнику в розмірі й на умовах передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу; інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (частина третя статті 215 ЦК України).

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Згідно частин першої та другої статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

У частинах першій та другій статті 639 ЦК України зазначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до частини першої статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (частина перша статті 642 ЦК України).

Позивачем у підтвердження, викладених у позовній заяві обставин, надано договір № 0 від 16.07.2019, укладений між АТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 4.4 цього договору договір укладений в двох примірниках в електронному вигляді за допомогою системи UKRSIB online, які мають однакову юридичну силу, по одному для кожної сторони. Договір діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором. Накладення електронного підпису позичальника на цей договір є письмовим підтвердженням отримання ним оригіналу свого примірнику.

Позивачем на підтвердження виконання умов договору щодо надання кредиту надано виписку з рахунку ОСОБА_1 , з якого вбачається, що 17.07.2019 на поточний рахунок НОМЕР_1 , відкритий на ім`я ОСОБА_1 згідно кредитного договору від № 0 від 16.07.2019 зараховано 50 000 грн, а 18.07.2019 видано з поточного рахунку ОСОБА_1 49 980 грн. Комісія за видачу готівкових коштів 980 грн.

Відповідач стверджує, що кредитний договір № 0 від 16.07.2019 з АТ «Укрсиббанк» не укладав та кредитні кошти не отримував. Вказував, що він мав кредитну картку АТ «Укрсиббанк» у 2016, 2017 роках, а приблизно у березні 2019 року отримав від АТ «Укрсиббанк» кредит у сумі 30 000 грн на строк до березня 2021 року, який не повернув. Будь - яких доказів укладення кредитного договору на суму 30 000 грн відповідач також не надав.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач на підтвердження укладення з відповідачем кредитного договору в електронному вигляді № 0 від 16.07.2019 надав як сам договір, так і виписку по рахунку у підтвердження виконання банком умов договору.

Відповідач же заперечуючи дані обставини будь - яких доказів не надав та про них не зазначає.

При розгляді справи в апеляційному провадженні відповідачу було роз`яснено про необхідність спростування доказів щодо отримання ним кредитних коштів (надання виписки по рахунку на спростування виписки наданої позивачем, доказів повернення коштів тощо), проте останній зазначив, що не вважає за необхідне надання будь - яких доказів, оскільки він заперечує укладення ним кредитного договору.

За наявності доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог та за відсутності будь - яких доказів з боку відповідача на підтвердження його заперечень, суд першої інстанції дійшов правильних висновків про доведеність позовних вимог.

Правильність розрахунку заборгованості відповідач не оспорює, а відтак колегія суддів не вбачає підстав для виходу за межі доводів апеляційної скарги, та в частині правильності розрахунку заборгованості рішення суду не перевіряє.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим і не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 06 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня проголошення постанови до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду з підстав, визначених у ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови виготовлений 18.01.2022.

Головуючий Л. Д. Махлай

Судді О. В. Немировська

Т. І. Ящук