Справа №949/1634/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2022 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Отупор К.М.,

при секретарі судових засідань Катюха К.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Дубровиця за правилами загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Дубровицької міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 , через свого представника - адвоката Богельського І.В. (ордер серії ВК №1003718 від 08.12.2021 року) звернувся до суду з позовом до відповідача Дубровицької міської ради та просить суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 терміном два місяці з моменту набрання законної сили рішення суду.

Свої вимоги мотивує тим, що з 2015 року він доглядав за ОСОБА_2 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки остання по стану здоров`я потребувала стороннього догляду. ОСОБА_2 за життя неодноразово говорила, що заповість йому своє майно в тому числі і будинок в якому проживала, однак зазначеного заповіту він ніколи не бачив. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла. Так як померла власних дітей не мала, а він був найближчою їй людиною, то він здійснив поховання останньої. Через деякий час, здійснюючи прибирання у вказаному будинку, серед речей ОСОБА_2 , він знайшов заповіт, який посвідчений приватним нотаріусом Чубай О.С. Згідно зазначеного заповіту від 27 вересня 2018 року, все майно ОСОБА_2 , яке буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося, а також все те, що відповідно до законодавства України може бути успадкованим, у повному обсязі, без будь-яких винятків вона заповіла йому. Звернувшись до приватного нотаріуса Сарненського районного нотаріального округу Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Соколовської М.В. для видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , йому було відмовлено, оскільки ним був пропущений встановлений ст. 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини. Оскільки він не знав про наявність заповіту, складеного на його користь, що є поважною причиною пропуску встановленого строку прийняття спадщини, вважає, що є підстави для визначення йому додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

У підготовче судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Богельський І.В. не з`явилися, подавши заяву про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримали у повному обсязі. При цьому, у випадку визнання позову відповідачем, відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України просили ухвали рішення суду та визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в два місяці після набрання рішенням суду законної сили.

Представник відповідача Дубровицької міської ради у підготовче судове засідання не з`явився. Згідно заяви міського голови Микульського Б.М., останній просить справу розглянути без участі представника міської ради за наявними у справі матеріалами та зазначив, що міська рада проти задоволення позовної заяви ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини не заперечує.

Суд, відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.5).

Встановлено, що 28 вересня 2018 року ОСОБА_2 склала заповіт та на випадок своєї смерті заповіла все своє майна, що буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, а також всього того, що відповідно до законодавства України може бути успадковане, у повному обсязі, без будь-яких винятків ОСОБА_1 .

Вказаний заповіт посвідчено приватним нотаріусом Дубровицького районного нотаріального округу Чубай О.С. (а.с.8).

Статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно із ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст. 1255 ЦК України, нотаріус, інша посадова, службова особа, яка посвідчує заповіт, свідки, а також фізична особа, яка підписує заповіт замість заповідача, не мають права до відкриття спадщини розголошувати відомості щодо факту складення заповіту, його змісту, скасування або зміни заповіту.

За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

З довідки приватного нотаріуса Сарненського районного нотаріального округу Соколовської М.В. від 07.12.2021 року №17/01-16 (а.с.8) вбачається, що ОСОБА_1 пропущено встановлений ст. 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , а саме: не подано заяву про прийняття спадщини, яка передбачена ч. 1 ст. 1269 ЦК України, а також не пред`явлені докази про постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини за однією адресою, які необхідні згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Приватним нотаріусом Сарненського районного нотаріального округу Соколовською М.В. запропоновано ОСОБА_1 для реалізації спадкових прав згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України, звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Разом з тим Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 26 червня 2019 року у справі №565/1145/17, провадження № 61-38298св18.

Як вказує позивач у позовній заяві, про наявність заповіту ОСОБА_2 від 27 вересня 2018 року йому стало відомо вже після того, як закінчилися строки, встановлені для прийняття спадщини.

При цьому, доказів протилежного матеріали справи не містять.

Таким чином, про існування складеного на його ім`я заповіту, позивачу стало відомо вже після спливу шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини.

У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права, про що 04 березня 2020 року зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи №133/1880/18, провадження № 61-12000св19.

Відповідно до положень ст. 63 Закону України "Про нотаріат" в редакції, яка діяла на момент відкриття спадщини, Нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме.

Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту та повідомляє про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття.

Отже, Закон пов`язує виникнення у нотаріуса або особи, уповноваженої на вчинення нотаріальних дій, обов`язку здійснювати дії щодо сповіщення спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме, з моментом заведення спадкової справи, чому передує звернення спадкоємця із заявою про прийняття спадщини.

Необхідність нотаріусом вчинити дії для повідомлення спадкоємця про відкриття спадщини, здійснити виклик спадкоємця за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі відповідає правовому висновку, зроблений у постанові Верховного Суду від 28 жовтня 2019 по справі № 761/42165/17-ц, провадження № 61-49121св18.

Однак, з наявних у справі матеріалів встановлено, що із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 до нотаріальної контори будь-які особи не зверталися, спадкова справа не заводилася.

Таким чином, суд встановивши, що позивач ОСОБА_1 був необізнаний про наявність заповіту, складеного на його користь, оскільки спадкова справа після смерті спадкодавця ОСОБА_2 не заводилася, й відповідно не були здійснені повідомлення та виклик спадкоємця за заповітом, суд дійшов висновку про поважність причин пропуску позивачем строку прийняття спадщини, що відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, є підставою для визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 23, 76-78, 81, 89, 141, 265, 352, 354, 355 ЦПК України суд -,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Дубровицької міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задоволити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_2 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 терміном два місяці з моменту набрання законної сили рішення суду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду Рівненської області.

У відповідності до п.п. 15.5) п.15 ч 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: підпис.

Згідно з оригіналом.

Суддя Дубровицького

районного суду Отупор К.М.