Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2022 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Колочко О.В., за участі секретаря судового засідання Ігнатьєвої А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю батька від профзахворювання,

В С Т А Н О В И В:

10 грудня 2021 року позивач ОСОБА_1 (далі - Позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до відповідача Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» (далі - Відповідач, АТ «КЗРК») про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю батька внаслідок професійного захворювання.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 05 вересня 1989 року по 25 липня 2000 року його батько ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з відповідачем. У 2000 році Українським науково-дослідним інститутом промислової медицини матері було встановлено професійне захворювання - пиловий бронхіт першої-другої стадії. Висновком МСЕК від 24.01.2011 батькові встановлена перша група інвалідності з 13.12.2010 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 батько позивача- ОСОБА_2 помер, і висновком МСЕК встановлений причинний зв`язок смерті батька позивача з професійним захворюванням. Вказує, що внаслідок смерті батька позивачу завдана моральна шкода, оскільки він втратив близьку людину. Зазначає, що переносити моральні страждання він почав раніше ніж батько помер, оскільки кожен день спостерігав як прогресує хвороба його батька. Вказує, що він зазнав та зазнає великих моральних страждань незважаючи на час, що пройшов з дня смерті батька. Усвідомлення того, що він втратив найбільш близьку, дорогу людину з якою він мав можливість порадитись також спричиняє великі моральні страждання. Вказує, що у зв`язку зі смертю батька порушений звичний спосіб її життя, так як він втратив одного з дуже близьких йому людей, і це вимагає додаткових зусиль для організації його життя. Просив стягнути з відповідача у відшкодування моральної шкоди 400 000 гривень без утримання податків з доходів фізичних осіб, інших зборів та платежів.

Ухвалою суду від 13 грудня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

05 січня 2022 року від представника відповідача надійшло клопотання про об`єднання цивільних справ в одне провадження, яке за наслідками розгляду ухвалою суду від 11 січня 2022 року залишено без задоволення.

Відповідач не скористався своїм правом подання відзиву на позов у встановлений строк.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх в сукупності, судом встановлені такі обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.10).

ОСОБА_2 у період 05 вересня 1989 року по 25 липня 2000 року перебував у трудових відносинах з відповідачем, що підтверджується копією трудової книжки на ім`я ОСОБА_2 (а.с. 13-16).

Відповідно до копії виписки з Акта огляду МСЕК серії 10 ААА №034903 від 24 січня 2011 року ОСОБА_2 при повторному огляді встановлена перша група інвалідності з 13.12.2010 безстроково (а.с.17).

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого 08 грудня 2020 року (а.с.9).

Відповідно до довідки Обласної МСЕК №2 серії АА №0000316 встановлений причинний зв`язок смерті ОСОБА_2 з встановленим йому за життя професійним захворюванням від 25.05.2000 (а.с.8).

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно з ч. 2 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім`єю.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку з між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Право на звернення до суду про відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи виникає у зв`язку з настанням певних подій: каліцтво, ушкодження здоров`я або смерть фізичної особи.

Отже, право члена сім`ї померлого на відшкодування моральної шкоди у зв`язку зі смертю особи, спричиненого професійним захворюванням, виникає з настанням юридичного факту смерті та за наявності професійного захворювання і причинного зв`язку між смертю і професійним захворюванням, а тому правовідносини щодо відшкодування моральної шкоди члена сім`ї померлого виникають лише після смерті померлого та регулюються законодавством, яке діє на цей момент.

Розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, визначається судом відповідно до наданих доказів та фактичних обставин справи.

Позивач ставить питання про відшкодування моральної шкоди, заподіяної йому смертю фізичної особи, тому право на відшкодування зазначеної шкоди виникло у позивача на підставі ч. 2 ст. 1168 ЦК України, яка передбачає відшкодування моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи членам її сім`ї.

Рішенням Конституційного Суду України від 08.10.2008 року № 20-рп/2008 (справа про страхові виплати) визначено, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст. 237-1 КЗпП України (для потерпілих) та ст. 1167 ЦК України (для членів сімей потерпілих) їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

На думку суду відповідач АТ «КЗРК» є особою, що несе відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди позивачу - сину померлого, оскільки у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 від профзахворювання, він переносить моральні страждання, змінився ритм його життя, зі смертю батька він переніс психоемоційний стрес і усвідомлення безповоротності втрати завдає позивачу душевного болю.

Встановити ціну людського життя, повернути близьку людину неможливо. Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає, і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Розмір моральної шкоди визначається судом з урахуванням роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачам моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, істотність вимушених змін у їх життєвих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили.

Так, син втратив батька, який займав важливе місце в родині. Смерть батька спричинила психологічну травму позивачу. Його смерть однозначно спричинила втрату важливого життєвого зв`язку, який поновлений бути не може та відповідно завдає довготривалих та глибоких душевних страждань.

Позивачу завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях у зв`язку із втратою близької людини, з якою він мав тісний соціальний зв`язок, порушено його нормальний спосіб життя, що потребує докладання додаткових зусиль для організації життя і побуту.

Враховуючи наведене, а також виходячи з принципів розумності, виваженості і справедливості, суд вважає, що справедливою компенсацією перенесених позивачем моральних страждань, пов`язаних із втратою близької людини та зміною звичного ритму життя, буде стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 250 000 гривень, тим самим задовольняючи позов частково.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.2 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», суд стягує з відповідача АТ «КЗРК» на користь держави судовий збір у розмірі 2500 гривень.

Керуючись ст. ст. 23, 1167 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю батька від профзахворювання,- задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) гривень без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь держави судовий збір в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України, якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження, залежно від складності справи складання повного рішення суду може бути відкладено на строк - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат», , юридична адреса: 50029, Дніпропетровська область м. Кривий Ріг вул. Симбірцева, 1А.

Повне судове рішення складено та підписано 12 січня 2022 року.

Суддя: О. В. Колочко