Провадження № 2др/201/5/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

20 січня 2022р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в особі головуючого - судді Ткаченко Н.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) в приміщенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі заяву представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Новицького Д.О. про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової Олени Миколаївни (третя особа-приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Макушев Євгеній Петрович) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

20.10.2021р. ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до АТ «Альфа-Банк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової О.М. (третя особа-приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Макушев Є.П.) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню (а.с. №5-7).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 25.10.2021р. було відкрито провадження по справі та відповідно до положень ч.5 ст.279 ЦПК України призначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. №30).

01.12.2021р. Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська ухвалено рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 . Так, виконавчий напис, вчинений 07.09.2021р. приватним нотаріусом Київського МНО Сазоновою Оленою Миколаївною зареєстрований в реєстрі №6046 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ "Альфа-Банк", який є правонаступником щодо майна, майнових прав та обов`язків АТ "Укрсоцбанк" згідно п.1 Передавального акту від 15.10.2019р. внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ "Укрсоцбанк", заборгованості за кредитним договором №40/102-4 від 22.03.2004р., укладеного між ОСОБА_1 АКБСР "Укрсоцбанк", у розмірі 15 131,41 дол. США, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 5 000 дол. США, прострочена заборгованість за процентами та комісією - 10 111,27 дол. США, строкова заборгованість за процентами та комісією - 20,14 дол. США визнано таким, що не підлягає виконанню. В задоволенні позовних вимог до приватного нотаріуса КМНО Сазонової О.М. відмовлено. З відповідача АТ «Альфа-Банк» на користь позивачки стягнуто судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 362грн. (за подачу позову та заяви про забезпечення позову) (а.с. №54-57).

Рішення суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01.12.2021р. відповідачем Акціонерним товариством "Альфа-Банк"отримано 16.12.2021р. (а.с. № 100), в апеляційному порядку Акціонерним товариством "Альфа-Банк" станом на 20.01.2022р. рішення суду не оскаржено.

06.12.2021р. від представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Новицького Д.О. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, з посиланням на те, що при ухваленні рішення судом не було вирішено питання про судові витрати, а саме витрати позивачки на професійну правничу допомогу. В обґрунтування заяви адвокат посилався на те, що разом з позовною заявою було подано попередній розрахунок судових витрат, які планувала понести позивачка, а після ухвалення рішення суду, а саме 06.12.2021р. між позивачкою та адвокатським об,єднанням було підписано Акт приймання-передачі наданих послуг. Згідно з переліком наданих адвокатом послуг, вартість таких послуг склала в загальному розмірі - 11 132 грн. На підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу представник позивачки надав вищезазначений Акт від 06.12.2021р. На підставі вищевикладеного, просив ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідача АТ "Альфа-Банк" на користь позивачки судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 11 132 грн.

Копія заяви про ухвалення додаткового рішення була направлена адвокатом на адресу сторін у справі засобами поштового зв`язку 06.12.2021р. (а.с. №83-86).

Від представника відповідача АТ "Альфа-Банк" - адвоката Стеценка М.В. (діє на підставі довіреності від 02.11.2021р. - а.с. № 90) 28.12.2021р. поштою суду надійшли письмові заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення суду, в яких представник відповідача просив зменшити розмір цих судових витрат позивачки (а.с. № 88-89). В обґрунтування заперечень посилався на те, що адвокатом не долучено копію свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю та договір про надання правової допомоги. Також, адвокат Стеценко М.В. звертав увагу суду на те, що представник позивачки не навів поважних причин пропуску строку подачі заяви про ухвалення додаткового рішення суду, а також вартість деяких видів послуг адвоката є завищеною.

Відповідно до ч.3 ст. 270 ЦПК України додаткове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, отже в нашому випадку - за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Суд, вивчивши матеріали справи, заяву представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Новицького Д.О. від 06.12.2021р. про ухвалення додаткового рішення, надані письмові докази таких судових витрат позивачки, надавши належну оцінку змісту заперечень представника відповідача АТ "Альфа-Банк" - адвоката Стеценка М.В., вважає, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов,язаних з розглядом справи. Відповідно до п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов,язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020р. (справа № 755/9215/15-ц) зазначила, що вимоги частини 8 ст. 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються у спрощеному провадженні, де судових дебатів немає.

Отже, вирішуючи питання щодо своєчасного подання представником позивачки доказів понесених судових витрат на правничу допомогу та з урахуванням того, що позивачкою до позову було долучено попередній розрахунок судових витрат, які планувала понести позивачка, про ухвалене 01.12.2021р. рішення суду (яке судом було ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін), представник позивачки дізнався 04.12.2021р. в суді (у справі наявна розписка адвоката про отримання рішення суду від 01.12.2021р. для себе та для направлення сторонам по справі - а.с. № 87), після чого 06.12.2021р. між позивачкою та адвокатським об,єднанням «Борисенко і партнери», до складу якого входить адвокат Новицький Д.О., було складено Акт приймання-передачі наданих послуг, та в цей же день подано заяву про ухвалення додаткового рішення з відповідними доказами (подано у п`ятиденний строк з дня отримання рішення суду), суд вважає, що строк подачі доказів про понесені судові витрати не пропущено.

Щодо безпосереднього вирішення питання про розподіл витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат : 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Як зазначає Верховний Суд у постанові від 17.10.2018р. по справі № 01/1894/17, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорар та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

При стягненні витрат на правову допомогу необхідно враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст.6 закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права, незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності чи відповідного договору (ст.ст.12, 46, 56 ЦПК України в редакції від 18.03.2003р.).

У постанові Верховного Суду від 11.11.2020р. у справі № 673/1123/15-ц (посилання на постанову Верховного Суду від 02.09.2020р. у справі № 329/766/18), а також у постанові Верховного Суду від 03.10.2019р. у справі № 922/445/19 зроблені висновки, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу незалежно від того чи їх сплачено, чи тільки має бути сплачено.

Суд зазначає, що представником позивачки на підтвердження понесення ОСОБА_1 витрат на правову допомогу до заяви від 06.12.2021р. про ухвалення додаткового рішення суду долучено Акт від 06.12.2021р., складений між адвокатським об,єднанням «Борисенко і партнери» та клієнткою про надання та прийняття послуг адвоката, яким визначено розмір витрат на правову допомогу 11 132грн. (а.с. № 82).

В матеріалах справи (долучено до позовної заяви) також наявні наступні докази: ордер на ім`я адвоката Новицького Д.О. від 19.10.2021р., виданий адвокатським об,єднанням «Борисенко і партнери», в якому йде посилання на свідоцтво адвоката Новицького Д.О. на право на зайняття адвокатською діяльністю від 23.11.2018р. № 4024, а також Договір про надання правової допомоги від 07.10.2021р. № 23/01-12, який було укладено між адвокатським об,єднанням «Борисенко і партнери» та позивачкою ОСОБА_1 (а.с. № 8, 9-13).

Суд вважає, що вказані документи можна визнати належними доказами на підтвердження понесених позивачкою витрат на правову допомогу.

За вищезазначеного, суд відхиляє ті заперечення представника відповідача, які стосуються відсутності в матеріалах справи Договору про надання правової допомоги та свідоцтва на право на зайняття адвокатом Новицьким Д.О. адвокатською діяльністю.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020р. у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зазначено, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію їхньої реальності (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 28.11.2002р. «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Дослідивши зміст наданих доказів на підтвердження витрат ОСОБА_1 на правничу допомогу, суд вважає, що такі судові витрати дійсно було пов`язані саме із розглядом даної справи, а виконана адвокатом робота знайшла своє відображення у матеріалах справи.

Досліджуючи питання щодо співмірності розміру витрат із реальними адвокатськими послугами, наданими позивачці у цій справі, варто зазначити наступне.

Приймаючи до уваги, що обов`язок доведення неспівмірності витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами покладено на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката, суд зазначає, що представником відповідача 20.12.2021р. направлені суду письмові заперечення (надійшли суду 28.12.2021р.), по тексту яких адвокат Стеценко М.В., окрім інших заперечень, посилається і на завищений розмір вартості послуг адвоката у цій справі.

Приймаючи до уваги, що представником відповідача на підставі ч.5 ст. 137 ЦПК України подано заяву про зменшення витрат на правову допомогу, а також проаналізувавши перелік, складність та вартість кожної з наданих адвокатом послуг (а.с. № 82), прийняв до уваги ціну позову, значення справи для позивачки (з урахуванням того, що суддею при подачі позову було вчасно вжито заходи забезпечення позову), суд вважає за можливе зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката вдвічі, а саме до суми 5 566грн.

Сума витрат ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу адвоката Новицького Д.О., який працює у складі адвокатського об,єднання «Борисенко і партнери», яка дорівнює сумі 5 566грн., на думку суду, буде в повній мірі відповідати критеріям розумності та співмірності між витратами позивачки на правову допомогу та складністю справи.

При прийнятті такого рішення, судом також враховано і те, що позовні вимоги ОСОБА_1 розглядалися судом в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (справа визнана судом малозначною), крім того, судова практика за останні роки за позовами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є сталою, отже складання позовної заяви та інших заяв у справі за такою категорією, не вимагає від адвоката надмірних зусиль.

На підставі вищевикладеного, виходячи із критеріїв розумності та співмірності, та приймаючи до уваги результати розгляду судом цивільної справи 01.12.2021р., суд зазначає, що з відповідача АТ «Альфа-Банк» на користь позивачки слід стягнути 5 566 грн. в рахунок компенсації понесених ОСОБА_1 судових витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 274, 279, 270 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Новицького Д.О. про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової Олени Миколаївни (третя особа-приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Макушев Євгеній Петрович) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу - 5 566 грн.

В задоволенні іншої частини заяви про ухвалення додаткового рішення в частини стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Ткаченко Н.В.