Справа № 953/3227/21
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 січня 2022 року м. Харків
Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Губської Я.В.,
за участі секретаря судових засідань Мордухович К.Г.,
Представник позивача АТ КБ «Приват Банк» 24 лютого 2021 року звернувся до суду з позовом, який в процесі розгляду справи уточнив, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 20.03.2019 року у розмірі 196004,63 грн., а також судових витрат в розмірі 2270,00 грн.
12 жовтня 2021 року від представника відповідача надійшла відповідь на відзив, в якій представник просив задовольнити вимоги заяви в повному обсязі. Стосовно посилання відповідача на матеріальний стан зазначили, що обставини, на які відповідач посилається у відзиві, не можуть бути підставою для відмови позовних вимог банку. Відповідач здійснював погашення кредиту з порушенням термінів і термінів повернення, що підтверджує наміри відповідача на злісне ухилення від виконання зобов`язань за кредитним договором. Відповідач не надав до суду жодного доказу важкого фінансового становища з моменту першого порушення умов кредитного договору, а саме прострочення сплати кредиту. Крім того, позивачем надана до суду копія анкети заяви від 20.03.2019 року, з якої чітко вбачається: персональні дані, адреса проживання, інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки. Відповідачем вказана інформація про себе заповнена особисто, а також з копії анкети заяви чітко вбачається, що відповідач висловив згоду на укладення договору шляхом отримання кредитної карти World Black Edition та особистим підписом засвідчила, що відповідно до ст. 634 ЦПК України в повному обсязі приєднується до Умов та правил надання банківських послуг ПАТ КБ «Приватбанк», які викладені на сайті банку, і які разом з Пам`яткою клієнта та Тарифами складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг, екземпляр якого отримала шляхом самостійного роздрукування. Також до матеріалів справи долучено Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт World Black Edition, з якого чітко вбачається, що відповідачу встановлено поточну процентну ставку в розмірі 3,7% (37,20% на рік), вказано розмір комісій, штрафів. Тобто сторонами при укладенні договору були обговорені всі істотні умови. Крім того, Умови і Правила надання банківських послуг, а також Тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях банку та офіційному сайті банку. Крім того, банком було надано до суду виписку з карткового рахунку, де чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідач користувалась грошима, отримувала кошти через банкомат, здійснювала розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже у отримала картку, оскільки проведення вказаних операцій неможливо без наявності картки. З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух вбачається, що позивач частково сплачувала заборгованість за договором. Крім того, відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контр розрахунок не наданий, судово-економічні експертизи не призначались. Стосовно посилання відповідача на позицію Великої палати Верховного Суду по справі №342/180/17 то вони є помилковими, враховуючи те, що позивачем надано разом з позовною заявою позивачем надано документи, що підтверджують чинність редакції Умов і правил надання банківських послуг, а також укладення саме кредитного договору та його подальше виконання. Також, користуючись кредитними коштами відповідачу були добре відомі і зрозумілі умови договору, а тому твердження щодо не знання тарифів, умов та правил не відповідають дійсним обставинам справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
Згідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.
Ухвалою суду від 02.03.2021 року було призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Ухвалою суду від 22 листопада 2021 року прийнято до розгляду уточнену позовну заяву АТ КБ «Приватбанк».
Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав до суду заяву, в якій просить слухати справу без його участі, позовні вимоги просив задовольнити.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, надала заяву, в якій зазначила, що з матеріалами справи ознайомлена, відзив на позовну заяву підтримує, розгляд справи просить провести за її відсутності.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини.
Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Судом встановлено, що між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір б/н на підставі її заяви від 20.03.2019 року.
У подальшому, відповідач, ознайомившись із умовами обслуговування кредитних карток та підписавши паспорт споживчого кредиту від 20.03.2019 року отримала картку типу преміальна картка World Black Edition ( кредитний ліміт до 200 000 грн.)
Відповідно п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору відповідач при укладанні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміни (збільшення або зменшення) за рішенням та ініціативою позивача.
Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, який відповідно до п. 1.1.158 Договору- короткостроковий кредит, який навидається Банком Клієнту у разі перевищення суми операцій за платіжною карткою на суму залишку коштів на його рахунку в розмірі ліміту кредитування.
Згідно п. 2.1.1.3.1 Договору в разі несплати мінімального платежу до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, зобов`язання клієнта вважаються простроченими.
Відповідно до п. 2.1.1.2.12 Договору (в редакції з 01.03.2019) Сторони дійшли згоди, що в разі починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту, Клієнт зобов`язується сплатити на користь Банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 74, 4% - для преміальних карток: Platinum, World Black Edition, World Elite, Infinite, VISA Signature.
Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором б/н від 20.03.2019 року банк виконав своєчасно і повністю, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами.
Відповідач свої зобов`язання за договором від 20.03.2019 року належним чином не виконала.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти .
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Відповідно до ч.1ст.13ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно ч.1ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частино 2статті 77 ЦПК України.
Згідно ст. ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи вищевикладене те, що відповідач в добровільному порядку не виконує взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, на даний час заборгованість у розмірі 196004,63 грн. не погашена, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог.
Щодо посилання відповідача на позицію Великої палати Верховного Суду по справі №342/180/17 від 03.07.2019 року суд зазначає наступне.
Велика Палата Верховного Суду (постанова від 03 липня 2019 року, справа №342/180/17, провадження № 14-131цс19) дійшла висновку, що в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.
Суд вважає, що позивачем надано документи, що підтверджують чинність редакції Умов і правил надання банківських послуг, а також укладення саме кредитного договору та його подальше виконання. Позивачем надана до суду копія анкети заяви від 20.03.2019 року, з якої чітко вбачається: персональні дані, адреса проживання, інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки. Відповідачем вказана інформація про себе заповнена особисто, а також з копії анкети заяви чітко вбачається, що відповідач висловив згоду на укладення договору шляхом отримання кредитної карти World Black Edition та особистим підписом засвідчила, що відповідно до ст. 634 ЦПК України в повному обсязі приєднується до Умов та правил надання банківських послуг ПАТ КБ «Приватбанк», які викладені на сайті банку, і які разом з Пам`яткою клієнта та Тарифами складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг. Також, до матеріалів справи долучено Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт World Black Edition, з якого чітко вбачається, що відповідачу встановлено поточну процентну ставку в розмірі 3,7% (37,20% на рік), вказано розмір комісій, штрафів. Тобто сторонами при укладенні договору були обговорені всі істотні умови, а тому посилання відповідача на позицію Великої палати Верховного Суду по справі №342/180/17 від 03.07.2019 року є помилковим.
Відповідач в своєму відзиві не спростувала факт отримання нею 20.03.2019 кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом, а навпаки, частково визнала позовні вимоги, лише посилалася важке матеріальне становище, яке слугувало для порушення взятих на неї зобов`язань.
З наданої суду виписки по рахунку, вбачається, що Відповідач користувалась грошима, отримувала кошти через банкомат, здійснювала розрахунки через термінали в касах магазинів. Користуючись кредитними коштами, відповідачу були добре відомі і зрозумілі умови договору, а тому її твердження щодо не знання тарифів, умов та правил не відповідають дійсним обставинам справи.
Крім того, відповідач у своєму відзиві вказала, що не погоджується з розрахунком заборгованості проведеним банком, однак свого розрахунку не надала та клопотання про призначення судово-економічної експертизи не заявила.
Окрім розрахунку заборгованості, позивачем надано виписку по руху коштів по картковому рахунку відповідача, яка містить інформацію про рух коштів, що містяться на балансі кредитної картки, та всі операції за кредитною карткою, у томі числі і погашення заборгованості за кредитом та відсотками.
Відповідно до Переліку типових документів, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 квітня 2012 року № 578/5, виписки банків віднесені до первинних документів, які фіксують факти виконання госоперацій та служать підставою для записів у регістрах бухобліку та в податкових документах.
Оцінюючи в сукупності наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором, виписку в якості доказу, судом встановлено, що ОСОБА_1 покладені на неї зобов`язання належним чином не виконувала, зважаючи на що й утворилася заборгованість за кредитним договором. Під час розгляду справи відповідачем будь-яких належних та допустимих доказів, що спростовують укладення кредитного договору та розмір заборгованості, надано не було.
Щодо клопотання відповідача ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення суду, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 1 статті 267 Цивільного процесуального кодексу України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.
Підставою для розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Виходячи із вимог ст.435 ЦПК України та ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» відстрочення виконання судового рішення може бути застосовано судом лише у виключних випадках, оскільки рішення суду підлягає обов`язковому виконанню у повній мірі в строк і порядок, передбачений чинним законодавством. Підставою для застосування вказаних норм є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.
Системний аналіз зазначених норм законодавства свідчить, що закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.
Як вбачається з поданого відповідачем відзиву, вона частково визнає позовні вимоги, не заперечує проти наявності суми заборгованості, проте не визнає її в розмірі, заявленому банком, але має важке матеріальне становище, в період з 05.08.2020 року по 28.08.2020 року перебувала на стаціонарному лікуванні в ДУ «Інститут неврології, психіатрії та наркоманії НАМН України» ,а тому її фінансовий стан та стан здоров`я не дозволяє виконати відразу зобов`язання в повному обсязі. Відповідач просить розстрочити виконання рішення суду на строк 10 місяців.
Суд вбачає, що відповідачем ОСОБА_1 надані докази, які підтверджують обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення, а саме надано документи, які свідчать про її матеріальний стан, незадовільний стан здоров`я, відомості про розмір доходу.
З огляду на вищевикладене, суд вбачає підстави для задоволення клопотання ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду.
Згідно зі статтею 141 Цивільного процесуального кодексу України суд стягує з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача понесені ним і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 43, 76-81, 89, 141, 223, 247, 264-265, 267, 274-279 ЦПК України, ст.207,509, 525,526,536,610,627-629,638, 1048,1049,1050,1054 ЦК України суд,-
Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 2270 грн. 00 коп.
Заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду задовольнити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: