Ухвала

19 січня 2022 року

м. Київ

справа № 803/53/21

провадження № 61-1035ав22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Грушицького А. І., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 17 листопада 2021 року в справі за заявою ОСОБА_1 про скасування рішення постійно діючого третейського суду при асоціації «Дніпровський Банківський Союз» від 27 серпня 2020 року у справі № 140/2020 за позовом акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до товариства з обмеженою відповідальністю «Торговельна компанія «СКІФ», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням постійно діючого третейського суду при асоціації «Дніпровський Банківський Союз» від 27 серпня 2020 року у складі третейського судді Борисевича М. О. у справі № 140/2020 позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» задоволені. Стягнуто солідарно з ТОВ «Торговельна компанія «СКІФ», ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за договором від 22 червня 2016 року № б/н в розмірі 62 371,31 грн, а саме 60 000,00 грн заборгованість за кредитом, 1 171,31 грн заборгованість за процентами за користування кредитом, 1 200,00 грн заборгованість по комісії за користування кредитом та витрати по оплаті третейського збору у сумі 1 360,00 грн.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 17 листопада 2021 року закрито провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про скасування рішення постійно діючого третейського суду при асоціації «Дніпровський Банківський Союз» від 27 серпня 2020 року у справі № 140/2020 за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ТОВ «Торговельна компанія «СКІФ», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Заяву повернуто заявнику.

13 січня 2022 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із апеляційною скаргою на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 17 листопада 2020 року у зазначеній вище справі.

Відповідно до частини другої статті 24, частини другої статті 351 ЦПК України передбачено, що Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних судів, ухвалені ними як судами першої інстанції.

Подана апеляційна скарга не може бути прийнята судом до розгляду та вирішено питання про відкриття апеляційного провадження, оскільки ухвалу Дніпровського апеляційного суду постановлено 17 листопада 2021 року, а апеляційну скаргу подано 13 січня 2022 року, тобто поза межами строку, передбаченого процесуальним законом.

Касаційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження з посиланням на те, що заявник отримав оскаржувану ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 17 листопада 2020 року лише 04 січня 2022 року. На підтвердження доказів не надано.

На переконання заявника, зазначене є достатньою підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень ухвалу Дніпровського апеляційного суду постановлено 17 листопада 2021 року та оприлюднено 28 грудня 2021 року.

Згідно із частиною першою статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Положеннями частини другої статті 354 ЦПК України передбачено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Разом з тим, право суду на поновлення строку не є безмежним.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Із практики Європейського суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Так, у параграфі 41 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Аналогічні висновки викладені Європейським судом з прав людини у справах «Науменко проти України» від 09 листопада 2004 року, «Полтораченко проти України» від 18 січня 2005 року та «Тімотієвич проти України» від 08 листопада 2005 року.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, пропущеного на значний термін, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 272 ЦПК України за заявою учасника справи копія повного судового рішення вручається йому під розписку безпосередньо в суді. Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

У зв`язку з наведеним вище, заявнику слід направити на адресу суду заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження із наведеними причинами пропуску такого строку та доказами на їх підтвердження в оригіналах чи належним чином завірені їх копії, з приводу недотримання судом вимог, встановлених статтею 272 ЦПК України, щодо порядку видачі або направлення копій судових рішень, або навести інші підстави з відповідними доказами.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Крім того, подана апеляційна скарга не може бути прийнята судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки в порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до апеляційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 01 листопада 2011 року. При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Розмір ставки судового збору за подання апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду; заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду фізичною особою становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»).

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2022 року становить 2 481,00 грн (стаття 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік»).

Таким чином, розмір судового збору за подання цієї апеляційної скарги становить 496,20 грн.

Судовий збір за подання апеляційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) рахунок отримувача: UA0026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду документ, що підтверджує його сплату.

Крім того, відповідно до пункту 2 частини другої статті 356 ЦПК України у апеляційній скарзі повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає апеляційну скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та електронної пошти, офіційна електронна адреса, за наявності.

Враховуючи викладене, заявнику необхідно уточнити апеляційну скаргу, а саме вказати адресу електронної пошти ОСОБА_1 або зазначити про її відсутність, та надіслати, підписану заявником, уточнену апеляційну скаргу на адресу Верховного Суду з доданими до неї матеріалами відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог частиною другою статті 357 ЦПК України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Ураховуючи викладене, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення цих недоліків.

Керуючись статтями 24, 185, 351, 356, 357 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 17 листопада 2021 року в справі за заявою ОСОБА_1 про скасування рішення постійно діючого третейського суду при асоціації «Дніпровський Банківський Союз» від 27 серпня 2020 року у справі № 140/2020 за позовом акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до товариства з обмеженою відповідальністю «Торговельна компанія «СКІФ», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк - десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали щодо подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

У разі невиконання у встановлений строк інших вимог цієї ухвали апеляційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. І. Грушицький