Справа № 554/8237/20
Провадження № 2/430/4/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2022 року смт. Станиця Луганська

Станично-Луганський районний суд Лугансьої області у складі: головуючого судді Попової О.М., секретар судового засідання Романової М.О.,розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт. Станиця Луганська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та його представника адвоката Дроменко Людмили Василівни до ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог - Шевченківський районний у м. Полтаві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) та Київський районний у м. Полтаві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини даних про батька, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач та його представник звернулись до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог - Шевченківський районний у м. Полтаві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) та Київський районний у м. Полтаві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), в якому просили суд визнати ОСОБА_1 батьком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та внести зміни до актового запису про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за № 1141 від 22 жовтня 2014 року, складеного Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, відповідно до рішення суду, де у відомостях про батька вказати батьком дитини ОСОБА_1 , а в графі «по батькові» дитини, замість « ОСОБА_3 » вказати « ОСОБА_3 », внести зміни до актового запису про народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 за № 302 від 17 березня 2017 року, складеного Шевченківським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, відповідно до рішення суду, де у відомостях про батька вказати батьком дитини ОСОБА_1 , а в графі «по батькові» дитини, замість « ОСОБА_4 » вказати « ОСОБА_4 ».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що позивач є громадянином Республіки Ірак, але проживає постійно на території України згідно посвідки про тимчасове проживання. В Україні він проживає з 2009 року. В період проживання в Луганській області (з 2009 року по 2014 рік) позивач познайомився з гр. України ОСОБА_2 . У зв`язку із складеною військово-політичною ситуацією на Донбасі, вони з ОСОБА_2 , яка була цивільною дружиною позивача, переїхали проживати до м. Полтави. В м. Полтаві ІНФОРМАЦІЯ_5 у них із відповідачкою народився їх перший син - ОСОБА_3 . Актовий запис про народження № 1141 від 22.10.2014 р., зроблений Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції. У зв`язку з тим, що на час народження сина вони з ОСОБА_2 не перебували у шлюбі, то за ініціативою відповідачки, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень проведено за вказівкою матері (згідно ст. 135 Сімейного кодексу України). Після народження сина вони з відповідачем продовжували проживати разом, разом виховували сина, вели спільне господарство, тобто перебували у цивільному шлюбі. Крім того, зі своєю цивільною дружиною та сином вони декілька разів літали до батьків позивача у Республіку Ірак, у зв`язку з чим підтримувалися родинні відносини з дідусем та бабусею. ІНФОРМАЦІЯ_6 у них із ОСОБА_2 народився другий син - ОСОБА_4 . Актовий запис про народження № 302 від 17.03.2017 р., зроблений Шевченківським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області. Відомості про батька дитини також внесені до Книги реєстрації народжень за вказівкою матері згідно ст. 135 Сімейного Кодексу України. Рішення про не включення відомостей про позивча, як про батька, у записи про народження його дітей було прийнято виключно відповідачкою, при цьому йому дане питання було роз`яснене так, що оскільки він не є громадянином України, то зробити це проблематично. При цьому цивільний шлюб між позивачем та відповідакою тривав та був узаконений офіційно 30 серпня 2017 року. З часу народження дітей позивача, він завжди знав, що вони його діти, утримував їх, брав участь у вихованні, піклувався про їх здоров`я. Нажаль, останнім часом у позивача з відповідачкою погіршилися відносини, що стало в свою чергу відображатися на його правах, як батька дітей. Так, він змушений погоджувати свої дні відвідування дітей з відповідачем, час та місця, де він може з ними бачитися, його бачення виховання дітей не береться до уваги та ігнорується. Крім того, позивач хвилююся про здоров`я своїх дітей, але не може жодним чином впливати на цей процес, так як відповідач не звертає уваги на думку позивача.

У зв`язку з неможливістю вирішити дане питання мирним шляхом позивач вимушений звернутися до суду з позовом про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження його дітей.

Позивач та його представник адвокат Дроменко Л.В., яка діє на підставі ордеру та договору про надання правової допомоги, в судове засідання не з`явились надали до суду заяву про розгляд, справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення.

Представники третіх осіб в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, від начальників відділів Шевченківський районний у м. Полтаві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) та Київський районний у м. Полтаві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) надійшли заяви про розгляд справи без участі представників третьої особи, в якій також вказували, що при розгляді вказаної цивільної справи повністю покладаються на розсуд суду.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані позивачем докази, суд вважає що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та докази на їх підтвердження; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що позивач та відповідачка з початку 2014 року по 30 серпня 2017 року проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

ІНФОРМАЦІЯ_5 в них народився син ОСОБА_3 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 27.11.2015 року, виданого Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 1141.

ІНФОРМАЦІЯ_7 в них народився син ОСОБА_4 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 17.03.2017 року, виданого Шевченківським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 302.

Враховуючи, що на час народження дітей позивач та відповідач проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень проводився за вказівкою відповідачки, відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.

В Свідоцтві про народження серії НОМЕР_1 від 27.11.2015 року, виданого Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 1141, батьком ОСОБА_3 записаний " ОСОБА_5 ", матір`ю - " ОСОБА_2 ".

В Свідоцтві про народження серії НОМЕР_2 від 17.03.2017 року, виданого Шевченківським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 302, батьком ОСОБА_4 записаний " ОСОБА_5 ", матір`ю - " ОСОБА_2 ".

Стаття 55 Конституції України передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до частини першої та другої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересів.

Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтереси особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

У відповідності зі ст.ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами.

Крім того, ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними-установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Суд може встановити батьківство у разі спільного проживання і ведення спільного господарства матір`ю і особою, яка припускається батьком дитини, якщо ця особа приймає участь у вихованні дитини та утримує дитину, а також у разі визнання тим, хто припускається батьком, свого батьківства.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, врегульовано статтями 125, 126 та 128 СК України.

Так, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду (ч. 2 ст. 125 СК України).

За змістом ст. 126 СК України заява жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, може бути подана до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

У ст. 128 СК України насамперед йдеться про «визнання», а не «встановлення» батьківства, адже визнання правовідношення як спосіб захисту ґрунтується на встановленні певних обставин. Відповідно до цього визнання батьківства судом можливе лише завдяки встановленню кровного споріднення між дитиною і певним чоловіком.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказом можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Керуючись цим загальним правилом, у ч. 2 ст. 128 СК України допускаються будь-які докази, які засвідчують походження дитини.

Також, суд бере до уваги, що відповідачка визнає позовні вимоги позивача.

Як вбачається зі ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Відповідно до ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Пунктами 6,9 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року, рішення щодо визнання батьківства має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них.

Преамбула та ст.ст.7, 9, 18 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачає, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння, дитина, наскільки це можливо, повинна знати своїх батьків, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню. З метою гарантування і сприяння здійсненню прав, викладених у Конвенції, держави-учасниці надають батькам належну допомогу у виконанні обов`язків по вихованню дітей.

Статтями 3, 4 Декларації про соціальні і правові принципи, що стосуються захисту і благополуччя дітей, прийнятою резолюцією Генеральної Асамблеї від 3 грудня 1986 року передбачено, що турбота про дитину лежить насамперед на її власних батьках.

Відповідно до ст. 128 Сімейного кодексу України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 135 Сімейного кодексу України, при народжені дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Відповідно до ст.ст. 263, 265 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Відповідно до ст. 134 CK України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження.

Відповідно до п.п. 20 п. 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року №96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Відповідно до п. 2.16.4. Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3, спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.

При таких обставинах, враховуючи вимоги позивача, а також те, що відповідач визнала позов в повному обсязі, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

На підставі ст.ст. 126,127,128 СК України, керуючись 10, 12, 13, 76, 81, 82, 133, 141, 247, 259, 263-265, ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 та його представника адвоката Дроменко Людмили Василівни до ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог - Шевченківський районний у м. Полтаві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) та Київський районний у м. Полтаві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини даних про батька - задовольнити.

Визнати Визнати громадянина Республіки Ірак, ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_8 , батьком дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис про народження № 1141 від 22.10.2014 року та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис про народження № 302 від 17.03.2017 року.

Внести зміни до актового запису про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за № 1141 від 22 жовтня 2014 року, складеного Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, відповідно до рішення суду, де у відомостях про батька вказати батьком дитини ОСОБА_1 , а в графі «по батькові» дитини, замість « ОСОБА_3 » вказати « ОСОБА_3 ».

Внести зміни до актового запису про народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за № 302 від 17 березня 2017 року, складеного Шевченківським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, відповідно до рішення суду, де у відомостях про батька вказати батьком дитини ОСОБА_1 , а в графі «по батькові» дитини, замість « ОСОБА_4 » вказати « ОСОБА_4 ».

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Попова