Постанова

Іменем України

17 січня 2022 року

м. Київ

справа № 687/358/20

провадження № 61-8698св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Погрібного С. О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро Чемерівці»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Чемерівці» на рішення Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 13 січня 2021 року у складі судді Кулєбякіна В. О. та постанову Хмельницького апеляційного суду

від 20 квітня 2021 року у складі колегії суддів: Грох Л. М., Гринчука Р. С.,

Костенка А. М.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій

У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Чемерівці» (далі - ТОВ «Агро Чемерівці») про скасування державної реєстрації права оренди та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Позов обґрунтований тим, що є власником земельної ділянки площею 1,219 га з кадастровим номером :05:003:0018, яка розташована за межами населених пунктів Кормильчанської сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області. У кінці 2018 року позивачу стало відомо, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо її земельної ділянки зареєстровано право оренди. Згідно з інформацією, отриманої із реєстру, дане речове право зареєстроване 11 квітня 2015 року на підставі договору оренди землі від 10 жовтня 2014 року б/н, який укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Агро Чемерівці». Вказує, що спірний договір оренди землі від 10 жовтня 2014 року вона не підписувала і особисто нікого не уповноважувала укладати договір оренди землі з відповідачем. Отже, наявний підпис у спірному договорі виконаний не нею, а від її імені іншою особою.

10 вересня 2020 року ОСОБА_1 змінила предмет позову та просила скасувати державну реєстрації права оренди та усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою площею 1,219 га з кадастровим номером :05:003:0018 шляхом повернення її з незаконного володіння ТОВ «Агро Чемерівці».

Рішенням Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 13 січня

2021 року позов ОСОБА_1 задоволено. Скасовано державну реєстрацію іншого речового права (права оренди) ТОВ «Агро Чемерівці» щодо земельної ділянки площею 1,219 га з кадастровим номером :05:003:0018, що зареєстроване 11 квітня 2015 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право 9361488. Усунуто перешкоди ОСОБА_1 у користуванні належною їй земельною ділянкою площею 1,219 га з кадастровим номером :05:003:0018 шляхом повернення її з незаконного володіння ТОВ «Агро Чемерівці». Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення мотивовано тим, що відповідач не спростував твердження позивача про те, що оспорюваний договір остання не підписувала та не укладала з відповідачем, факт реєстрації права оренди земельної ділянки на підставі спірного договору не є підтвердженням волевиявлення позивача на укладення цього договору, а отже, спірна земельна ділянка підлягає поверненню позивачу, оскільки знаходиться у фактичному користуванні відповідача без установлених законом підстав.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 20 квітня 2021 року апеляційну скаргу ТОВ «Агро Чемерівці» залишено без задоволення. Рішення Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 13 січня 2021 року залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову, оскільки в матеріалах справи відсутній як оригінал договору оренди землі, так і його копія, і позивачем вжито усі процесуальні засоби для доведення факту, що спірний договір не укладався, водночас ані відповідачем, ані Чемеровецькою РДА не надано оригіналу договору оренди землі у зв`язку з його відсутністю. Відповідачем не спростовано твердження позивача про неукладення у 2014 році договору щодо спірної земельної ділянки. Наявність документів про отримання плати за користування земельною ділянкою не підтверджує факт укладення договору оренди землі.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги, позиції інших учасників справи

У травні 2021 року ТОВ «Агро Чемерівці» подало до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 13 січня

2021 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 20 квітня 2021 року,

в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, обґрунтовуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях застосували норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі

№ 575/476/16-ц, Верховного Суду від 05 грудня 2019 року у справі № 177/1950/16-ц, від 20 грудня 2019 року у справі № 387/553/18, від 02 вересня 2019 року у справі

№ 143/227/17, від 11 вересня 2019 року у справі № 675/1430/17, від 28 лютого

2020 року у справі № 624/946/16-ц, від 25 березня 2020 року у справі № 704/593/17, від 06 травня 2020 року у справі № 616/422/17, від 14 травня 2020 року у справі

№ 143/226/17, від 21 травня 2020 року у справі № 177/1948/16-ц, від 28 травня

2020 року у справі № 535/352/17, від 02 червня 2020 року у справі № 387/1007/17,

від 17 червня 2020 року у справі № 538/898/17, Верховного Суду України

від 02 березня 2016 року у справі № 6-3090цс15, від 02 листопада 2016 року у справі № 6-2161цс16, від 21 грудня 2016 року у справі № 6-2233цс16.

У липні 2021 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав до суду відзив на касаційну скаргу ТОВ «Агро Чемерівці», у якому заявник просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення - без змін, посилаючись на те, що відповідач на вимогу суду не надав примірник договору оренди землі, тим самим уникнув проведення експертизи підписів ОСОБА_1 . Крім того, факт реєстрації права оренди земельної ділянки на підставі неіснуючого договору за ТОВ «Агро Чемерівці» на підставі заяви товариства не є підтвердженням волевиявлення позивача на укладення цього договору. Інші доводи касаційної скарги не спростовують правильність висновків судів першої та апеляційної інстанцій, якими у повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм надана належна оцінка.

Позиція Верховного Суду

Статтею 400 ЦПК України встановлено, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, Верховний Суд перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише у межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги у межах, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанції - без змін, оскільки їх ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Встановлені судами обставини

ОСОБА_1 є власником земельної ділянки з кадастровим номером :05:003:0018 загальною площею 1,219 га, яка розташована за межами населених пунктів Кормильчанської сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно

11 квітня 2015 року державним реєстратором Реєстраційної служби Городоцького районного управління юстиції Хмельницької області на підставі договору оренди земельної ділянки від 10 жовтня 2014 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Агро Чемерівці», строком на 10 років, зареєстроване право оренди ТОВ «Агро Чемерівці» щодо земельної ділянки площею 1,219 га з кадастровим номером :05:003:0018.

У матеріалах справи відсутній оригінал договору оренди земельної ділянки

від 10 жовтня 2014 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Агро Чемерівці», на підставі якого зареєстроване право оренди ТОВ «Агро Чемерівці» щодо земельної ділянки позивача.

Ухвалою суду від 30 квітня 2020 року у Чемеровецької РДА витребувано оригінал договору оренди землі від 10 жовтня 2014 року б/н, укладений між ТОВ «Агро Чемерівці» та ОСОБА_1 щодо земельної ділянки площею 1,219 га з кадастровим номером :05:003:0018.

За повідомленням Чемеровецької РДА від 26 травня 2020 року № 24/16-36-801 оригінал договору на вимогу суду не надано у зв`язку з його відсутністю в паперовому вигляді на зберіганні.

Ухвалою суду від 29 жовтня 2020 року витребувано у ТОВ «Агро Чемерівці» оригінал цього ж договору оренди землі від 10 жовтня 2014 року б/н, укладеного між

ТОВ «Мрія Агро Чемерівці» та ОСОБА_1

ТОВ «Агро Чемерівці» повідомило суд про відсутність оригіналу договору в архіві

ТОВ «Агро Чемерівці», про що складений акт від 16 листопада 2020 року.

Також, судом першої інстанції досліджено матеріали цивільної справи № 687/280/19 (провадження 2/687/15/2020) за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Агро Чемерівці» про визнання недійсним договору оренди землі. Так, ухвалою від 26 лютого 2019 року із Чемеровецької РДА витребовувалася реєстраційна справа, яка супровідним листом від 13 березня 2020 року (а. с. 204) повернута на зберігання до Чемеровецької РДА. Ухвалою суду від 16 квітня 2019 року у справі призначено судово-почеркознавчу експертизу. Під час проведення експертизи експертові не вдалося відповісти на запитання «чи виконаний підпис у Договорі оренди землі б/н

від 10 жовтня 2014 року особисто ОСОБА_1 чи іншою особою». Ухвалою суду

від 12 березня 2020 року у справі № 687/280/19 позов ОСОБА_1 до ТОВ «Агро Чемерівці» про визнання недійсним договору оренди землі залишено без розгляду.

Верховним Судом також витребовувалася справа № 687/280/19 для огляду.

Нормативно-правове обґрунтування

Стаття 41 Конституції України гарантує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до частини першої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Як вольова дія, правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. Воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обов`язки, вона повинна бути взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети.

Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України.

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (стаття 13 Закону України «Про оренду землі»).

Відповідно до частини першої статті 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Згідно з частиною другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до частини п`ятої статті 6 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація змін, припинення, набуття речового права здійснюється на підставі судового рішення про визнання недійсним чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав.

Згідно з статтями 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

При запереченні позивачем факту укладення з відповідачем договору оренди, за відсутності оригіналу договору оренди землі як у цій справі, так і у справі

№ 687/280/19, оскільки його не надано на виконання вимог ухвали суду як відповідачем, так і Чемеровецькою РДА, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, оскільки факт укладення договору оренди землі не підтверджений належними та достатніми доказами. Наявність державної реєстрації права оренди ТОВ «Агро Чемерівці» на підставі договору, існування якого не підтверджено, не може вважатись законним.

Верховний Суд, ознайомившись з матеріалами справи № 687/280/19, погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про задоволення позову, оскільки відсутність оригіналу договору оренди земельної ділянки від 10 жовтня 2014 року б/н підтверджує доводи позивача про те, що такий договір не укладався.

Верховний Суд погоджується із оцінкою судів того, що ненадання відповідачем оригіналу договору оренди, існування якого заперечує позивач, підтверджує відсутність такого договору, оскільки це відповідає положенням частини четвертої статті 81 ЦПК України, якою передбачено, що у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суди попередніх інстанцій при прийнятті рішення про скасування державної реєстрації та усунення перешкод у користуванні спірною земельною ділянкою правильно застосували висновки, сформульовані Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16 (провадження

№ 14-499цс19), а саме, що ефективним способом захисту права, яке позивач як власник земельних ділянок, вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майном, зокрема, шляхом заявлення вимоги про повернення таких ділянок.

У своїй касаційній скарзі заявник зазначає, що суди першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях застосували норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі

№ 575/476/16-ц, Верховного Суду від 05 грудня 2019 року у справі № 177/1950/16-ц, від 20 грудня 2019 року у справі № 387/553/18, від 02 вересня 2019 року у справі

№ 143/227/17, від 11 вересня 2019 року у справі № 675/1430/17, від 28 лютого

2020 року у справі № 624/946/16-ц, від 25 березня 2020 року у справі № 704/593/17, від 06 травня 2020 року у справі № 616/422/17, від 14 травня 2020 року у справі

№ 143/226/17, від 21 травня 2020 року у справі № 177/1948/16-ц, від 28 травня

2020 року у справі № 535/352/17, від 02 червня 2020 року у справі № 387/1007/17,

від 17 червня 2020 року у справі № 538/898/17, Верховного Суду України

від 02 березня 2016 року у справі № 6-3090цс15, від 02 листопада 2016 року у справі № 6-2161цс16, від 21 грудня 2016 року у справі № 6-2233цс16.

Так, Велика Палата Верховного Суду у справі № 575/476/16-ц змінюючи мотивувальні частини рішень судів попередніх інстанцій виходила з того, що після закінчення п`ятирічного строку після укладення договору позивач погоджувалася на фактичне користування відповідачем її земельною ділянкою і отримувала за це орендну плату щорічно по 2016 рік, що свідчить про поновлення договору оренди відповідно до статті 33 Закону 161-XIV, та після закінчення строку договору земельною ділянкою користувався орендар, а орендодавець не заявив про відмову від договору оренди, тобто на час укладення договору оренди землі сторони досягли згоди з його істотних умов. Позовна давність застосовується лише за наявності порушеного права особи. Якщо ж таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості.

Так, у справах № 177/1950/16-ц, № 387/553/18, № 675/1430/17, № 624/946/16,

№ 704/593/17, № 616/422/17, № 143/226/17, № 177/1948/16, № 535/352/17,

№ 387/1007/17, № 538/898/17 встановлено факт відсутності волевиявлення позивача (орендодавця) на укладання спірного договору оренди земельної ділянки, що є підставою для задоволення позову і визнання оспорюваного правочину недійсним на підставі частини третьої статті 203 та частини першої статті 215 ЦК України. Відповідачем не спростовані зазначені обставини.

Верховний Суд, у справі № 143/227/17, погодився з висновками судів попередніх інстанцій, які встановивши, що договір оренди земельної ділянки підписаний позивачем, яка отримувала орендну плату, та не надала будь-яких доказів на підтвердження своїх доводів про те, що підпис на спірному договорі оренди землі їй не належить, клопотання про призначення експертизи позивач і її представник не заявляли, дійшли обґрунтованого висновку про безпідставність доводів позивача щодо недійсності оспорюваного договору оренди земельної ділянки, з підстав використання замість підпису директора фермерського господарства факсиміле без зазначення прізвища уповноваженої на підпис особи, враховуючи, що підписання оспорюваного договору зі сторони відповідача не оспорюється.

Натомість у справі, що переглядається, суди дійшли висновку про доведеність заявлених позовних вимог, які обґрунтовувались безпідставністю користування відповідачем земельною ділянкою позивача з огляду на відсутність оригіналу договору оренди землі у відповідача. Тобто у цій справі суди встановили відсутність укладеного між сторонами договору оренди.

Отже, у справах № 575/476/16-ц, № 177/1950/16-ц, № 387/553/18, № 675/1430/17,

№ 624/946/16, № 704/593/17, № 616/422/17, № 143/226/17, № 177/1948/16,

№ 535/352/17, № 387/1007/17, № 538/898/17 висновки сформульовано за інших фактичних обставин, які гуртувались на доведеності чи не доведеності факту існування договірних відносин між сторонами, тому посилання заявника у касаційній скарзі на неврахування судами попередніх інстанцій висновків, викладених у зазначених вище постановах Верховного Суду (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України), є необґрунтованими та не свідчать про неоднакове застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права.

Аналізуючи доводи касаційної скарги про неврахування у оскаржуваних рішення висновків Верховного Суду України, встановлено таке.

Підставою позову у справі № 6-3090цс15 є прийняття органом місцевого самоврядування (міською радою) рішення про передачу у власність громадян в межах норм безоплатної приватизації земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва із земель рекреаційного призначення з порушенням вимог чинного земельного законодавства.

У справі № 6-2161цс16 предметом спору є витребування майна із чужого незаконного володіння на підставі статей 387, 388 ЦК України.

Предметом позову у справі № 6-2233цс16 є визнання прилюдних торгів недійсними, визнання недійсним протоколу проведення прилюдних торгів та скасування акта державного виконавця.

Отже, правовідносини, що склалися між сторонами у справі, яка переглядається Верховним Судом, та у справах Верховного Суду України № 6-3090цс15,

№ 6-2161цс16, № 6-2233цс16, наведених як приклади, виникли з інших неподібних правовідносин, а тому висновки у цих справах не можуть бути прикладами застосування норм матеріального права, які підлягали врахуванню при постановленні оскаржуваних рішень.

З урахуванням наведеного, доводи касаційної скарги про неврахування судами першої та апеляційної інстанцій під час ухвалення оскаржуваних судових рішень правових висновків, викладених у зазначених постановах Верховного Суду України (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України), є необґрунтованими.

Викладені в касаційній скарзі доводи, не спростовують обґрунтованих висновків судів першої та апеляційної інстанцій і у сукупності зводяться до переоцінки доказів.

Переглянувши у касаційному порядку судові рішення у межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, з урахуванням неможливості встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішеннях судів попередніх інстанцій, Верховний Суд дійшов висновку, що оскільки доводи касаційної скарги не спростовують правильність висновків судів попередніх інстанцій і не дають підстав вважати, що судами порушені норми матеріального чи процесуального права, тому касаційна скарга є необґрунтованою та підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувані судові рішення залишенню без змін.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Чемерівці» залишити без задоволення.

Рішення Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 13 січня 2021 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 20 квітня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Ступак

І. Ю. Гулейков

С. О. Погрібний