Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/3066/21
Провадження № 2-п/553/7/2022
У Х В А Л А

Іменем України

13.01.2022 року м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Парахіної Є.В.,

при секретарі - Сіомашко В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, -

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 25.04.2017 року по цивільній справі № 553/2352/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди та моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я внаслідок скоєння злочину. В обґрунтування заяви посилається на те, що не був повідомлений про час та місце розгляду справи, оскільки позивач невірно вказав його місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , тоді як фактично він був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , у звязку з цим він не отримував ні позовну заяву, ні судові повістки. 05.11.2021 року ознайомився з матераліами справи № 553/2352/16-ц, з яких дінався про повідомлення йому про дату, час та місце слухання справи, а також ознайомився з текстом заочного рішення. Вказав, що не всі долучені позивачем квитанції можливо прочитати, що унеможливлює обгрунтування суми позовної заяви у розмірі 5161 грн. 22 коп., не надано доказів чи надавалися позивачу ліки та медичні інструменти безкоштовно, оскільки з 2020 року загальновідомим є факт, що пацієнти не повинні закуповувати ліки, необхідні для ліукванняза напарвленням, якщо вони входять до Національного переліку лікарських засобів, не надано доказів щодо того, що ліки та інструменти, вказані в квитанціях, були призначені саме на лікування позивача. Вважає розмір матеріальної та моральної шкоди необгрунтованим належними та допустимими доказами.

Просить скасувати заочне рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 25.04.2017 року по справі № 553/2352/16-ц та призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Разом з позовом заявник ОСОБА_4 надав суду заяву про поновлення пропущеного сроку на подання заяви про пергляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 25.04.2017 року по справі № 553/2352/16-ц, в обгрунтування якої посилається на те, що не проживав за адресою, зазначеною позивачем у позовній заяві, як наслідок, не отрмував ні позовної заяви, ні повісток, ні будь-яких інших документів по справі, не знав про існування цивільної справи; про заочне рішення дізнався лише у листопаді 2021 року.

В судовому засіданні преставник заявника адвокат Костенко В.О. підтримав та просив задовольнити заяву про поновлення строку на звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення. Також просив задовольнити саму заяву про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 25.04.2017 року з наведених у ній підстав.

Позивач ОСОБА_3 та його представник адвокат Григоренко К.І. в судовому засіданні з приводу вирішення заяви ОСОБА_2 про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення поклались на розсуд суду. Разом з тим, адвокат наголосила на тому, що незважаючи на отримання заочного рішення заявником 05.01.2021 року, очевидно, що він дазнався про його існування та мігознайомитись з його змістом значно раніше.

Також позивач ОСОБА_3 та його представник адвокат Григоренко К.І. просили залишити без задоволення заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 25.04.2017 року, позаяк той факт, що він не проживав за адресою: АДРЕСА_1 , за якою повідомлявся про час та місце розгляду справи судом, не підтверджений, разом з тим спростовується наявними у справі доказами, в тому числі ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 30.05.2016 року про закриття кримінального провадження відносно нього, де місцем проживання зі слів ОСОБА_2 вказана саме зазначена адреса, за якою зареєстроване його місце проживання на теперішній час. Відтак є підстави стверджувати про те, що він ухилявся від отримання судових повісток, тоді як повідомлявся судом про час та місце розгляду справи в порядку, передбаченому чинним на той час цивільним процесуальним законодавством, в тому числі шляхом опублікування оголошень в пресі. Вказала, що сам факт відсутності ОСОБА_2 як відповідача під час розгляду цивільної справи не може бути підставою для перегляду заочного рішення, він мав надати докази, що мають істотне значення для правильного вирішення справи та свідчать про наявність підстав для перегляду судового рішення, проте таких доказів у заяві не зазначив, не надав їх, як в будь-яких нових відомостей, що доводять необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_5 .

Заявник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Як встановлено в ст. 287 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Оцінивши доводи, наведені заявником ОСОБА_2 та його преставника адвоката Костенка В.О. в обгрунтування заяви про перегляд заочного рішення, заперечення позивача ОСОБА_3 та його представника адвоката ГригоренкоК.І. проти заяви, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, в провадженні суду перебувала цивільна справа № 553/2352/16-ц (провадження № 2/553/77/2017) за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди та моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я внаслідок скоєння злочину.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 25.04.2017 року позов задоволено стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 5161 грн. 22 коп. на відшкодування майнової шкоди, а також на відшкодування моральної шкоди 20000 грн. 00 коп., витрати на правову допомогу у розмірі 6500 грн. 00 коп., витрати по оплаті за опублікування оголошення у пресі про виклик відповідача в газетах "Голос України" у розмірі 421 грн. 60 коп. та " ОСОБА_6 " у розмірі 335 грн. 00 коп., а всього 32417 грн. 82 коп. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.

Частиною 3 ст. 284 ЦПК України визначено, що учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Матеріали справи свідчать про те, що справа неодноразово призначалась до судвоого розгляду, відповідач ОСОБА_2 не з`явився в жодне судове засідання по справі, був відсутній у судовому засіданні 25.04.2017 року, копія заочного рішення, направлена відповідачу судом, повернута без вручення з відміткою поштового відділення "за закінченням терміну зберігання".

ОСОБА_2 ознайомився з матеріалами справи № 553/2352/16-ц лише 05.11.2021 року, що підтверджується відповідним написом на заяві останнього про ознайомлення з матеріалами справи. Відповідно, у суду є підстави для висновку, що саме в цей день ОСОБА_2 дізнався про зміст заочного судового рішення.

Заява про перегляд заочного рішення подана до суду ОСОБА_2 12.11.2021 року, тобто у строк, визначений ч. 3 ст. 284 ЦПК України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання заявника про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення.

Відповідно до ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Частиною 3 ст. 287 ЦПК України визначено, що у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Обґрунтовуючи заяву про перегляд заочного рішення, заявник ОСОБА_2 вказує, що справу розглянуто без його участі, про розгляд справи йому не було відомо, оскільки він проживав не за тією адресою, за якою повідомлявся про судові засідання.

Як вбачається з матеріалів справи № 553/2352/16-ц (провадження № 2/553/77/2017), вона неодноразово призначалась до судового розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 повідомлявся судом про час та місце розгляду справи за адресою: АДРЕСА_1 , яка зазначена позивачем ОСОБА_3 у вступній частині позовної заяви.

Згідно змісту ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 30.05.2016 року в справі 554/2850/16-к (провадження № 1-в/553/131/2016), згідно з якою ОСОБА_2 звільнений від покарання у зв`язку із закінченням строків давності за кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 296 КК України, його місцем проживання є наступна адреса: АДРЕСА_1 .

Саме за вказаною адресою, яку ОСОБА_2 повідомив суду під час розгляду кримінального провадження, Ленінським районним судом м. Полтави він повідомлявся про судові засідання, призначені на 10 год. 00 хв. 29.06.2016 року, на 13 год. 30 хв. 18.07.2016 року, на 13 год. 30 хв. 07.09.2016 року, на 09 год. 00 хв. 11.10.2016 року, на 09 год. 00 хв. 14.11.2016 року, на 09 год. 50 хв. 15.12.2016 року, на 14 год. 00 хв. 16.01.2017 року, на 13 год. 30 хв. 17.02.2017 року, на 10 год. 30 хв. 21.03.2017 року, на 14 год. 00 хв. 25.04.2017 року.

Цивільний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди та моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я внаслідок скоєння злочину, за яким заведено справу № 553/2352/16-ц (провадження № 2/553/77/2017), надійшов до Ленінскього районного суду м. Полтави 14.06.2016 року, тобто в межах двотижневого строку після ухвалення постанови Октябрського районного суду м. Полтави від 30.05.2016 року в справі 554/2850/16-к.

Як вбачається з копії паспорта громадянина України ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 , виданого 04.07.2000 року Красногвардійським РВ УМВС України в Дніпропетровській області, ОСОБА_2 з 22.01.1998 року був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , знятий з реєстрації за даною адресою 12.04.2005 року, з 26.05.2005 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , знятий з реєстрації за даною адресою 12.07.2019 року, а з 12.07.2019 року знову зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

З огляду на те, що згідно даних, встановлених судом з пояснень учасників процесу, у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , - проживають батьки заявника, є підстави для висновку, що він не втрачав зв`язок з цим житлом, незважаючи на те, що не був зареєстрований у ньому з 2005 року по 2019 рік, під час розгляду кримінального провадження у 2016 році вказував саме вказану квартиру як своє житло.

Згідно ст. 77 ЦПК України (в редакції, яка діяла на час розгляду справи) сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

ОСОБА_2 не повідомив суд про причини своєї неявки в судові засідання, призначені на 10 год. 00 хв. 29.06.2016 року, на 13 год. 30 хв. 18.07.2016 року, на 13 год. 30 хв. 07.09.2016 року, на 09 год. 00 хв. 11.10.2016 року, на 09 год. 00 хв. 14.11.2016 року, на 09 год. 50 хв. 15.12.2016 року, на 14 год. 00 хв. 16.01.2017 року, на 13 год. 30 хв. 17.02.2017 року, на 10 год. 30 хв. 21.03.2017 року, на 14 год. 00 хв. 25.04.2017 року, не надав суду доказів існування поважних причин неявки, заперечень на позов, не повідомив суд про зміну місця проживання, відповідно до ст. 77 ЦПК України (в редакції, яка діяла на час розгляду справи), якщо такі обставини дійсно мали місце.

Згідно з положеннями ст. 74 ЦПК України, в процесі судового розгляду справи відповідач ОСОБА_2 повідомлявся про судове засідання, призначене на 14 год. 00 хв. 25.04.2017 року шляхом опублікування оголошення в газеті "Голос України" та газеті "Вісті Придніпров`я".

При цьому, заявником у заяві, яка вирішується в даному провадженні, не вказано поважних причин, що перешкоджали можливості повідомити суду причини своєї неявки, як власне і таких, що свідчили б про існування об`єктивних причин, що перешкодили можливості з`явитись в судові засідання по справі.

При цьому, заявником не надано суду жодних об`єктивних доказів на підтвердження того факту що він з 2016 року та станом на квітень 2017 року, коли судом розглядалась справа № 553/2352/15-ц, не проживав за адресою: АДРЕСА_1 , та, відповідно, судові повістки не отримував, не був обізнаний про час та місце судового засідання.

Натомість з матеріалів цивільної справи вбачається, що судова повістка на судове засідання, призначене на 13 год. 30 хв. 07.09.2016 року, була отримана відповідачем ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення. Відтак ОСОБА_2 був обізнаний про існування судового провадження за його участю у Ленінському районному суді м.Полтави.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (Рішення Європейського суду з прав людини "Пономарьов проти України" № 3236/03 від 03.04.2008 року).

Разом з тим, ОСОБА_2 станом на час судового розгляду справи за позовом ОСОБА_3 до нього про відшкодування майнової шкоди та моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я внаслідок скоєння злочину самостійно не цікавився, від отримання судових повісток ухилився.

Разом з тим, сам факт відсутності в судовому засіданні під час розгляду справи відповідача не є достатньою підставою для перегляду заочного рішення. Виходячи з положень норми ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню за умови одночасного існування як вказаної обставини, так і того факту, що докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Заявником у заяві про перегляд заочного рішення не наведено жодних додаткових даних, які могли бути встановлені судом за умови його явки в судове засідання, та мають істотне значення для правильного вирішення справи, проте не були відомі суду на час ухвалення заочного рішення.

Обґрунтовуючи вимоги про перегляд заочного рішення, заявник в своїй заяві вказує фактично про незгоду з оцінкою судом в рішенні Ленінського районного суду м. Полтави від 25.04.2017 року доказів, які були надані позивачем на обґрунтування позовних вимог. Заява не містить посилання на нові докази, які судом не досліджувались, проте мають значення для правильного вирішення спору. Незгода з оцінкою доказів, яким надано у рішенні суду, про перегляд якого ставить питання ОСОБА_2 , може бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному порядку. Вказані обставини не можуть бути визнані підставою для скасування заочного рішення відповідно до положень ст. 288 ЦПК України.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування заочного рішення, передбачених в ст. 288 ЦПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 287-288 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення задовольнти.

Поновити ОСОБА_7 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишити без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_2 , що заочне рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 25.04.2017 року може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та не може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Повний текст ухвали складений 14.01.2022 року.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Є. В. Парахіна