_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/12/22
Провадження № 2-з/947/290/22
УХВАЛА
11.01.2022 року Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого - судді Огренич І.В.
при секретарі - Грабовій Т.П.,
ВСТАНОВИЛА:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Алькор-Кепітал» про скасування рішення про державну реєстрацію речового права.
Одночасно представник позивача - адвокат Слободяник О.І. надав до суду заяву про забезпечення позову та просить суд накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Алькор-Кепітал» (ідентифікаційний код 42500447) та заборонити суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, у тому числі нотаріусам вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно квартири АДРЕСА_3 , яка належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Алькор-Кепітал» (ідентифікаційний код 42500447).
При цьому представник позивача посилається на те, що обґрунтовуючи позов, ОСОБА_1 посилається на те, що державна реєстрація права власності на його квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 77.7 кв.м. за ТОВ «Фінансова компанія «Алькор-Кепітал» проведена з порушенням вимог Закону України «Про іпотеку», Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 та положень іпотечного договору від 29.01.2007 року. На квартиру позивача не може бути здійснено примусове стягнення відповідно до положень Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті»; вимогу про усуненню порушення за кредитним договором ОСОБА_1 відповідач не направляв; державна реєстрація права власності відповідача проведена не за місцезнаходженням нерухомого майна. Враховуючи наведені обставини, по справі існує обґрунтована необхідність вжити заходи забезпечення позову для попередження подальшого відчуження ТОВ «ФК «Алькор-Кепітал» квартири позивача чи вчинення відносно неї будь-яких інших правочинів на користь третіх осіб, що призведе до неможливості виконання рішення суду та відновлення права власності позивача на квартиру, у випадку задоволення судом позовних вимог, а тому вони вимушені звернутись до суду з даною заявою.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Згідно ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Особа, яка подала заяву про забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо пов`язані з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.
В даному випадку суддя приходить до висновку, що наданих представником позивача доказів недостатньо для розгляду заяви для забезпечення позову, що свідчить про неврахування заявником необхідності забезпечення розумного балансу інтересів сторін.
При таких обставинах, надавши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог щодо забезпечення позову та,враховуючи положення ч. 3 ст.150 ЦПК України, згідно якої заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими вимогами, суд вважає, що заява підлягає розгляду у судовому засіданні з викликом сторін.
Відповідно до ч. 4 ст. 153 ЦПК України у виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.
Керуючись ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Заяву представника позивача - адвоката Слободяника О.І. про забезпечення позову призначити до розгляду в судовому засіданні на 22 лютого 2022 року о 10 годині 00 хвилин.
В судове засідання викликати учасників судового розгляду.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Огренич І. В.