2/953/5017/21
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" січня 2022 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Губська Я.В., отримавши цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) (м.Харків вул. Студентська 5/4), Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) (м.Харкі вул. Москалівська 58) про скасування арешту, накладеного на нерухоме майно,-

ВСТАНОВИВ:

29.12.2021 року до Київського районного суду м.Харкова надійшла зазначена цивільна справа, яка розподілена в провадження судді Губської Я.В.

Дослідивши позовну заяву встановлено, що даний позов не відповідає вимогам ст.175 та ст.177 ЦПК України з наступних підстав.

Згідно ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

В поданій до суду позовній заяві, всупереч вимогам ст. 175 ЦПК України не зазначено: ціну позову, зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів, відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви, ; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Як вбачається з позовної заяви: позивачем не конкретизовані заявлені вимоги, зокрема не зазначено з якого саме майна необхідно зняти арешт, місцезнаходження цього майна.

Також, відповідно до ч.5 ст.177ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно ч. 2 ст. 30 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном. На цьому наголосив Верховний Суд у справі № 910/6644/18.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 ЦК України, до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 вказується, що «позови про зняття арешту з нерухомого майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини (виключна підсудність)».

Однак, при вивчені матеріалів наданих суду, судом не встановлено: на яке саме майно накладено арешт та його місцезнаходження, а оскільки прохальні вимоги позивача є не чіткими, суд не може встановити чи вірно звернувся позивач з вказаною вимогою про скасування арешту майна, за правилами територіальної підсудності.

Таким чином, з метою запобігання порушення норм щодо територіальної юрисдикції (підсудності), суд звертає увагу позивача, що є необхідність в уточненні позовних вимог, щодо зняття арешту, а саме необхідно чітко зазначити, з чого саме просить зняти арешт позивач та надати відповідні докази.

Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачеві, що позивач є боржником у виконавчому провадженні, він не може пред`являти позов про зняття арешту з майна, оскільки законом у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту, а саме: оскарження боржником рішення, дій, бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Так, відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження».

Отже, враховуючи, що позивач є боржником у виконавчому провадженні, він не може пред`являти позов про зняття арешту з майна, оскільки законом у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту, а саме: оскарження боржником рішення, дій, бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, а, оскільки арешт майна боржника накладено у виконавчому провадженні з метою забезпечення виконання судового рішення, а тому він не може виступати позивачем у даній справі і така справа не підлягає розгляду в позовному провадженні. Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 24.05.2021 р. у справі № 712/12136/18, від 20.04.2021 р. у справі № 522/15310/19.

Таким чином, позивачеві необхідно обґрунтувати звернення до суду з вказаною вимогою про скасування арешту майна у позовному провадженню.

Крім того, суд зазначає, що позивачем не зазначено обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги щодо підсудності справи саме Київському районному суду м.Харкова, а також позивачем не долучено доказів належності йому майна, з якого він просить зняти арешт.

Також позивачем не долучено постанову державного виконавця, яким накладено арешт на нерухоме майно, з зазначенням інформації, а саме: об`єкт нерухомого майна, тип державної реєстрації, вид державної реєстрації, тип суб`єкта речового права, адреса об`єкта нерухомого майна.

Також суд звертає увагу, що відповідачем у справах за позовами про звільнення майна з-під арешту є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних правовідносин щодо такого майна (пункти 39, 62 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 905/386/18 (провадження № 12-85гс19), а тому позивачу слід уточнити коло всіх учасників по справі, який стосується та може стосуватись предмет позову.

Враховуючи вищевикладене, заява ОСОБА_1 відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення її недоліків.

Вказані недоліки перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у справі.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві, що встановлено положеннями частини 3 ст. 185 ЦПК України.

Керуючись ст. 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) (м.Харків вул. Студентська 5/4), Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) (м.Харкі вул. Москалівська 58) про скасування арешту, накладеного на нерухоме майно- залишити без руху та надати строк для усунення зазначених недоліків протягом 10 діб з моменту отримання позивачем зазначеної копії ухвали, роз`яснивши, що у разі невиконання вищевказаних вимог у встановлений суддею строк позовна заява буде вважатися неподаною та повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Губська Я.В.