Провадження № 2/537/225/2022
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.01.2022 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючої судді Зоріної Д.О., за участю секретаря Савічевої М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт фінанс», за участю третіх осіб: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича, приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича,
про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -
19 листопада 2021 року до Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області з Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області надійшли матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «Еліт фінанс», за участю третіх осіб: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника В.Л., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, - для розгляду на підставі ухвали від 10 листопада 2021 року.
Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 14 грудня 2021 року вжито заходи забезпечення позову у виді зупинення стягнення за спірним виконавчим написом.
Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 14 грудня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, однак надав заяву, згідно якої просив суд розглянути справу без його участі та вказав? що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
В судове засідання представник відповідача ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що вбачається зі змісту рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, не надав суду пояснень про причини неявки, відзив на позовну заяву не надавав.
Третя особа, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, не надав суду пояснень про причини неявки.
Третя особа, приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипник В.Л., в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що вбачається зі змісту рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, не надав суду пояснень про причини неявки, пояснень щодо позовної заяви не надавав.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 280 Цивільного процесуального Кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторони позивача, відповідача, а також третіх осіб на підставі письмових матеріалів справи, оскільки відповідач та треті особи повідомлялись належним чином про дату, час та місце слухання справи, відповідач не повідомив суд про причини неявки, ним не подано відзив.
Суд, із врахуванням думки позивача, викладеній в його письмовій заяві, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступних висновків.
Стаття 55 Конституції України передбачає, що права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, інтересів.
Гарантоване право кожного подати будь-який позов до суду, що стосується його цивільних прав і обов`язків, передбачений пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно до статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно змісту оспорюваного виконавчого напису, 23 лютого 2021 року Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК Форт» було відступлено Товариству з обмеженою відповідальністю «ФК «Еліт Фінанс» на підставі Договору факторингу №01-23-02/21, а Товариству з обмеженою відповідальністю «ФК Форт» в свою чергу Акціонерним товариством «Альфа - Банк» на підставі Договору факторингу №1 від 22 лютого 2021 року, відступлено право вимоги за договором №500819284 від 22 липня 2019 року, укладеного між ОСОБА_1 та АТ «Альфа - Банк».
На підставі вказаного виконавчого напису 03 серпня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Скрипником В.Л. відкрито виконавче провадження ВП №66362327, в межах якого: 03 серпня 2021 року винесено постанову про стягнення з боржника ОСОБА_1 основної винагороди в сумі 5 896 грн. 11 коп.; 03 серпня 2021 року винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження; 06 вересня 2021 року винесено постанову про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження; 04 серпня 2021 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.
Згідно зі статтею 18 Цивільного кодексу України, а також статтями 87, 88 Закону України «Про нотаріат» №3425-ХІІ від 02 вересня 1993 року, вчинення виконавчого напису - це форма захисту цивільних прав кредитора, нотаріусом, за допомогою спрощеної, позасудової процедури, яка полягає у вчиненні на боргових документах напису про стягнення грошей або витребування майна на користь кредитора, за наявності між боржником і кредитором правовідносин, які визначаються Кабінетом Міністрів України шляхом встановлення переліку документів, що підтверджують ці правовідносини.
Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», а також постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №622, якою Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин» та включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Судом встановлено, що спірний виконавчий напис виданий на підставі пункту 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.
Так, у своїй постанові від 27 березня 2019 року по справі № 137/1666/16-ц, провадження № 14-84цс19, Верховний Суд вказує, що для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 Цивільного кодексу України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.
З наявних матеріалів справи неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису боржник ОСОБА_1 мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, чи було дотримано нотаріусом законодавчо встановлених вимог щодо вчинення виконавчого напису.
Також судом не встановлено факт отримання позивачем повідомлення про наявність заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення виконавчого напису.
Окрім того, в матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення позичальника за кредитним договором - ОСОБА_1 щодо відступлення первісним кредитором, АТ «Альфа - Банк», права вимоги за кредитним договором №500819284 від 22 липня 2019 року.
Відповідачем, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача.
Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів є: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Згідно статті 12 та статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
За таких обставин, оскільки відповідачем не надано жодних достовірних доказів та підтверджень того, що нотаріусом опорюваний виконавчий напис було вчинено правомірно, з дотриманням встановлених чинним законодавством вимог, не підтверджена безспірність стягуваної заборгованості, водночас відповідач ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», будучи достовірно обізнаним про наявність в провадженні суду даної справи, відзиву, заперечень, доводів щодо позову не надав, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із чим позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі.
На підставі положень статті 141 Цивільного процесуального кодексу України та оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду із позовом на підставі пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (зі змінами), оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» в дохід держави судового збору в розмірі 992 грн. 40 коп.
Керуючись статтями 5, 10, 13, 19, 51, 76, 77, 81, 133, 141, 259, 263, 264, 265, 280, 281, 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд -
Стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп. в дохід держави.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його оголошення.
Суддя Д.О. Зоріна