Справа № 156/1089/21
Провадження № 2/156/76/22
Рядок статзвіту № 9
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

17 січня 2022 року смт Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Федечко М.О.,

за участю секретаря судового засідання Салатюк Г.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження в залі суду смт. Іваничі цивільну справу № 156/1089/21 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Поромівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна в порядку спадкування за законом по 1/4 частини,

учасники справи:

позивачі - не з`явилися,

представник позивачів ОСОБА_5 - не з`явилася,

представник відповідача Поромівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області - не з`явився;

в с т а н о в и в :

І. Суть спору

Представник позивачів ОСОБА_5 звернулася до суду із зазначеним позовом покликаючись на те, що житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами АДРЕСА_1 , належав чоловіку та батьку позивачів відповідно - ОСОБА_3 , однак право власності на зазначений житловий будинок ним зареєстровано не було.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер і після його смерті відкрилась спадщина, часом відкриття якої є його день смерті. За життя спадкодавець заповіту не склав, спадщина відкрилась за законом. До складу спадщини ввійшли всі права та обов`язки померлого, що належали йому на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, в тому числі майнові права на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивачі в установленому законом порядку прийняли спадщину за законом, як спадкоємці першої черги, в рівних долях - по 1/4 частини кожному. Будь-які інші особи, що належали б до спадкоємців, які здійснюють спадкування за законом чи заповітом, які б звернулися протягом строку для прийняття спадщини із відповідними заяви до нотаріуса, відсутні. Однак, оформити свої спадкові права щодо спірного об`єкта через нотаріальну контору у позивачів немає можливості в зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності померлого на вказаний вище житловий будинок.

З огляду на наведене, просить суд ухвалити рішення, яким визнати за кожним з позивачів право власності на 1/4 частину житлового будинку з надвірними господарсько-побутовими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3

ІІ . Позиція учасників справи

У матеріалах справи міститься заява представника позивачів про проведення розгляду справи без її участі, підтримання позовних вимог та прохання задовольнити позов.

17.01.2022 року від сільського голови Поромівської сільської ради Савчука О. надійшла заява, згідно якої просив розгляд справи проводити без участі представника, позовні вимоги визав у повному обсязі.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

Ухвалою від 14.12.2021 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 17.01.2021 року.

Належним чином повідомлені про дату, час та місце підготовчого судового засідання учасники справи в таке не з`явилися.

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Випадки відкладення розгляду справи відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно зі ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що у відповідності до вимог ст.ст. 200, 206 ЦПК України у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову у підготовчому судовому засіданні.

ІV. Обставини справи, встановлені судом

Згідно витягу з погосподарської книги № 34 за 1991-1995 рік Поромівської сільської ради Іваничівського району по особовому рахунку № НОМЕР_1 житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 . Рік побудови будівлі 1970 (а.с.26, 35-38).

Згідно витягу з погосподарської книги № 7 за 2011-2015 рік Поромівської сільської ради Іваничівського району по особовому рахунку № НОМЕР_2 житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить померлому ОСОБА_3 . Рік побудови будівлі 1970 (а.с.27, 29-34).

За відомостями погосподарської книги № 7 за 2011-2015 рік Поромівської сільської ради Іваничівського району для будівництва, обслуговування спірного житлового будинку, господарських будівель була відведена земельна ділянка площею 0,1500 га (а.с.33).

Рішенням Поромівської сільської ради Іваничівського району від 22.10.1993 року № 18 ОСОБА_3 було передано у приватну власність земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,12 га (а.с.62).

ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилась спадщина внаслідок смерті ОСОБА_3 ,, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 16.04.2012 року (а.с.24), до складу якої увійшов житловий будинок з надвірними господарсько-побутовими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , на який відсутні правовстановлюючі документи.

Спадкодавець заповіту не залишив, тому спадкування після смерті ОСОБА_3 здійснюється за законом.

Останнім місцем проживання ОСОБА_3 був буд. АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Поромівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області № 357 від 18.03.2021 року (а.с.25).

Відповідно до довідки Поромівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області від 22.04.2021 року № 453/01-14 на день смерті ОСОБА_3 у будинку були зареєстровані позивачі по справі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_6 (а.с.28).

Матеріалами справи підтверджується, що позивачка ОСОБА_1 є дружиною спадкодавця ОСОБА_3 (а.с.19), позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є синами спадкодавця (а.с.20,21), а позивачка ОСОБА_4 є дочкою ОСОБА_3 (а.с.22), прізвище якої було змінено у зв`язку із укладенням 30.01.2018 року шлюбу із ОСОБА_7 (а.с.23).

Позивачі в силу вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняли спадщину після смерті померлого ОСОБА_3 так, як проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і протягом встановленого законом шестимісячного строку, що передбачений ч. 1 ст. 1270 ЦК України, не заявили про відмову від даної спадщини.

В той же час, через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спірний житловий будинок позивачі не можуть в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права, що підтверджується постановами державного нотаріуса Іваничівського районного нотаріального округу Волинської області Кононенко Л.С. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.09.2021 року (а.с. 61).

У зв`язку із вищевказаним представник позивачів звернулася до суду із зазначеним позовом.

V. Застосоване судом законодавство

В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Стаття 41 Конституції України наголошує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Згідно із частиною 1 статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (стаття 317 ЦК України).

Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно ст.16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права.

Так, відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом).

У відповідності до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України).

Практика Верхового Суду України (п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Особливості державної реєстрації прав на об`єкти нерухомого майна, що були закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, визначено статтею 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються:

1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою;

2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав.

Частиною другою статті 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, проведення технічної інвентаризації щодо зазначених об`єктів нерухомості є необов`язковим.

Громадяни, які збудували житлові будинки до 05 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності.

Технічну інвентаризацію нерухомого майна в сільській місцевості розпочато згідно з Правилами державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженими наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству № 56 від 13 грудня 1995 року, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 19 січня 1996 року за № 31/1056. Облік такого майна здійснювався виключно за погосподарськими книгами сільських рад.

Здійснення державної реєстрації права власності на житлові будинки, споруди на час закінчення будівництва спірного житлового будинку (1970 рік) регулювалося підзаконними нормативними актами, зокрема, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56. Згідно з пунктом 6 цієї Інструкції не підлягають реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані.

Підстави набуття права власності на житловий будинок, споруди та належність цього майна особі визначаються законодавством, чинним на час набуття права власності.

Виходячи з наведеного, підтвердженням належності жилого будинку (його частини) певній особі є запис в погосподарських книгах, ведення яких на той час передбачалось наказами Центрального статистичного управління СРСР і було обов`язковим.

Виникнення права власності на жилі будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права чи від прийняття об`єкта до експлуатації.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду в складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, наведеною у постанові від 26 червня 2019 року в справі № 620/480/17 (провадження № 61-45455св18).

Судова практика, що склалась після зміни законодавства в частині реєстрації прав власності на нерухоме майно в сільській місцевості, стала на захист прав власників такого майна та їх спадкоємців. Так, згідно з Інформаційним листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем.

Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Суди обґрунтовано задовольняють позови спадкоємців про визнання за ними права власності на житловий будинок при поданні документів щодо права користування або права власності на земельну ділянку, на якій розташовано житловий будинок, висновку БТІ або сертифікату відповідності, виписки з погосподарської книги сільської ради щодо належності будинку, а також наявних рішень про видачу спадкодавцю свідоцтва про право власності на будинок, яке він не отримав.

VI. Висновки суду

При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, підлягають з`ясуванню та оцінюються судом записи у погосподарських книгах, ухвалені органами місцевого самоврядування рішення про оформлення права власності громадян на будинки, технічний паспорт на будівлі, документи про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо.

Судом установлено, що ОСОБА_2 за життя, відповідно до вимог чинного на той час законодавства, набув право власності на жилий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 , оскільки згідно запису у погосподарській книзі № 7 за 2011-2015 рік Поромівської сільської ради Іваничівського району по особовому рахунку № НОМЕР_2 житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами 1970 року побудови, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить померлому ОСОБА_3 .

З врахуванням викладеного, зокрема того, що судом достовірно встановлено, що позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 є спадкоємцями за законом спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті спадкодавця ОСОБА_3 ; вони у передбачений законом спосіб прийняли дану спадщину; інших спадкоємців, які б у встановлені законом строки вчинили дії щодо прийняття спадщини судом не встановлено; до складу спадщини спадкодавця ОСОБА_3 входить спірний житловий будинок з надвірними господарсько-побутовими будівлями та спорудами, однак право власності на такий не було зареєстровано у встановленому законом порядку, внаслідок чого відсутні оригінали правовстановлюючих документів на вказане майно, суд дійшов висновку, що обраний позивачами спосіб захисту своїх порушених прав, як визнання за ними права власності на спадкове майно є таким, що відповідає характеру спірних правовідносин сторін та характеру самих порушених прав позивача, а тому може бути застосований судом.

З огляду на наведені положення закону, виходячи із меж заявлених позовних вимог та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд вважає, що наявні правові підстави для задоволення позову в повному обсязі та визнання за кожним з позивачів права власності на 1/4 частину спірного житлового будинку з надвірними господарсько-побутовими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .

VII. Судові витрати

Виходячи з вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати слід віднести за рахунок позивачів.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Поромівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна в порядку спадкування за законом по 1/4 частини - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину житлового будинку з надвірними господарсько-побутовими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 у порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частину житлового будинку з надвірними господарсько-побутовими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 у порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 .

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/4 частину житлового будинку з надвірними господарсько-побутовими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 у порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 .

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/4 частину житлового будинку з надвірними господарсько-побутовими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 у порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 .

Судові витрати по справі залишити за позивачами.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо сторін та учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;

Позивач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ;

Представник позивачів: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_8 , адреса: АДРЕСА_4 ;

Відповідач: Поромівська сільська рада Володимир-Волинського району Волинської області, , місцезнаходження: вул. Центральна, 1б, с. Поромів Володимир-Волинський р-н, Волинська обл.

Суддя М.О.Федечко