Справа № 419/1187/21
Провадження № 22-ц/810/989/21
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 січня 2022 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коновалової В.А.,

суддів: Луганської В.М., Кострицького В.В.,

за участю секретаря судового засідання Кузьменко А.О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Новоайдарська селищна рада,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Новоайдарського районного суду Луганської області від 12 жовтня 2021 року, ухвалене у складі судді Глазкової Ю.О. в смт Новоайдар Луганської області,

за позовною заявою ОСОБА_1 до Новоайдарської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до Новоайдарської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, в обґрунтування якої зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 залишив заповіт, яким все своє майно

заповів позивачу. ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом та в установлений законом строк прийняв спадщину.

Після смерті батька ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Карпенко В.М. з метою прийняття спадщини, на що отримав роз`яснення, що згідно довідки-характеристики на житловий будинок, виданої Новоайдарським районним комунальним підприємством технічної інвентаризації № 328 від 22 грудня 2020 року на прибудову літера «а6», гараж літера «Г» не надані дозвільні документи.

За життя ОСОБА_2 не оформив права власності на самовільно збудоване майно, тому позивач не має можливості оформити спадщину.

Позивач просив визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий одноповерховий будинок з прибудовами (житловий будинок (літера А1Ж а, а1, а2, а4-а6), загальною площею 117,5 кв.м, (у тому числі житлова площа 47,9 кв.м), з комунікаціями, господарськими будівлями та спорудами: сарай (літера Б), сарай (літера В), сарай (літера К), навіс (літера М), навіс (літера Н), гараж (літера Г), погріб (літера П), погріб (літера Р), літній душ (літера Т), убиральня (літера У), ворота № 5, № 6, огорожа № 7, колодязь № 8, зливна яма № НОМЕР_1 , розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області від 12 жовтня 2021 року позов ОСОБА_1 до Новоайдарської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом задоволено частково. Визнано за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами (А1Жа-а 5, сарай «Б», сарай «В», навіс «Н», погріб «П», навіс «М», убиральня «У», сарай «К», ворота 1, огорожа, 2, огорожа, 3, огорожа, 4, колодязь «К», зливна яма «С») АДРЕСА_1 , що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_2 зареєстрований за ОСОБА_2 за № 138 від 18 жовтня 2008 року. У задоволенні позовної вимоги про визнання права власності на прибудову «А6» та гаража «Г» житлового будинку АДРЕСА_1 у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовлено.

Суд першої інстанції обґрунтував рішення тим, що спадкодавець ОСОБА_2 за життя не набув права власності на самочинно збудоване майно, а тому воно не може бути предметом спадкування та переходити до інших осіб спадкоємців у розумінні ст. 1216 ЦК України.

Тому, суд першої інстанції дійшов висновку, що у даному випадку ефективним способом захисту прав позивача є визнання за ним права власності на житловий будинок у порядку спадкування за заповітом після смерті батька, згідно свідоцтва про право на нерухоме майно видане Новоайдарською селищною радою на підставі рішення від 18 вересня 2008 року, що не є перешкодою для отримання спадкоємцем дозвільних документів на самочинне збудоване майно.

Що стосується позовних вимог про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом на прибудову літеру «а6» та гараж літеру «Г», суд першої інстанції дійшов висновку, що вони не підлягають задоволенню, оскільки не належали ОСОБА_2 за життя на праві власності або будь-якому іншому речовому праві.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить частково скасувати рішення Новоайдарського районного суду Луганської області від 12 жовтня 2021 року та ухвалити у відповідній частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначив, що судом першої інстанції було ухвалене рішення, яке фактично позбавляє його права власності на спадкове майно.

За життя батько позивача ОСОБА_2 не оформив відповідного документа, підтверджуючого право власності на самовільно збудоване майно. Однак, згідно вказаної вище довідки - характеристики на житловий будинок, прибудова - літера «а6» була побудована в 2009 році, гараж - літера «Г» в 2008 році, тобто зведені за життя спадкодавця. Самовільно збудовані прибудова та гараж не порушують права інших осіб.

Судом першої інстанції зазначено, що «спірні правовідносини склались між позивачем та Новоайдарською селищною радою з приводу спадкування житлового будинку позивачем, проте суду не надано жодного доказу, що відповідачем порушені, не визнані та оспорені права позивача на спадкове майно». Однак, під час вибору відповідача позивач керувався положеннями п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», в якому вказано, що при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

(2) Позиція інших учасників справи

Ухвалою Луганського апеляційного суду від 16 листопада 2021 року Новоайдарській селищній раді роз`яснювалось право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу, проте відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Копію ухвали про відкриття апеляційного провадження та апеляційну скаргу Новоайдарська селищна рада отримала 19 листопада 2021 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Сторони в судове засідання не з`явилися про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином і в установленому законом порядку, та у відповідності до ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Із тексту апеляційної скарги вбачається, що позивачем рішення суду оскаржується в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання права власності на прибудову «а6» житлового будинку АДРЕСА_1 та гараж «Г» у порядку спадкування за заповітом, а рішення суду в частині задоволення позовних вимог позивачем не оскаржується, тому рішення суду в частині визнання за позивачем права власності у порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами (А1Жа-а 5, сарай «Б», сарай «В», навіс «Н», погріб «П», навіс «М», убиральня «У», сарай «К», ворота 1, огорожа, 2, огорожа, 3, огорожа, 4, колодязь «К», зливна яма «С») АДРЕСА_1 , не є предметом перегляду судом апеляційної інстанції згідно положень ч. 1 ст. 367 ЦПК України та п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку № 12 від 24 жовтня 2008 року.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що спірні правовідносини склались між позивачем та Новоайдарською селищною радою з приводу спадкування житлового будинку позивачем, проте суду не надано жодного доказу, що відповідачем порушені, не визнані та оспорені права позивача на спадкове майно. Спадкодавець ОСОБА_2 за життя не набув права власності на самочинно збудоване майно, а тому воно не може бути предметом спадкування та переходити до інших осіб спадкоємців у розумінні ст. 1216 ЦК України. У даному випадку ефективним способом захисту прав позивача є визнання за ним права власності на житловий будинок у порядку спадкування за заповітом після смерті батька, згідно свідоцтва про право на нерухоме майно видане Новоайдарською селищною радою на підставі рішення від 18 вересня 2008 року, що не є перешкодою для отримання спадкоємцем дозвільних документів на самочинно збудоване майно.

Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини у справі колегія суддів вважає за необхідне в оскаржуваній частині зазначити наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого Новоайдарським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Луганської області 09 лютого 2017 року.

ОСОБА_2 на праві приватної власності належав житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане Новоайдарською селищною радою на підставі рішення від 18 вересня 2008 року.

У зазначеному свідоцтві міститься опис об`єкта: загальна площа 113,9 кв. м;житлова площа 47,6 кв.м; будинок 1978 року побудови, покрівля шифер, дві кухні, чотири житлові кімнати; житловий будинок, А1Жа-а5, 113,9 кв.м; сарай, Б; сарай, В; навіс, Н; погріб, П; навіс, М; убиральня, У; сарай, К; ворота, 1; огорожа, 2; огорожа, 3; огорожа, 4; колодязь, к; зливна яма, с.

Розпорядженням виконавчого комітету Новоайдарської селищної ради № 16 від 16 лютого 2016 року АДРЕСА_1 .

Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , складеного станом на 22 грудня 2020 року, домоволодіння складається з житлового будинку А1Жа-а6, сарай, Б; сарай, В; навіс, Н; погріб, П; погріб, Р; навіс, М; Г, гараж; убиральня, У; сарай, К; літній душ, Т; 5- 10 споруди. Загальна площа будинку складає 117,5 кв.м, житлова 47,9 кв.м.

Згідно довідки характеристики на об`єкт нерухомого майна з матеріалів інвентаризаційної справи Новоайдарського РКПТІ № 328 від 22 грудня 2020 року, станом на 22 грудня 2020 року прибудова «а6» побудована у 2009 році до житлового будинку АДРЕСА_1 у зв`язку з чим, була збільшена загальна площа будинку на 3,6 кв.м та житлова площа на 0,3 кв.м. На прибудову «а6», гараж літера «Г» - дозвільні документи не надані.

За життя ОСОБА_2 склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Новоайдарського районного нотаріального округу Луганської області серії ВКТ №325062 за № 896 від 24 жовтня 2008 року, яким заповідавОСОБА_1 , на випадок своєї смертіусе його майно, права та обов`язки, які йому належать на момент складання цього заповіту, а також ті права та обов`язки та майно, які можуть належати йому в майбутньому, включаючи внески до банківських установ з відповідними компенсаціями по них, та все майно, де б воно не знаходилось і з чого не складалось, а також все те, що буде належати на день його смерті і на що він за законом матиме право.

Отже, за заповітом спадкоємцем призначено ОСОБА_1 , який є сином ОСОБА_2 .

Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною першою статті 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до частин третьої, п`ятої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України).

Частиною 1 статті 1273 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 2 статті 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

В частині 2 ст. 1275 ЦК України передбачено, якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну.

Після смерті ОСОБА_2 приватним нотаріусом Новоайдарського районного нотаріального округу Карпенко В.М. заведено спадкову справу за № 108/2017 від 03 серпня 2017 року.

Із матеріалів спадкової справи вбачається, що 03 серпня 2017 року ОСОБА_3 подала приватному нотаріусу Новоайдарського районного нотаріального округу Карпенко В.М. заяву про відмову від прийняття обов`язкової частки у спадщині після померлого чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . У заяві ОСОБА_3 повідомляла, що усвідомлює значення своїх дій та має можливість ними керувати, розуміючи обставини, які мають для неї істотне значення, без застосування до неї фізичного чи психологічного тиску з боку інших осіб, за своєю справжньою волею відмовляється від прийняття обов`язкової частки у спадщини після смерті свого чоловіка ОСОБА_2 . Зміст ст. 60 Сімейного кодексу України їй нотаріусом роз`яснено, на отримання свідоцтва на частку в спільному майні подружжя не претендує. Спадкове майно, яке належить померлому чоловіку ОСОБА_2 , є його особистою приватною власністю.

Згідно копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 ОСОБА_2 та ОСОБА_4 21 вересня 1974 року зареєстрували шлюб.

Із довідки виконавчого комітету Новоайдарської селищної ради № 91 від 13 серпня 2017 року вбачається, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 проживав і був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , склад сім`ї: дружина ОСОБА_3 , 1955 року народження та син ОСОБА_1 , 1980 року народження.

ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом, постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, тому у відповідності до ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину.

Оскільки ОСОБА_3 , як спадкоємець першої черги за законом, відмовилася від прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_2 , то її обов`язкова частка у спадщині, яку вона мала право прийняти, перейшла до спадкоємця за законом першої черги, яку прийняв - ОСОБА_1 .

Приватним нотаріусом Новоайдарського районного нотаріального округу Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Карпенко В.М. листом за вих. № 264/01-16 від 14 травня 2021 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 після померлого ОСОБА_2 у зв`язку з тим, що згідно довідки характеристики на житловий будинок, виданої Новоайдарським РКПТІ 22.12.2020 за № 328 на прибудову літера «а6», гараж- літера «Г» не надано дозвільні документи.

Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права.

Звертаючись до суду із позовом про визання права власності на житловий будинок з прибудовами, в тому числі на прибудову - літера «а6», гараж літера «Г», в порядку спадкування позивачем зазначалось, що за життя ОСОБА_2 не оформив відповідного документа, підтверджуючого права власності на самочинно збудоване майно: прибудову - літера «а6», гараж літера «Г», що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , тому позивач не має можливості оформити спадщину після померлого ОСОБА_2 .

Отже предметом спору, є визнання права власності на житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами, в тому числі на самочинно здійснену прибудову - літера «а6», гараж літера «Г», та спадкодавцем не було вирішено питання щодо їх узаконення.

Відповідно до частини першої-другої статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Отже самочинно збудоване нерухоме майно не є об`єктом права власності.

Верховний Суд України у постанові від 04 грудня 2013 року у справі № 6-130цс13 сформулював правову позицію згідно з якою у розумінні частини першої статті 376 ЦК України самочинним будівництвом є не тільки новостворений об`єкт, а і об`єкт нерухомості, який виник в результаті реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови уже існуючого об`єкта, здійснених без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, наданого органами архітектурно-будівельного контролю, оскільки в результаті таких дій об`єкт втрачає тотожність з тим, на який власником (власниками) отримано право власності.

В постанові від 06 березня 2019 року у справі № 361/4685/17 Верховний Суд зауважив, що норма частини першої статті 376 ЦК України застосовується також і до випадків самочинної реконструкції об`єкта нерухомості, у результаті якої він набуває нових якісних характеристик.

Відповідно до відомчих будівельних норм - ВСН 61-89(р) «Реконструкция и капитальный ремонт жилых домов. Нормы проектирования», які застосовувались в Україні до 01 січня 2010 року: реконструкція житлового будинку це комплекс будівельних робіт та організаційно-технічних заходів, пов`язаних зі зміною основних техніко-економічних показників житлового будинку (кількості і площі квартир, будівельного обсягу та загальної площі будинку) або його призначення і здійснюються з метою поліпшення умов проживання та приведення експлуатаційних показників житлового будинку до рівня сучасних вимог. Реконструкція житлового будинку може включати: зміну планування приміщень, зведення надбудов, вбудов, прибудов, а при наявності обґрунтувань - часткове розбирання будівлі; підвищення рівня інженерного обладнання, включаючи зовнішні мережі (крім магістральних); заміну зношених та морально застарілих конструкцій та інженерного обладнання на сучасні, більш надійні і ефективні, що поліпшують експлуатаційні показники житлового будинку; поліпшення архітектурної виразності будівлі, а також благоустрій прилеглої території.

Згідно довідки характеристики на об`єкт нерухомого майна з матеріалів інвентаризаційної справи Новоайдарського РКПТІ № 328 від 22 грудня 2020 року, станом на 22 грудня 2020 року прибудова «а6» побудована у 2009 році до житлового будинку АДРЕСА_1 у зв`язку з чим, була збільшена загальна площа будинку на 3,6 та житлова площа на 0,3 кв.м. На прибудову «а6», гараж літера «Г» - дозвільні документи не надані.

Зазначені вище обставини свідчать про те, що житловий будинок набутий у власністьОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 18 жовтня 2008 року зазнав реконструкції внаслідок здійснення прибудови до будинку в 2009 році, яка вплинула на його технічні характеристики, зокрема загальна площа будинку збільшилась, створено нове приміщення в будинку, змінилась як площа забудови так і геометричні розміри будинку.

При цьому вказана прибудова не є окремо розташованим об`єктом, а пов`язана із будинком спільними капітальними стінами, дахом, та стала його невід`ємною частиною.

Таким чином, самочинно збудовані спорудиприбудова - літера «а6», гараж літера «Г», які споруджені у 2009 році та 2008 році відповідно не є об`єктом права власності, тому до складу спадщини після смерті ОСОБА_2 не входять.

Відповідно до пунктів 7, 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво (частина перша статті 376 ЦК України), до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва. Якщо будівництво здійснювалося згідно з законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що приймаючи до уваги зазначені вище обставини позивач не позбавлений права звернутись до суду з позовом про визнання права забудовника після смерті спадкодавця при наявності певних умов, передбачених нормами діючого законодавства.

Щодо суті апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Щодо судових витрат

Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, то судові витрати понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 384 ЦПК України, Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Новоайдарського районного суду Луганської області від 12 жовтня 2021 року в оскаржуваній частині залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 14 січня 2022 року.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді В.В. Кострицький

В.М. Луганська