Провадження № 2/161/1263/22
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.01.2022 Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі: головуючого - судді Пушкарчук В.П

з участю секретаря судового засідання - Фурман Ю.В.

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

представника відповідача - ОСОБА_4

представника відповідача - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку клопотання представника відповідача ОСОБА_5 про закриття провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Волинської області Іванюк Марина Василівна, про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання договору недійсним в частині позовних вимог щодо встановлення факту проживання однією сім`єюта визнання квартири об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Луцького міськрайонного суду Волинської області перебуває вищезазначена цивільна справа.

У судовому засіданні представником відповідача ОСОБА_5 було заявлено клопотання про закриття провадження у справі в частині позовних вимог щодо встановлення факту проживання однією сім`єюта визнання квартири об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Вказав, що позивач не зазначає яким чином відповідачем ОСОБА_3 порушено права позивача в частині позовних вимог щодо встановлення факту їх проживання з позивачкою у справі ОСОБА_1 у відповідний період та в частині позовних вимог щодо визнання квартири об`єктом спільного майна подружжя. Разом з тим, зазначив, що відповідач ОСОБА_3 в ході розгляду справи визнав позовні вимоги в даній частині, а тому дана обставина свідчить про відсутність між останнім та позивачкою предмету спору з цього приводу. Крім того, такі дії вказаних сторін свідчать про зловживання ними своїми процесуальними правами та, ймовірно, свідчать про штучний характер спору. Просив клопотання задовольнити.

Інші учасники справи заперечували щодо заявленого клопотання.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Як на підставу для закриття провадження за позовними вимогами про встановлення факту проживання однією сім`єю в порядку п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, представник ОСОБА_6. посилається на факт визнання відповідачем спору у даній частині, що на його переконання свідчить про відсутність предмету спору.

У своїй постанові від 13.05.2020 року у справі № 686/20582/19-ц Суд касаційної інстанції роз`яснив, що логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб. Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Разом з тим, правовий спір - це юридичний конфлікт між учасниками правовідносин, у якому кожен з учасників правовідносин захищає свої суб`єктивні права.

Правові спори виникають внаслідок порушення суб`єктивних прав у результаті протиправних дій, а також у разі невизнання або оспорювання суб`єктивних прав.

Попередження та вирішення правових спорів здійснюється шляхом використання передбачених законом можливостей (інструментів) захисту суб`єктивних прав.

На переконання суду, сам по собі факт визнання відповідачем ОСОБА_3 позовних вимог в частині встановлення факту проживання однією сім`єю жодним чином не свідчить про відсутність між сторонами спору з данного приводу.

Вищенаведене також співвідноситься із положенням ч. 4 ст. 206 ЦПК України в якому зазначено, щоу разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

При цьому, визнання відповідачем позову не є безумовною підставою для його задоволення.

В силу приписів Глави 5 «Докази та доказування» встановлення факту спільного проживання однією сім`єю є предметом доказування в суді, яке має грунтуватися на підставі належних, допустимих, достовірних та достатніх доказах як кожного окремо, так і у їх сукупності та взаємозв`язку.

Відтак, визнання відповідачем заявлених позовних вимог не свідчить про відсутність між сторонами спору, проте така обставина, за умови обгрунтованості позовних вимог, врахувується судом при постановленні судового рішення та навпаки, у разі необгрунтовуваності позову може стати підставою для її відхилення.

У свою чергу суд зауважує, що нормами чинного законодавства України не врегульовано порядку документального оформлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки в іншому, аніж у позасудовому порядку, а тому усне визнання відповідачем відповідного факту не матиме жодної юридичної сили та не створюватиме будь-яких правових наслідків.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про відсутність підстав для закриття провадження у справі в частині позовних вимог щодо встановлення факту проживання однією сім`єюта визнання квартири об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 43, 44, 255, 263 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання представника відповідача ОСОБА_5 про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Волинської області Іванюк Марина Василівна, про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання договору недійсним в частині позовних вимог щодо встановлення факту проживання однією сім`єюта визнання квартири об`єктом права спільної сумісної власності подружжя- залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області В. П. Пушкарчук