Постанова

Іменем України

12 січня 2022 року

місто Київ

справа № 673/1280/20

провадження № 61-1068св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В.,

учасники справи:

заявник - Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України»,

заінтересована особа - ОСОБА_1 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмельницького апеляційного суду від 29 грудня 2020 року у складі колегії суддів: Купельського А. В., Янчук Т. О., Ярмолюка О. І.,

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Стислий виклад позиції заявника

Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України»

(далі - АТ «Державний експортно-імпортний банк України», Банк) ужовтні 2020 року звернулося до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа Деражнянського районного суду Хмельницької області від 04 листопада 2009 року № 2-425/2009 щодо стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 6 307, 16 дол. США та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Заява обґрунтовувалася тим, що оригінал виконавчого листа був втрачений під час його пересилання між різними відділами виконавчої служби, що призвело до порушення строку пред`явлення його до виконання. При цьому такий строк пропущений не з вини Банку, оскільки протягом усього часу після пред`явлення виконавчого листа для примусового виконання до відділу виконавчої служби Банк офіційно отримував інформацію щодо виконавчих дій, а стягнуті з боржника грошові кошти періодично надходили на рахунки банку у період 2014-2018 років. Про втрату виконавчого листа щодо стягнення коштів у розмірі 6 307, 16 дол. США банку стало відомо лише 01 липня 2020 року з відповіді виконавчої служби на запит Банку щодо стану виконавчого провадження.

Також відповідно до листа Деражнянського районного відділу державної виконавчої служби від 20 липня 2020 року у виконавчому провадженні № 19091521 щодо стягнення з ОСОБА_1 коштів у розмірі 6 307, 16 дол. США 31 грудня 2010 року ухвалено постанову про закінчення виконавчого провадження та направлено для подальшого виконання до Першого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницького.

На переконання заявника, зазначені обставини свідчать про втрату виконавчого листа щодо стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 6 307, 16 дол. США та наявність підстав для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Стислий виклад позиції боржника

ОСОБА_1 просила відмовити у задоволенні заяви АТ «Державний експортно-імпортний банк України», оскільки заявником не надано доказів на підтвердження втрати виконавчого листа та існування об`єктивних перешкод, непереборних обставин, які унеможливлювали для стягувача звернутися до виконавчої служби до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, тобто не надано доказів поважності причин пропущення цього процесуального строку.

Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Ухвалою Деражнянського районного суду Хмельницької області від 09 листопада 2020 року заяву АТ «Державний експортно-імпортний банк України» залишено без задоволення.

Суд першої інстанції встановив, що заяву про видачу дубліката виконавчого листа подано поза межами строку його пред`явлення до виконання, доказів на підтвердження втрати виконавчого листа та поважності причин для поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання заявником не надано.

Дослідивши листи Першого відділу державної виконавчої служби у м. Хмельницькому від 01 липня 2020 року та Деражнянського районного відділу державної виконавчої служби від 20 липня 2020 року, суд першої інстанції зробив висновок, що зміст зазначених листів не може слугувати беззаперечним доказом на підтвердження втрати виконавчого документа про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (далі - ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України») заборгованості у розмірі 6 307, 16 дол. США, оскільки такі не містять посилання на відомості про втрату виконавчого документа та доказів пересилання виконавчого листа між різними виконавчими службами.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 29 грудня 2020 року скасовано ухвалу Деражнянського районного суду Хмельницької області від 09 листопада 2020 року, ухвалено нове рішення, яким задоволено заяву АТ «Державний експортно-імпортний банк України».

Поновлено пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого на виконання рішення Деражнянського районного суду Хмельницької області від 21 жовтня 2009 року у цивільній справі

№ 2-425/2009, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» заборгованості за кредитом у розмірі 6 307, 16 дол. США.

Видано дублікат виконавчого листа, виданого на виконання рішення Деражнянського районного суду Хмельницької області від 21 жовтня 2009 року у цивільній справі № 2-425/2009, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» заборгованості за кредитом у розмірі 6 307, 16 дол. США.

Суд апеляційної інстанції визнав необґрунтованим висновок суду першої інстанції, що долучені до заяви листи органів виконавчої служби не слугують беззаперечним доказом на підтвердження пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання та його втрати працівниками виконавчої служби, оскільки письмові докази свідчать, що стягувач звернувся до виконавчої служби із виконавчими листами, з метою виконання яких державним виконавцем відкрито виконавчі провадження, боржником до 2018 року здійснювалося часткове погашення заборгованості, втім відсутні докази направлення стягувачу виконавчого документа щодо стягнення заборгованості у розмірі 6 307, 16 дол. США.

За наведених обставини суд апеляційної інстанції зробив висновок, що мотиви відмови Банку у задоволенні заяви не відповідають встановленим обставинам справи, тому таке рішення підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про задоволення заяви.

ІІ. АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Короткий зміст вимог касаційної скарги

ОСОБА_1 20 січня 2021 року із застосуванням засобів поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати повністю постанову Хмельницького апеляційного суду від 29 грудня 2020 року, залишити без змін ухвалу Деражнянського районного суду Хмельницької області від 09 листопада 2020 року.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Судом апеляційної інстанції ухвалено рішення без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 25 лютого 2020 року у справі № 447/669/19 (провадження № 61-15257св19). Відповідно до зазначеного висновку заявник не надав допустимих доказів про втрату виконавчого листа і того, що рішення суду не було фактично виконане на підставі виконавчого документа, при цьому строк, встановлений для пред`явлення виконавчого листа до виконання, сплив, поважні причини для його поновлення відсутні.

Також, на переконання заявника, суд апеляційної інстанції не врахував окремі обставини, що свідчать про обізнаність стягувача про відкриття виконавчого провадження у 2011 році, можливість ознайомлення із виконавчим провадженням в Автоматизованій системі виконавчих проваджень, проте звернувся із запитом про стан виконання виконавчого листа лише за спливом восьми років.

Заявник вважає, що у справі відсутні докази на підтвердження факту втрати виконавчого документа.

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

ІІІ. ВІДОМОСТІ ПРО РУХ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ ТА МЕЖІ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ СУДОМ

Ухвалою Верховного Суду від 12 лютого 2021 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Хмельницького апеляційного суду від 29 грудня 2020 року в частині висновків про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання відмовлено.

Відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Хмельницького апеляційного суду від 29 грудня 2020 року в частині вирішення питання про видачу дубліката виконавчого листа.

Провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

За змістом правил частин першої та третьої статті 401 ЦПК України попередній розгляд справи проводиться колегією у складі трьох суддів у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

З метою визначення меж розгляду справи Верховним Судом застосовані правила статті 400 ЦПК України, відповідно до яких, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені

пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

ІV. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Верховний Суд перевірив правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, за результатами чого зробив такі висновки.

Обставини, встановлені в рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Деражнянського районного суду Хмельницької області від 21 жовтня 2019 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» заборгованість у розмірі 6 307, 16 дол. США, збитки, завдані порушенням зобов`язання, у розмірі 32 443, 05 грн. Здійснено розподіл судових витрат.

Деражнянським районним судом Хмельницької області 04 листопада 2009 року видано виконавчі листи про стягнення заборгованості у розмірі 6 307, 16 дол. США та про стягнення збитків за порушення зобов`язання і судових витрат на загальну суму 34 173, 05 грн.

Постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Деражнянського районного управляння юстиції (далі - ВДВС Деражнянського РУЮ) від 07 травня 2010 року відкрито виконавче провадження № 19091521 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» 6 307, 16 дол. США.

31 грудня 2010 року державним виконавцем на підставі пункту 10 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» ухвалено постанову про закінчення виконавчого провадження щодо стягнення коштів у розмірі 6 307, 16 дол. США, виконавчий документ направлено для подальшого виконання до Першого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницького. Матеріали виконавчого провадження № 19091521 знищено за закінченням терміну зберігання.

Стягувач 29 вересня 2011 року інформував державного виконавця ВДВС Деражнянського РУЮ про працевлаштування боржника ОСОБА_1 у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Фінансово-будівельний альянс».

06 січня 2012 року стягувач звернувся із листом до державного виконавця Міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції про надання інформації про рух виконавчого провадження стосовно божника ОСОБА_1 , а також із вимогою про звернення до суду із поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

ВДВС Деражнянського РУЮ листом від 20 липня 2020 року № 19.5-11/8761 повідомив стягувача, що виконавчий документ щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 6 307, 16 дол. США направлено для подальшого виконання до Першого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницького. Також повідомлено, що у зв`язку зі знищенням виконавчого провадження № 19091521 неможливо надати, зокрема копію поштових реєстрів та інших процесуальних документів.

Відповідно до листа Першого відділу державної виконавчої служби у м. Хмельницькому від 01 липня 2020 року № 70390/19.19-27 у державного виконавця на виконанні перебувало виконавче провадження № 30425399 щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 34 173, 05 грн, у 2012, 2014, 2017 роках державним виконавцем звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Також повідомлено, що станом на 01 липня 2020 року виконавчий лист Деражнянського районного суду Хмельницької області від 04 листопада 2009 року № 2-425/2009 щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 6 307, 16 дол. США на виконанні у відділі виконавчої служби не перебуває.

Постановою державного виконавця від 26 грудня 2019 року виведено виконавче провадження № 30425399 з примусового виконання виконавчого документа від 04 листопада 2009 року у № 2-425/2009 щодо стягнення з ОСОБА_1 коштів у розмірі 34 173, 05 грн із зведеного виконавчого провадження № 52838158.

Відповідно до меморіальних ордерів та платіжних доручень Банку за період з грудня 2014 року до вересня 2018 року боржник ОСОБА_1 з метою виконання виконавчого документа від 04 листопада 2009 року № 2-425/2009 здійснювала погашення заборгованості.

Оцінка аргументів, викладених у касаційній скарзі

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Зазначене конституційне положення відображено й у статті 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

На час звернення заявника до суду у жовтні 2020 року із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання діяв Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року (далі - Закон № 1404-VIII).

Відповідно до пункту 7 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VIII виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Суд апеляційної інстанції встановив, що виконавчий лист від 04 листопада 2009 року № 2-425/2009 отримано стягувачем, пред`явлено до примусового виконання та 07 травня 2010 року відкрито виконавче провадження, тобто під час дії Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року (далі - Закон № 606-ХІV).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 21 Закону № 606-ХІV (на час видачі виконавчого листа та відкриття виконавчого провадження) виконавчі листи та інші судові документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом трьох років.

Згідно із пунктом 10 частини першої статті 37 Закону № 606-ХІV виконавче провадження підлягає закінченню у випадку направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби.

ВДВС Деражнянського РУЮ листом від 20 липня 2020 року повідомив стягувача, що державним виконавцем 31 грудня 2010 року закінчено виконавче провадження № 19091521 щодо стягнення з ОСОБА_1 коштів у розмірі 6 307, 16 дол. США, виконавчий документ направлено для подальшого виконання до Першого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницька.

За правилом частини другої статті 23 Закону № 606-ХІV стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутись із заявою про поновлення пропущеного строку до суду, який видав відповідний документ, або до суду за місцем виконання.

У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України).

Суд апеляційної інстанції, встановивши наявність доказів поважності причин пропуску строку звернення із такою заявою до суду, поновив зазначений строк пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Вирішуючи касаційну скаргу в частині вимог про видачу дубліката виконавчого листа та оцінюючи викладені заявником доводи, Верховний Суд не надає правову оцінку висновкам суду апеляційної інстанції в частині поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки в цій частині судові рішення касаційному оскарженню не підлягають.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, надавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

В оцінці застосування наведених норм права підлягає застосуванню правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19), згідно з яким якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Отже, дублікат виконавчого листа може бути видано, зокрема у тому випадку, якщо суд поновив строк пред`явлення його до виконання або такий строк не пропущено на момент подання заяви про видачу дубліката виконавчого документа. В іншому випадку настають наслідки, які зумовлюють відмову у видачі дубліката виконавчого листа.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Установивши, що виконавчий лист від 04 листопада 2009 року

№ 2-425/2009 року щодо стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 6 307, 16 грн перебував на виконанні у ВДВС Деражнянського РУЮ, яка закінчила виконавче провадження, зазначений виконавчий лист направлено для подальшого виконання до Першого відділу ДВС м. Хмельницького, яке, у свою чергу, повідомило, що зазначений виконавчий лист на виконанні у відділі не перебуває, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про втрату виконавчого листа та підставно видав його дублікат.

Наведені обставини (відомості органів виконавчої служби) свідчать, що виконавчий лист від 04 листопада 2009 року № 2-425/2009 року щодо стягнення з ОСОБА_1 коштів у розмірі 6 307, 16 грн втрачено під час його пересилання між виконавчими службами, тобто за обставин, які не залежали від дій стягувача, який до вересня 2018 року отримував підтвердження про часткове виконання судового рішення боржником.

Доводи касаційної скарги в цій частині не спростовують правильність висновків суду апеляційної інстанції, на законність судових рішень не впливають, зводяться до переоцінки встановлених судами обставин щодо видачі дубліката виконавчого листа та наявних у справі доказів, що відповідно до положень статті 400 ЦПК України перебуває поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Наведений заявником правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 25 лютого 2020 року у справі № 447/669/19 (провадження № 61-15257св19), ухвалено за інших фактичних обставини справи, а саме, суд касаційної інстанції, залишаючи без змін рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині видачі дубліката виконавчого листа, врахував те, що заявнику відмовлено у поновленні строку, визначеного законом для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Отже, Верховний Суд встановив, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції постановлено з додержанням норм процесуального права, а доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Верховний Суд наголошує на тому, що суд касаційної інстанції позбавлений можливості самостійно встановлювати обставини справи, не встановлені судами першої та апеляційної інстанцій, а також досліджувати докази справи, змінюючи їх оцінку.

Інші доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду апеляційної інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки цих судів, які їх обґрунтовано спростували. В силу вимог статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 389, 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмельницького апеляційного суду від 29 грудня 2020 року залишити без задоволення.

Постанову Хмельницького апеляційного суду від 29 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді С. О. Погрібний

І. Ю. Гулейков

О. В. Ступак