справа № 208/2242/19
№ провадження 2-др/208/2/22
УХВАЛА

Іменем України

04 січня 2022 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі: Головуючого судді - Похвалітої С.М., за участю секретаря судового засідання - Грищенко О.Л,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката Редько С.М. про винесення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу за позовною заявою Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради Донецької області до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплаченої державної соціальної допомоги,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 травня 2021 року в задоволенні позовної заяви Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради Донецької області до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплаченої державної соціальної допомоги, відмовлено. Судові витрати віднесено на користь позивача.

Представник відповідача ОСОБА_2 подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, яким стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 19 000,00 гривень. Свої вимоги мотивував тим, що згідно відзиву на позов від 18.01.2021 р. представник відповідача заявив бажання ОСОБА_1 у випадку ухвалення рішення про відмову у задоволенні позовних вимог -стягнути з позивача витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 19 000,00 грн., які понесла відповідач у зв`язку з необхідність захищати свої права у суді.

Суд в своєму рішенні вказав, що судові витрати віднести на користь позивача, однак не вказав які саме. Таким чином питання про судові витрати, а саме витрати відповідача на професійну правничу допомогу в розмірі 19 000,00 гривень, судом не вирішено.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про відмову у винесенні додаткового рішення відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України виходячи з наступних підстав.

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 травня 2021 року в задоволенні позовної заяви Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради Донецької області до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплаченої державної соціальної допомоги, відмовлено. Судові витрати віднесено на користь позивача.

Представник відповідача подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, яким стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 19 000,00 гривень. До матеріалів справи додав договір про надання правничої допомоги від 10.06.2020 № 23-20/ц, акт виконаних робіт від 15.01.2021р. на суму 14000,00 грн.

Відповідно до частини першої-другої статті 133 ЦПУ України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша - друга статті 133 ЦПК України).

Згідно з положенням пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх не співмірності.

Вже після прийняття рішення у справі і після закінчення п`ятиденного строку, передбаченого частиною восьмою статті 141 ЦПК України, представник відповідача надав квитанцію до прибуткового касового ордеру № 42 на суму 19000,00 гривень.

Суд вважає, що представник відповідача пропустив строк для подання доказів понесених витрат, з часу ухвалення рішення та до часу звернення з заявою про ухвалення додаткового рішення минуло майже 6 місяців. При цьому у своїй заяві про ухвалення додаткового рішення представник не зазначив коли саме дізнався про рішення в ЄДРСР та не обґрунтував поважність причин його пропуску.

З огляду на вищевикладене, доводи заяви про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу є необґрунтованими, тому суд не вбачає підстав для стягнення з позивача на користь відповідача понесених ним витрат на професійну правничу допомогу та відмовляє відповідачу в задоволені вказаної заяви.

Керуючись ст.ст. 15, 133, 137, 141, 142, 246, 258,270 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні вимог за заявою адвоката Редько С.М. про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу за позовною заявою Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради Донецької області до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплаченої державної соціальної допомоги, відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Суддя Похваліта С. М.