Провадження № 2/522/2239/22
УХВАЛА

12 січня 2022 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Павлик І.А.,

за участю:

секретаря судового засідання - Кісліної В.І.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача - ОСОБА_3 ,

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_4 ,

представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відвід судді у справі за позовом ОСОБА_1 до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_4 про визнання дій незаконними та скасування рішення (висновку),

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ПРА ОМР, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_4 про визнання дій незаконними та скасування рішення (висновку).

04.10.2021 ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

В судовому засіданні від позивача надійшла заява про відвід судді Приморського районного суду м. Одеси Павлик І.А., яку обґрунтовано тим, що суддею всупереч процесуальних вимог п. 2 ч. 5 ст. 198, ст.ст. 199, 200 ЦПК України, було порушено засади рівності позивачки перед законом і судом, доступу до суду та норм процесуального права, яке виявилось у тому, що їй не було вручено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення до судового розгляду та не оприлюднено її в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційні системі, станом на 22.11.2021 позивачем не було отримано від відповідача відзиву на позовну заяву, тому суд повинен був оголосити перерву у підготовчому засіданні. Зазначені дії судді, на думку заявника, мають пряму зацікавленість та інтерес у цій справі та призвели до втрати позивачем довіри до суду.

У відповідності до ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

З урахуванням викладеного, зважаючи на положення ст. 40 ЦПК України, а також те, що заяву про відвід судді подано в судовому засіданні, остання підлягає розгляду суддею Павлик І.А.

Суд, розглянувши заяву позивача про відвід, вважає її необґрунтованою та такою, що не має об`єктивного підґрунтя, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Розглядаючи заяву про відвід судді з точки зору національного закону та в контексті ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо безсторонності, суд не повинен суб`єктивно виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання; особиста безсторонність судді не ставиться під сумнів, аж доки не буде доведено протилежне. Слід застосувати об`єктивний підхід, метою якого є пересвідчитися, чи надає суд необхідні гарантії, щоб зняти з цього приводу можливість будь-якого правомірного сумніву («Бочан проти України» рішення від 03.05.2007, п. 66; «Агрокомплекс» проти України» рішення від 06.10.2011, п. 136; «Олександр Волков проти України» рішення від 09.01.2013 п.п. 103,107).

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості, зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо.

Водночас як указано в Бангалорських принципах поведінки судді від 19.05.2006, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 № 2006/23, об`єктивність судді є потрібною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його ухвалення.

Сприйняття об`єктивності визначається за допомогою критерію "розумного спостерігача". У разі, коли є підстави передбачати, що суддя є необ`єктивним (з різних причин) - це дискредитує суспільну довіру до судової влади. Тому, суддя мусить уникати будь-яких дій, які дають підставу передбачати, що на його рішення можуть вплинути сторонні чинники, зокрема такі як зацікавленість у розв`язанні конкретної справи. З огляду на це, навіть прояви неупередженості мають значення.

Тому, коли сторони стверджують про те, що судді необ`єктивні, питання про наявність фактичного упередження не має значення, адже «правосуддя не тільки має бути здійснене, але й сприйматися як очевидно і без сумніву здійснене». Іншими словами, коли виникає питання про відвід, значення має не те, чи справді у судді є усвідомлене або неусвідомлене упередження, а те, чи виникла б у розумної та належним способом поінформованої особи підозра про існування такого упередження. У цьому сенсі обґрунтована підозра в упередженості не просто заміняє докази, яких бракує, чи доказовий засіб для встановлення вірогідності неусвідомленого упередження, а є виявом пильнішої уваги до іміджу правосуддя, тобто домінантної зацікавленості громадськості в тому, щоб існувала впевненість у чесності процесу.

З огляду на вище викладене, об`єктивний критерій вимагає щоб особа, яка подала заяву про відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт упередженості судді у розгляді справи, тобто відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів та доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Заявляючи відвід, заявник повинен навести об`єктивні причини дійсних обставин, які б викликали сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суд зазначає, що про місце, дату та час судового засідання, яке відбулось 22.11.2021 в приміщенні Приморського районного суду м. Одеси, позивач та її представник були повідомлені належним чином, про що свідчать їх особисті підписи в довідковому листі від 17.11.2021, однак до суду в зазначений день не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

22.11.2021 в судовому засіданні представником відповідача було повідомлено суд про повторне направлення відзиву позивачу на підтвердження чого було надано вигяг з реєстру відправленої кореспонденції за 17-18.11.2021 та висловлено думку про можливість закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи для розгляду по суті, що було підтримано третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору та її представником. За таких обставин судом, з урахуванням думки учасників справи та на підставі положень п. 3 ч. 2 ст. 200 ЦПК України було постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до судового розгляду по суті.

Суд акцентує, що відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦПК України процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

Згідно з ч.ч. 4, 5 ст. 259 ЦПК України ухвали суду, які оформлюються окремим документом, постановляються в нарадчій кімнаті, інші ухвали суд може постановити, не виходячи до нарадчої кімнати. Ухвали суду, постановлені окремим документом, підписуються суддею (суддями) і приєднуються до справи. Ухвали, постановлені судом, не виходячи до нарадчої кімнати, заносяться до протоколу судового засідання.

Вимог щодо неможливості постановлення протокольної ухвали про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до судового розгляду по суті та вимог про її внесення до Єдиного державного реєстру судових рішень чинний ЦПК України не містить.

Суд наголошує, що звертаючись з заявою про відвід судді заявником не наведено визначених положеннями ст. 36 ЦПК України підстав для відводу судді Павлик І.А. та не надано будь-яких належних та допустимих доказів суб`єктивної упередженості чи необ`єктивності судді під час розгляду даної справи.

При цьому суд звертає увагу, що особиста безсторонність суддів не ставиться під сумнів, аж доки не буде доведено протилежне.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (ч. 4 ст. 36 ЦПК України).

З огляду на наведене, заява ОСОБА_1 про відвід судді не містить визначених законом підстав для відводу судді. Жодними доказами не підтверджується існування обставин, які викликають сумніви в неупередженості та об`єктивності судді, тому вказані у заяві доводи не є підставами для задоволення відводу, в зв`язку з чим, суд дійшов висновку про відмову в задоволені заяви позивача про відвід судді Приморського районного суду м. Одеси Павлик І.А.

Керуючись ст.ст. 36-40, 259, 260, 261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені заяви ОСОБА_1 про відвід судді Павлик І.А. у справі за позовом ОСОБА_1 до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_4 про визнання дій незаконними та скасування рішення (висновку) відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Павлик