ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2022 року

м. Харків

справа № 642/3582/21

провадження № 22-ц/818/1447/22

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря: Сізонової О.О.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківжитло», Товариство з обмеженою відповідальністю «Юкрейніен Кепітел Білдинг»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за заявою представника ОСОБА_1 - адвоката Васильєва Євгена Олександровича про забезпечення доказів у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківжитло», Товариства з обмеженою відповідальністю «Юкрейніен Кепітел Білдинг» про визнання правочину недійсним, визнання майнових прав на об`єкт незавершеного будівництва, стягнення моральної шкоди та пені за порушення зобов`язання

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківжитло»

на ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 15 червня 2021 року у складі судді Грінчук О.П. , -

в с т а н о в и в :

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківжитло», Товариства з обмеженою відповідальністю «Юкрейніен Кепітел Білдинг» про визнання правочину недійсним, визнання майнових прав на об`єкт незавершеного будівництва, стягнення моральної шкоди та пені за порушення зобов`язання.

13.08.2021 представник позивача адвокат Васильєв Є.О. подав до суду заяву про забезпечення доказів, шляхом витребування у ТОВ «Юкрейніен Кепітел Білдинг» оригіналів договорів, що мають відношення до квартири з будівельним номером АДРЕСА_1 у житловому будинку з вбудовано-прибудованими адміністративними приміщеннями, приміщеннями обслуговування і торгівлі на земельній ділянці з кадастровим номером :04:035:0058 по АДРЕСА_2 ; та шляхом витребування у ГУ ДПС у Харківській області документів, які б підтвердили реальність існування оспорюваного договору про спільну діяльність, реєстрацію такого договору, відображення результатів господарських операцій за таким договором, вказуючи, що оскільки відповідачі зловживають своїми правами шляхом направлення до суду клопотань про відкладення підготовчих засідань, суд не в змозі розглянути його клопотання про витребування зазначених доказів, у зв`язку з чим вони можуть бути втрачені. На підставі викладеного, просив забезпечити докази по вказаній справі.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 15 червня 2021 року заяву адвоката Васильєва Є.О. про забезпечення доказів - задоволено.

Вжито заходи забезпечення доказів шляхом витребування у ТОВ «ЮКРЕЙНІЕН КЕПІТЕЛ БІЛДИНГ»:

-оригіналу договору про спільне будівництво від 06.03.2018 між ТОВ «ХАРКІВЖИТЛО» () та ТОВ «ЮКРЕЙНІЕН КЕПІТЕЛ БІЛДИНГ»;

- оригіналів усіх правочинів ТОВ «ЮКРЕЙНІЕН КЕПІТЕЛ БІЛДИНГ» з третіми особами, умовами яких передбачена передача третім особам майнових прав на квартиру з будівельним номером АДРЕСА_1 у житловому будинку з вбудовано- прибудованими адміністративними приміщеннями, приміщеннями обслуговування і торгівлі на земельній ділянці з кадастровим номером :04:035:0058 по АДРЕСА_2 ;

Забезпечено докази у цій справі шляхом витребування у Головного управління ДПС у Харківській області наступних доказів:

-відомостей щодо реєстрації в органах державної податкової служби договору про спільне будівництво від 06.03.2018, укладеного між ТОВ «ХАРКІВЖИТЛО» та ТОВ «ЮКРЕЙНІЕН КЕПІТЕЛ БІЛДИНГ»;

- податкових накладних ТОВ «ЮКРЕЙНІЕН КЕПІТЕЛ БІЛДИНГ» з податку на додану вартість щодо постачання будівельних матеріалів, устаткування, виробів, конструкцій, комплектуючих виробів, інвентарю, інструментів, пристроїв, тощо, які використовуються в процесі будівництва на користь ТОВ «ХАРКІВЖИТЛО» в період з 06.03.2018 по 13.08.2021;

- податкових накладних ТОВ «ХАРКІВЖИТЛО» з податку на додану вартість щодо постачання майнових прав на квартири та нежитлові приміщення у житловому будинку з вбудовано-прибудованими адміністративними приміщеннями, приміщеннями обслуговування і торгівлі на земельній ділянці по АДРЕСА_2 на користь ТОВ «ЮКРЕЙНІЕН КЕПІТЕЛ БІЛДИНГ» в період з 06.03.2018 по 13.08.2021.

Зобов`язано осіб, у яких перебуває витребувана інформація, надати витребувані докази безпосередньо до суду невідкладно після отримання копії ухвали, у строк до 20.09.2021.

В апеляційній скарзі ТОВ «Харківжитло» просить скасувати ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 15 червня 2021 року про забезпечення доказів шляхом їх витребування.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права; зазначає, що вирішуючи питання про забезпечення доказів, суд лише формально застосував загальні норми статей ЦПК України, якими передбачено розгляд заяви про забезпечення доказів, фактично не навів мотивів прийнятого рішення.

Вказує, що позивач не навів тих фактів, які б дали підстави вважати, що з часом витребувані докази може бути безповоротно втрачено або збирання їх є або буде в майбутньому утрудненим.

Крім того, звертає увагу на той факт, що сторона позивача просила витребувати саме оригінали документів. Проте в позовній заяві не ставиться під сумнів достовірність вказаних документів, не заявлено жодних клопотань про призначення експертних досліджень на предмет достовірності вказаних документів і т.д.., що судом також не мотивовано.

Судом було враховано виключно інтереси позивача, а інтереси інших осіб взагалі не враховувались.

Відзиву на апеляційну скаргу не надано.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи заяву про забезпечення доказів, суд першої інстанції зважав на те що необхідність у зазначених доказах заявником обґрунтована, а самостійно їх отримати він не може, тому запитувані в ній докази, які мають значення для вирішення спору, в порядку ст.ст. 116, 118 ЦПК України підлягають витребуванню.

Відповідно до частин першої, другої, четвертої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте такі висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 76 та ч. 2 ст. 77 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, висновками експертів. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 2 ст. 89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 116 ЦПК України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Аналізуючи наведені положення у зіставленні з вимогами заявника насамперед треба зауважити, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Тобто це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Судом установлено, що предметом спірних правовідносин є договір про спільне будівництво від 06 березня 2018 року, укладений між ТОВ «Харківжитло» та ТОВ «Юкрейніен Кепітел Білдинг», в частині передачі ТОВ «Юкрейніен Кепітел Білдинг» майнових прав на квартиру, який позивач просив визнати недійсним. Крім того, позивач просить суд визнати за ОСОБА_1 майнові права на квартиру будівельний номер 93/31 (двокімнатна квартира проектно площею 68.80 кв.м. на дев`ятому поверсі) у житловому будинку з вбудовано-прибудованими адміністративними приміщеннями, приміщеннями обслуговування і торгівлі на земельній ділянці з кадастровим номером :04:035:0058 по АДРЕСА_2 , стягнути з ТОВ «Харківжитло» на користь ОСОБА_1 за порушення зобов`язань за договором від 23 грудня 2005 року про пайову участь у будівництві житлового будинку АДРЕСА_1 за період з 10.06.2020 року по 09.06.2021 року у розмірі 71 095,23 грн., стягнути з ТОВ «Харківжитло» та ТОВ «Юкрейніен Кепітел Білдинг» солідарно на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди у розмірі 100 000,00 грн.

Представник позивача адвокат Васильєв Є.О., звертаючись із заявою про забезпечення доказів, мотивував її тим, що оригінали договорів, що мають відношення до квартири з будівельним номером АДРЕСА_1 у житловому будинку з вбудовано-прибудованими адміністративними приміщеннями, приміщеннями обслуговування і торгівлі на земельній ділянці з кадастровим номером :04:035:0058 по АДРЕСА_2 ; підтверджують реальність існування оспорюваного договору про спільну діяльність, реєстрацію такого договору, відображення результатів господарських операцій за таким договором, вказуючи, що оскільки відповідачі зловживають своїми правами шляхом направлення до суду клопотань про відкладення підготовчих засідань, суд не в змозі розглянути його клопотання про витребування зазначених доказів, у зв`язку з чим вони можуть бути втрачені. На підставі викладеного, просив забезпечити докази по вказаній справ.

Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» №5 від 12 червня 2009 року - докази, які збираються або подаються сторонами (показання свідків, письмові чи речові докази), повинні стосуватися суті спору (предмета та підстави позову). Тому, вирішуючи, наприклад, питання про виклик свідків, в усіх випадках слід вимагати від сторін пояснення, які саме обставини можуть бути підтверджені ними. Це ж стосується й вирішення питання про витребування інших доказів (письмових, речових). Докази, які не стосуються справи й предмета доказування, або одержані з порушенням порядку, встановленого законом, або якими не можуть бути підтверджені певні обставини справи, судом не повинні прийматися.

В обґрунтуванні забезпечення даних доказів заявником не доведено, що вказані документи є належними в розумінні ст. 77 ЦПК України для доведення факту недійсності спірного правочину та визнання майнових прав на об`єкт незавершеного будівництва.

Тобто, заявник, в порушення свого цивільно-процесуального обов`язку щодо обґрунтування необхідності забезпечення доказів, не вказав, що саме буде доведено у судовому засідання шляхом доказування за допомогою тих доказів, про забезпечення яких він просить та що саме вони стосуються предмету доказування.

Зі змісту, поданої представником позивача, заяви про забезпечення доказів не вбачається зазначення підстав припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Існування обставин, з якими процесуальний закон пов`язує забезпечення доказів - заявником не доведено.

Висновок суду першої інстанції про задоволення заяви про забезпечення доказів не узгоджуєтьмся з правовим висновком викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 9901/845/18, що забезпечення доказів - це механізм не лише здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, а й насамперед запобігти їх імовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, що суд першої інстанції лише формально застосував загальні норми статей ЦПК України, якими передбачено розгляд заяви про забезпечення доказів, фактично не навів мотивів прийнятого рішення.

Натомість позивачка не позбавлена права заявити клопотання про витребування доказів в порядку, передбаченому ст. 84 ЦПК України.

Статтею 6 Конвенції встановлено, що справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись у світлі обставин кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов`язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю - змагальні документи, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією.

ЄСПЛ у рішенні від 19 квітня 1993 року у справі «Краска проти Швейцарії» визначив, що ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути «почуті», тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги, має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала Ленінського районного суду м. Харкова від 15 червня 2021 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у забезпечення доказів.

Питання щодо розподілу судових витрат відповідно до положень частини 13 статті 141 ЦПК України підлягає вирішенню одночасно з ухваленням остаточного вирішення справи по суті.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст. ст. 376, 381, 382-384, 389, 390 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківжитло» - задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 15 червня 2021 року скасувати та постановити нову.

У задоволені заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Васильєва Євгена Олександровича про забезпечення доказів відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова

Повне судове рішення виготовлено 20 січня 2022 року.