У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

11 січня 2022 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Іванов А.П., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», держави України в особі Державної казначейської служби про бездіяльність банку та відшкодування моральної шкоди, заподіяної фінансовою установою,

встановив:

30.12.2021 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідачів АТ КБ «ПриватБанк» та держави України в особі Державної казначейської служби, в якому просить визнати бездіяльність банку щодо невжиття заходів по відновленню порушених конституційних соціальних прав на одержання пенсії, призначеної позивачу (вимога 1); зобов`язати банк повідомити державного виконавця про цільове призначення коштів на пенсійному рахунку позивача та повернути такому постанову про арешт коштів боржника (вимога 2); стягнути з Державного бюджету України через Державну казначейську службу кошти на відшкодування позивачу моральної шкоди у 200000 грн. (вимога 3).

Ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї документами, суд приходить до висновку, що позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 175,177 ЦПК України та підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Так, ст. 175 ЦПК України регламентовано, що позовна заява повинна містити серед іншого:

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Всупереч вказаному позивач не зазначив в частині своїх даних поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серію паспорта громадянина України. В частині відповідачів позивачем зазначено лише їх найменування та місцезнаходження, при цьому ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси відсутні.

Окрім цього позивач зазначив ціну позову у 200000 грн. як суму моральної шкоди, що підлягає стягненню з Державного бюджету України через Державну казначейську службу через на його користь, однак відсутнє обґрунтування заподіяної позивачу моральної шкоди, зокрема ким така заподіяна та в чому полягають заподіяні йому страждання.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно моральна шкода може полягати у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків (п. 3).

Аналогічна правова позиція визначена і у ст. 23 ЦК України.

При цьому п. 4 означеної Постанови визначено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, у чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується, окрім вказівки на те, у чому полягає ця шкода та якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві. У разі недотримання позивачем зазначених вимог суд вправі залишити позовну заяву без руху.

Таким чином, заява має містити відомості про розмір сум, щодо яких заявлено вимоги, з відповідними розрахунками і обґрунтуванням та докази, що підтверджують позов, отже до заяви повинні бути додані необхідні документи, наприклад, докази причино-наслідкового зв`язку між станом стражданнями позивача та діями, бездіяльністю або рішеннями відповідача, зокрема, докази погіршення фізичного та душевного здоров`я, втрати ділової активності, спокою та рівноваги.

Більш того позовна заява не містить попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, а також підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Вказано ї вимоги позивач не дотримався, оскільки додав лише два примірники позову без додатків.

В порушення ч. 4 ст.177 ЦПК України позивачем не надано доказів, що підтверджують сплату судового збору за вказані вище вимоги у сумі, встановленому ЗУ «Про судовий збір», або документи, за наявності, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Останнє можливе відповідно до ч. 4 ст. 175 ЦПК України, якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою ставка судового збору 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За п. 5 ч. 1 ст. 4 вказаного Закону за подання позовної заяви про відшкодування моральної шкоди ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» розмір прожиткового мінімуму у 2021 році для працездатних осіб з 1 січня 2021 року становить 2270 гривні.

Так, позивачеві слід сплатити судовий збір у сумі 4816 грн., з них за вимоги 1-2 1816 грн. (2270 грн.*0,4*2), а за вимогу 3 3000 грн., подавши відповідне підтвердження суду, або надати суду документи, що підтверджують підстави звільнення, за наявності, від сплати судового збору відповідно до Закону.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, якщо позовна заява подана без додержання вимог, передбачених ст. ст. 175, 177 ЦПК України, вона підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, позовну заяву належить залишити без руху, надавши позивачеві строк для усунення недоліків відповідно до цієї ухвали в десять днів з дня її вручення і роз`яснити, що інакше заява буде вважатися неподаною і повернута.

Керуючись ст. ст. 175-177, 185 ЦПК України, суд

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», держави України в особі Державної казначейської служби про бездіяльність банку та відшкодування моральної шкоди, заподіяної фінансовою установою, залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність усунення вказаних в мотивувальній частині ухвали недоліків у десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що інакше позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов