Справа № 629/5646/21
Провадження № 2/629/152/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2022 року суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області Попов О.Г., розглянувши матеріали позовної заяви фізичної особи підприємця ОСОБА_1 в особі арбітражного керуючого (ліквідатора) Гриценка Ігоря Івановича до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати житловий будинок загальною площею 46,9 кв.м., житловою площею 26,6 кв.м, що складається: літера «А-1» - житловий будинок; літ. «Б» - літня кухня; літ. «В» - сарай; літ. «Г» - сарай; літ. «Д» - вбиральня; літ. «Е» - сарай; літ «П» - погріб; літ №1 огорожа, за адресою: АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя.

Розглянувши матеріали позову, судом встановлено наступне.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» містить, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

21 жовтня 2019 року набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства від 18 жовтня 2018 року №2597-VIII (далі - Кодекс № 2597-VIII).

У пункті 4 Прикінцевих та перехідних положень цього Кодексу встановлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону про банкрутство.

Відповідно до статті 7 Кодексу № 2597-VIII спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (частина перша).

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України. Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення. У разі якщо відповідачем у такому спорі є суб`єкт владних повноважень, суд керується принципом офіційного з`ясування всіх обставин у справі та вживає визначених законом заходів, необхідних для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів, з власної ініціативи (частина друга вказаної статті).

Згідно з частинами першою третьою статті 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Тобто законодавець указав, що у Законі України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» містяться процесуальні норми, які передбачають особливості розгляду справ указаної категорії.

Закон № 2343-XII втратив чинність з 21 жовтня 2019 року, з набранням чинності Кодексу № 2597-VIII. Вказаний Кодекс № 2597-VIII передбачає також особливості розгляду справ про банкрутство, що і підтверджено у статті 7 цього Кодексу.

Оскільки суд має застосовувати відповідно до частини третьої статті 3 ГПК України норму, чинну на час вчинення окремої процесуальної дії, зокрема розгляду справи, суд на час розгляду даної справи має застосовувати норми Кодексу № 2597-VIII.

Постановою Господарського суду Харківської області від 22.11.2016 по справі №922/3059/16 визнано фізичну особу ОСОБА_1 , зареєстрованого як суб`єкт підприємницької діяльності, банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Гриценка Ігоря Івановича.

Таким чином, з огляду на положення законодавства України, чинного на момент розгляду справи, що розгляд всіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно Господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, суд відмовляє у відкритті провадження у даній справі та роз`яснює позивачу, що з вимогами про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя він має право звернутись до Господарського суду Харківської області в порядку господарського судочинства.

Керуючись ст. 186 ЦПК України, ст. 20 ГПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_1 в особі арбітражного керуючого (ліквідатора) Гриценка Ігоря Івановича до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя.

Роз`яснити позивачу, що з даним позовом він має право звернутись до Господарського суду Харківської області в порядку господарського судочинства.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя О.Г. Попов