Справа № 369/7611/21
Провадження № 2/369/1425/22
РІШЕННЯ

Іменем України

17.01.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі: головуючого судді Янченка А. В., за участі секретаря судового засідання Безкоровайної М. Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: служба у справах дітей Білоцерківської міської ради про позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В:

03.06.2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що 18 серпня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, було зареєстровано шлюб між Позивачем (на той час прізвище - ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 та Відповідачем - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що в Книзі реєстрації шлюбів 18 серпня 2009 було зроблено відповідний актовий запис за № 975. Від даного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася дитина, син - ОСОБА_4 , про що в Книзі реєстрації народжень 02 грудня 2009 року було зроблено відповідний актовий запис за № 452, та було видано свідоцтво про народження.

Спільне життя з Відповідачем не склалося. Відповідач не мав постійного місця роботи та зловживав алкогольними напоями. Після народження сина, Відповідач без поважних на те причин почав часто приходити додому пізно, іноді зовсім міг не прийти додому, не піклувався і не приділяв належної уваги дитині, та не приймав участі у матеріальному забезпеченні сім`ї. В подальшому ОСОБА_2 в п`яному вигляді почав вчиняти сварки, неодноразово погрожував Позивачу фізичною розправою та застосовував силу.

Для нормального життя та нормального виховання дитини Позивач була вимушена з кінця літку 2010 року переїхати з сином жити до своєї матері в місто Біла Церква.

Саме з цього часу шлюбні стосунки були припинені, спільне господарство не велось. За таких обставин збереження шлюбу стало не можливим.

08.12.2010 року Позивачем було подано до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області позовну заяву про розірвання шлюбу.

16 березня 2011 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області було прийнято рішення по цивільній справі № 2-1013/2011. Даним судовим рішенням позов було задоволено. Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 18.08.2009 року в Відділі актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 975 - розірвати. Після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище - ОСОБА_1 .

Також даним судовим рішенням було встановлено наступне: «Позивач позов визнав. В судовому засіданні було встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 18.08.2009 року, від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_4 . Також в судовому засіданні встановлено, що сторони проживають окремо, під час спільного проживання відповідач зловживав спиртними напоями та вчиняв сварки, спільного господарства не ведуть, спроби до примирення результату не дали, сім`я розпалася остаточно і подальше перебування сторін у шлюбі суперечить інтересам сторін» (копія рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області по цивільній справі № 2-1013/2011 додається до позову).

25 березня 2011 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області було прийнято рішення по цивільній справі № 2-25009/2010Я яким позов було задоволено, та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Судовим рішенням було встановлено наступне: «Позивачка ( ОСОБА_1 ) звернулась до суду з названим позовом, мотивуючи тим, що Відповідач ( ОСОБА_2 ) добровільно не надає коштів на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , просить стягнути з відповідача аліменти. Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов визнав, суду показав, що згоден сплачувати аліменти на утримання сина».

Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати із матір`ю. Саме ОСОБА_1 матеріально утримувала дитину і до розлучення, і після розлучення, і на даний час. Тільки Позивач належним чином піклується про здоров`я сина, його фізичний, моральний та духовний розвиток.

В свою чергу Відповідач хоч і визнав позов про стягнення аліментів не сплачував аліменти як до прийняття судового рішення так і після прийняття судового рішення.

Так починаючи з 2010 року на 23 грудня 2020 року Відповідач ОСОБА_2 має заборгованість по сплаті аліментів у сумі - 184 116, 65 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) за № 29876602 від 23.12.2020 року.

Позивач стверджувала, що будь-яких перешкод для виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків не чинила. Посилаючись на те, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, просила суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 червня 2021 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 жовтня 2021 року було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні, встановлено загальний порядок дослідження доказів у справі.

17.01.2022 року до суду від позивача надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача, яка задоволена судом. Позов підтримав в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явилась. Про день, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином. Причини неявки суду невідомі. Відзиву до суду не направила.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області у судове засідання не з`явився, до суду було направлено листа, з Рішенням органу опіки та піклування - виконавчого комітету Білоцерківської міської ради від 14 вересня 2021 року № 648 «Про вирішення удового спору щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно його малолітнього сина ОСОБА_4 ». В листі Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області також зазначено, що позов гр. ОСОБА_1 підтримують та керуючись частиною 3 статті 211 ЦПК України просимо суд розглянути дану справу за відсутності представника Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18 серпня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, було зареєстровано шлюб між Позивачем (на той час прізвище - ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 та Відповідачем - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що в Книзі реєстрації шлюбів 18 серпня 2009 було зроблено відповідний актовий запис за № 975.

Від даного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася дитина, син - ОСОБА_4 , про що в Книзі реєстрації народжень 02 грудня 2009 року було зроблено відповідний актовий запис за № 452, та було видано свідоцтво про народження.

08.12.2010 року Позивачем було подано до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області позовну заяву про розірвання шлюбу.

16 березня 2011 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області було прийнято рішення по цивільній справі № 2-1013/2011. Даним судовим рішенням позов було задоволено. Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 18.08.2009 року в Відділі актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 975 - розірвати. Після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище - ОСОБА_1 .

Також даним судовим рішенням було встановлено наступне: «Позивач позов визнав. В судовому засіданні було встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 18.08.2009 року, від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_4 . Також в судовому засіданні встановлено, що сторони проживають окремо, під час спільного проживання відповідач зловживав спиртними напоями та вчиняв сварки, спільного господарства не ведуть, спроби до примирення результату не дали, сім`я розпалася остаточно і подальше перебування сторін у шлюбі суперечить інтересам сторін».

25 березня 2011 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області було прийнято рішення по цивільній справі № 2-25009/2010Я яким позов було задоволено, та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Судовим рішенням було встановлено наступне: «Позивачка ( ОСОБА_1 ) звернулась до суду з названим позовом, мотивуючи тим, що Відповідач ( ОСОБА_2 ) добровільно не надає коштів на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , просить стягнути з відповідача аліменти. Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов визнав, суду показав, що згоден сплачувати аліменти на утримання сина».

Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати із матір`ю - Позивачем. Позивач матеріально утримувала дитину і до розлучення, і після розлучення, і на даний час. Позивач належним чином піклується про здоров`я сина, його фізичний, моральний та духовний розвиток.

В свою чергу Відповідач хоч і визнав позов про стягнення аліментів, не сплачував аліменти як до прийняття судового рішення так і після прийняття судового рішення.

Так починаючи з 2010 року на 23 грудня 2020 року Відповідач ОСОБА_2 має заборгованість по сплаті аліментів у сумі - 184 116,65 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) за № 29876602 від 23.12.2020 року.

Згідно розрахунку заборгованості № 29876602 від 09.07.2021 року Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), заборгованість ОСОБА_2 , по аліментам станом на 01.07.2021 року становить - 207 854, 15 грн.

Відповідач по сьогоднішній день не має бажання і не спілкується з сином, не приймає участі у його вихованні та у його матеріальному забезпеченні.

14 вересня 2018 року Білоцерківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ) та ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), про що 14 вересня 2018 року було складено відповідний актовий запис № 1273. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу - ОСОБА_8 .

У відповіді № 33 від 16 жовтня 2020 року, за підписом В. О. завідувача Дошкільного навчального закладу (ясла-садок) комбінованого типу № 34 «Чебурашка» Білоцерківської міської ради Київської області - Л.М. Стаховської зазначено: «Під час відвідування закладу ОСОБА_4 опікувалися мама ОСОБА_1 та бабуся ОСОБА_12 . Мама та бабуся вчасно приводили дитину до дитячого садка та забирали, відвідували дитячі свята, батьківські збори, цікавилися успіхами, співпрацювали з вихователями щодо підготовки ОСОБА_4 до подальшого навчання у школі». (копія відповіді № 33 від 16 жовтня 2020 року з Дошкільного закладу додається до позову). З даної відповіді видно, що відповідачу факт відвідування дитиною Дошкільного навчального закладу не відомий та не був цікавий, так як ОСОБА_2 до Дошкільного начального закладу ні разу не з`являвся.

Після Дошкільного навчального закладу дитина - ОСОБА_4 продовжив своє навчання в Білоцерківській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 11. У відповіді № 124 від 13 жовтня 2020 року, за підписом директора школи - Володимира Сержука та класного керівника - Наталії Ільченко вказано: « ОСОБА_4 у школі навчається з 01.09.2016 року. За весь період навчання учнем опікується мати, ОСОБА_1 . Вона приводить та забирає його зі школи, відвідує батьківські збори, цікавиться навчанням та поведінкою сина. Батько дитини, ОСОБА_2 , не цікавиться результатами навчання свого сина, його поведінкою. До школи за період навчання не з`являвся, батьківських зборів не відвідував» (копія відповіді № 124 від 13 жовтня 2020 року, за підписом директора школи - Володимира Сержука та класного керівника - Наталії Ільченко додається до позову).

В письмовій відповіді № 02-11-960 від 01.12.2020 року Комунального некомерційного підприємства Білоцерківської міської ради «Міський центр первинної медико-санітарної допомоги № 2», за підписом Головного лікаря - Галини Музиченко зазначено: «22.10.2018 року ОСОБА_1 , уклала декларацію про вибір лікаря, на медичне обслуговування свого сина, ОСОБА_4 з лікарем педіатром амбулаторії загальної практики-сімейної медицини № 3 Тищенко Тетяною Василівною за місцем постійного проживання. Згідно ст. 43 Закону України «Про Основи законодавства України про охорону здоров`я» передбачено: «Щодо пацієнта віком до 14 років (малолітнього пацієнта), а також пацієнта, визнаного в установленому законом порядку недієздатним, медичне втручання здійснюється за згодою їх законних представників». Тобто, для лікаря первинної медичної допомоги є визначальним присутність законного представника» (копія відповіді № № 02-11-960 від 01.12.2020 року Комунального некомерційного підприємства Білоцерківської міської ради «Міський центр первинної медико-санітарної допомоги № 2», за підписом Головного лікаря - Галини Музиченко додається до позову).

Дитина - ОСОБА_4 відвідує Школу іноземних мов «ІНФОРМАЦІЯ_9» (СПД ОСОБА_15 ) де додатково вивчає англійську та французьку мови. У письмовій відповіді ЗД № 000657 від 12 жовтня 2020 року, за підписом директора ШІМ «ІНФОРМАЦІЯ_9» - ОСОБА_15 зазначено: «Відповідно до адвокатського запиту Ліхітченка Геннадія Володимировича повідомляю, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дійсно відвідує школу іноземних мов «ІНФОРМАЦІЯ_9» із 01.09.2017 року по сьогоднішній день. На заняття дитину приводила мама або бабуся. Тато хлопчика, ОСОБА_2 , жодного разу у школі не з`являвся, тому особисто із ним я і не знайомий» (копія відповіді ЗД № 000657 від 12 жовтня 2020 року, за підписом директора ШІМ «ІНФОРМАЦІЯ_9» - ОСОБА_15 додається до позову).

У Довідці № 09-05/99 від 19.10.2020 року за підписом Директора Комунального закладу Білоцерківської міської ради дитячо-юнацької спортивної школи «Зміна» - Олексія Кривошеєва зазначено наступне: «Довідка видана ОСОБА_1 , в тому що її син ОСОБА_4 , дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_8 , дійсно навчався з 10.02.2014 року до 15.02.2018 року на відділенні з фігурного катання на ковзанах у комунальному закладі Білоцерківської міської ради ДЮСШ «Зміна», тренер-викладач Прокопенко Ганна Володимирівна ». У відповіді на адвокатський запит № 21/2020 від 09 жовтня 2020 року за підписами Директора КЗ БМР ДЮСШ «Зміна» - Олексія Кривошеєва та тренера-викладача Ганни Прокопенко зазначено наступне: «Мій вихованець ОСОБА_4 2009 року народження займався в ДЮСШ «Зміна» з 10.02.2014 року по 15.02.2018 року. Має ІІІ юнацький розряд, приймав участь у змаганнях та займав призові місця. На заняття дитину приводили: бабуся - ОСОБА_12 , мама - ОСОБА_1 . Під час змагань та занять був присутній дідусь хлопця. Протягом всіх років навчання ОСОБА_4 , батька дитини я не бачила, на змаганнях також. З батьком ОСОБА_4 особисто не знайома, взагалі під час всіх років відвідування дитиною спортивної школи не бачила».

За правилами статей 150, 157 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Позивач ОСОБА_1 просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав з тих підстав, що останній постійно, досить тривалий час ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164, ст. 165 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до Рішення органу опіки та піклування - виконавчого комітету Білоцерківської міської ради від 14 вересня 2021 року № 648 «Про вирішення удового спору щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно його малолітнього сина ОСОБА_4 »: «Позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із своїм малолітнім сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та чоловіком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , проживають за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно з актом обстеження умов проживання від 11 серпня 2021 року, складеним Службою у справах дітей Білоцерківської міської ради, за вищевказаною адресою створені належні умови для проживання дитини. 18 серпня 2021 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Білоцерківської міської ради було розглянуто питання щодо доцільності підготовки та подання до суду висновку органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 у присутності позивачки ОСОБА_1 . Батько дитини на засідання комісії з питань захисту прав дитини не з`явився, хоча про час та місце його проведення належним чином повідомлявся за місцем його реєстрації. Комісії з питань захисту прав дитини, заслухавши пояснення матері дитини, дослідивши документи по справі, дійшла згоди, що в діях батька вбачаються факти ухилення від виконання ним батьківських обов`язків з виховання сина і рекомендувала службі у справах дітей Білоцерківської міської ради підготувати та подати до суду відповідний висновок органу опіки та піклування. Враховуючи вищезазначене, керуючись інтересами малолітньої дитини, відповідно до статей 19, 150, 164 Сімейного кодексу України, статей 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», статті 40, частини шостої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866, орган опіки та піклування - виконавчий комітет міської ради дійшов висновку:

1. ОСОБА_2 в порушення вимог чинного законодавства України з питань охорони дитинства ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків з виховання сина, що є правовою підставою для позбавлення його батьківських прав.

2.Позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо його малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини.

3.Контроль за виконанням рішення покласти на заступника міського голови Возненко К. С.

Згідно рекомендацій викладених в ч. 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

У відповідності до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюється вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

З огляду на встановлені обставини, суд приходить до висновку, що обов`язки щодо утримання і виховання малолітнього ОСОБА_4 виконує тільки мати дитини - ОСОБА_1 , остання не чинить перешкод відповідачу у спілкуванні з дитиною, однак останній ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно дитини, а тому заявлені позовні вимоги про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 13, 141, 247, 258, 263, 267, 273, 355, 430 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області про позбавлення батьківських прав, задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав щодо малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено: 17.01.2022 року.

Суддя А.В. Янченко