КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 22-ц/824/1846/2022 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Коцюрба О.П.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Коцюрби О.П.,

суддів: Білич І.М., Слюсар Т.А.,

розглянув у порядку письмового провадження в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 лютого 2020 року у справі за позовом Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И В:

В Білоцерківський міськрайонний суд Київської області звернулось Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» (далі - позивач, КП Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа», КП БМР «БЦТМ», КП «Білоцерківтепломережа») із позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач) в якому просило стягнути з відповідача заборгованість за опалення та підігрів води в сумі 12 306,52 грн.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що КП Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» є виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, а відповідач як власник квартири АДРЕСА_1 не сплачує кошти за надані послуги з опалення та підігріву води за затвердженими в установленому порядку тарифами, в зв`язку з чим за ним рахується заборгованість перед КП Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» в сумі 12 306 грн. 32 коп. за період з 01 травня 2015 року по 01 листопада 2019 року.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 лютого 2020 року позов Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення боргу задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» борг в сумі 12 306 грн. 20коп. (дванадцять тисяч триста шість гривень тридцять дві копійки) за період з 01 травня 2015 року по 01 вересня 2019 року та судові витрати у справі в сумі 1 921 грн.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 лютого 2020 року скасувати, ухвалити нове рішення про відмову позивачу в задоволенні позовних вимог, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне дослідження доказів, порушення норм матеріального і процесуального права.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що Білоцерківський міськрайонний суд Київської області при розгляді справи не дослідив те, що претензія про наявність у нього заборгованості від 17 жовтня 2019 року стосується заборгованості по особовому рахунку № НОМЕР_1 , на квартиру АДРЕСА_1 , відкритого позивачем на виконання рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 20 червня 2017 року у справі № 357/5576/17, яким зобов`язано Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» відкрити ОСОБА_1 новий особовий рахунок для оплати послуг, наданих відповідно до договору за адресою: АДРЕСА_1 , по якому провести нарахування за надані послуги за період з 16 березня 2017 року.

Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 звертає увага на те, що відповідно до п. 4 ст. 82 ЦПК України суд не врахував обставини, встановлені рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 червня 2017 року у справі № 357/5576/17, а саме те, що цим судовим рішенням було встановлено, що ОСОБА_1 набувши право власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 одержав можливість отримувати житлово-комунальні послуги тільки з 16 березня 2017 року, а споживачем житлово-комунальних послуг за цією адресою до 16 березня 2017 року був попередній власник квартири ОСОБА_2 , який відмовився її звільняти, а отже і був споживачем житлово-комунальних послуг.

Також з доводів апеляційної скарги вбачається, що апелянт вважає що нарахування по особовому рахунку № НОМЕР_1 за період з 16 березня 2017 року до 01 вересня 2017 року та їх оплати, не маючи до нього розрахункового листа, який знаходиться у позивача, зробити неможливо.

У відзиві на апеляційну скаргу Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» доводи апеляційної скарги заперечило, звертає увагу на те, що під час судового розгляду справи № 357/5576/17, питання розподілу заборгованості по квартирній платі не вирішувалось і предметом спору було відкриття ОСОБА_1 нового особового рахунку без встановлення нульового балансу станом на 16 березня 2017 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України розгляд апеляційної скарги проводиться без повідомлення учасників справи.

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Суд апеляційної інстанції переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню із наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, Білоцерківський міськрайонний суд Київської області виходив із того, що з 01 квітня 2015 року за ОСОБА_1 було зареєстроване право власності на квартиру АДРЕСА_1 , тому відповідач, як власник квартири зобов`язаний утримувати майно і проводити належні оплати послуг, що надані в даному помешканні.

Так як з квітня 2015 року, попередній власник вищевказаної квартири - ОСОБА_2 не був її власником, тому позивач не покладає на нього обов`язок оплачувати послуги за майно, яке вибуло з його власності. Якщо, фактично, ОСОБА_2 чи будь-хто інший продовжував безпідставно користуватися цією квартирою, то власник майна - ОСОБА_1 може вимагати відшкодування йому витрат по утриманню квартири з 01 квітня 2015 року. Відсутність письмового договору та відкритого нового особового рахунку для оплати послуг в період до червня 2017 року, на що посилався відповідач, не може бути підставою для відмови в цьому позові, оскільки в квартиру надавалися позивачем послуги з опалення, а відповідач не відмовлявся від цих послуг.

Проте погодитись із вказаними висновками не можна, так як вони не повністю відповідають обставинам справи і не узгоджуються з вимогами закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно із ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-1У від 24 червня 2004 року (чинного з 30 липня 2004 року по 01 травня 2019 року) відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах; учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

У ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року вказано, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Статтею 162 ЖК України визначено, що плата за користування жилим приміщенням і за комунальні послуги в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Відповідно до п.18 Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

За правилами ч.1, ч. 4 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Судом першої інстанції встановлено, що з 01 квітня 2015 року ОСОБА_1 набув право власності на квартиру АДРЕСА_1 відповідно до ст. 331 ЦК України, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 01 квітня 2015 року за № 357740004, номер запису про право власності 9252554. (а.с.11).

В подальшому, 06 червня 2017 року між Комунальним підприємством Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» і ОСОБА_1 укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.7).

З розрахункового листа абонента, о/рахунок НОМЕР_2 , відкритого КП Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» по квартирі АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_1 рахується заборгованість за послуги з опалення та гарячого водопостачання перед КП Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» за період з 01 травня 2015 року по 01 листопада 2019 року в сумі 12 306,32 грн. (а.с.72-73).

Згідно із квитанцією від 09 лютого 2015 року, ОСОБА_2 - власник квартири АДРЕСА_1 , київської області сплатив на рахунок КП Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» 8 859,25 грн. оплати за спожиті послуги (а.с.74).

Відповідно до договору купівлі-продажу від 26 вересня 2017 року, посвідченим державним нотаріусом Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області, зареєстрованого в реєстрі № 1-1630, ОСОБА_1 продав квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_3 (а.с.61-64).

Згідно з рішенням Білоцерківської міської ради № 388 від 23 грудня 2005 року, Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» визначено виконавцем послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання у житловому фонді комунальної власності м. Біла Церква, Київської області. (а.с. 7).

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 червня 2017 року у справі № 357/5576/17 за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» про захист прав споживача, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Зобов`язано Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» відкрити ОСОБА_4 новий особовий рахунок для оплати послуг, наданих відповідно до договору за адресою: АДРЕСА_1 , по якому провести нарахування за надані послуги за період з 16 березня 2017 року. (а.с.55-60).

Позивач в позовній заяві та поясненнях, наданих в суді першої інстанції посилався на те, що ОСОБА_1 як власник квартири АДРЕСА_1 в період з 01 травня 2015 року по 01 листопада 2019 року отримав послуги з опалення та підігріву води за вказаною адресою, проте не здійснив їх оплату.

Відповідач, не погоджуючись з доводами КП Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» вказував, що не зобов`язаний сплачувати дані комунальні послуги, оскільки отримав можливість користуватись квартирою, а отже і оплачувати послуги з 16 березня 2017 року.

Оцінивши наявні у матеріалах справи докази з врахуванням доводів апеляційної скарги та відзиву позивача на апеляційну скаргу, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції необгрунтовано відхилив доводи відповідача та прийняв до уваги доводи позивача.

Так, із справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 набувши у встановленому законом порядку відповідно до ст. 331 ЦК України 01 квітня 2015 року право власності на квартиру АДРЕСА_1 , доступ до цієї квартири отримав лише 16 березня 2017 року.

Вказана обставина підтверджується рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 червня 2017 року у справі № 357/5576/17 за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» про захист прав споживача, яке, 01 серпня 2017 року, у встановленому законом порядку набрало законної сили.

У мотивувальній частині даного рішення суду зазначено, що з досліджених в суді доказів встановлено, що позивач, набувши право власності на нерухоме майно, придбане з прилюдних торгів, одержав можливість користуватися цим майном, в тому числі отримувати житлово-комунальні послуги тільки з 16 березня 2017 року, оскільки до цього часу у квартирі АДРЕСА_1 проживав попередній власник цієї квартири, який відмовився її звільняти, а отже він і був споживачем житлово-комунальних послуг за вказаною адресою.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З копії листа КП Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» наданого на адресу начальника Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області № 238 від 19 лютого 2018 року вбачається, що КП Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» відкрито новий особовий рахунок № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 з 16 березня 2017 року відповідно до укладеного договору про надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, в зв`язку з чим, 24 лютого 2018 року державним виконавцем закінчено виконавче провадження з примусового виконання рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за виконавчим листом № 357/5576/17/2/357/2525/17, виданого 04 серпня 2017 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області (а.с.109-110).

У претензії № 2 КП Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» від 17 жовтня 2019 року до ОСОБА_1 вказано, що за споживачем (0/р 24032-1, АДРЕСА_1 рахується заборгованість за спожиту теплову енергію в сумі 13 165,73 грн. станом на 01 вересня 2017 року (а.с.9).

Проте, в розрахунковому листі абонента: власник ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 на період з 05.2015 року по 11.2019 року вказано о/рахунок НОМЕР_2 (а.с.3-6, 72-73).

Інших доказів щодо наявності заборгованості за послуги з опалення та гарячого водопостачання по особовому рахунку № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 16 березня 2017 року позивачем не надано.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню обставини встановлені у іншій цивільній справі, в якій брали участь ті самі особи, а саме: що ОСОБА_1 одержав можливість отримувати житлово-комунальні послуги у квартирі АДРЕСА_1 з 16 березня 2017 року, оскільки до цього часу, у квартирі АДРЕСА_1 , проживав попередній власник цієї квартири, який відмовився її звільняти, а отже він і був споживачем житлово-комунальних послуг за вказаною адресою.

Наявний у справі розрахунковий лист абонента, о/рахунок НОМЕР_2 , відкритий КП Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» по квартирі АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_1 не містить даних про розмір заборгованості з 16 березня 2017 року. Крім зазначеного, судом встановлено, що з 26 вересня 2017 року право власності ОСОБА_1 на спірну квартиру припинилось в зв`язку з відчуженням власником свого майна іншій особі.

За вказаних обставин, відсутні правові підстави для стягнення з ОСОБА_1 заборгованості з комунальних послуг опалення та гарячого водопостачання за період з 01 травня 2015 року по 01 листопада 2019 року в сумі 12 306,52грн.

Оскільки судом першої інстанції при розгляді даної справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, порушено норми матеріального права, тому, колегія суддів вважає, що відповідно до ст. 376 ЦПК України рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 лютого 2020 року підлягає скасуванню з ухваленням у справі нового судового рішення про відмову Комунальному підприємству Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» в задоволенні позову за необгрунтованістю та недоведеністю позовних вимог.

За приписами ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За подання апеляційної скарги, ОСОБА_1 сплачено судовий збір в сумі 2 881,50 грн., який підлягає стягненню з Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» на його користь.

Керуючись статтями 141, 367, 369, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 лютого 2020 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення боргу відмовити.

Стягнути з Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» на користь ОСОБА_1 2 881,50 грн. (дві тисячі вісімсот вісімдесят одна гривня п`ятдесят копійок).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий: О.П. Коцюрба

Судді: І.М. Білич

Т.А. Слюсар