СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 6/759/61/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2022 року Святошинський районний суд м. Києва у складі

головуючого- судді Петренко Н.О.

за участю серетаря судових засідань Намазової Г.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника заявника ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі за позовом Публічного акціонерного товарситва «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Представник стягувача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 звернувся із заявою про визнання виконавчого листа № 759/13063/15-ц, виданий 11.06.2016р. Святошинським районним судом м.києва про стягнення солідарно із ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованості в сумі 29 002, 83 доларів США та 1 827 грн. відшкодування витрат на оплату суми судового збору.

В обгрунтування заяви посилався на те, що на сьогодні новим кредитором за договором кредиту № 0 від 13.09.2007р. та іпотекодержателем за договором іпотеки № 63706 від 30.09.2007р., стягувачем для ОСОБА_2 є фізична особа ОСОБА_1 (заявник). Згідно заяви за реєстровим номером 836 посвідченою ПН КМНО Красновською Т.В. 17.07.2021р. про припинення іпотеки та заборони відчуження із іпотечної квартири, заявник засвідчив про повне виконання боржником ( ОСОБА_2 ) зобов`язань за кредитним договором № 0 від 13.09.2007р., договором іпотеки № 63706 від 30.09.2007р. в добровільному порядку та засвідчує, що обов`язок боржника в порядку ст.432 ЦПК України виконано в повному обсязі. За виконавчим документом стягнення не відбулося, підстави для стягнення на користь боржника безпідставно одержавного ним майна чи коштів відсутні. Боржником виконано обов`язок щодо погашення заборгованості у відповідності до прийнятого судом рішення, вважає, що заява є обгрунтованою та законною у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

Представник заявника в судове засідання не з`явився про день, час та місце розгляду повідомлений належним чином, просив розглядати справу без його участі та задовольнити заяву.

Інші сторони в судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином про час, дату та місце розгляду заяви, причини неявки суду не відомі.

Суд вважає за можливе розглядати заяву у відсутності вищезазначених осіб, оскільки неявка останніх не є перешкодою для розгляду заяви, відповідно до вимог ч. 3 ст. 432 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Судом встановлено, що рішенням Святошинскього районного суду м.Києва від 01.10.2015р. стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість в сумі 29 002,83 доларів США, дана сума включає в себе: кредитна заборгованість в сумі 26 367,08 доларів США; заборгованість по процентам 2 635,75 доларів США, в тому числі прострочена заборгованість з серпня 2014 року - 2 379,18 доларів США.; заборгованість по сплаті пені за несвоєчасне погашення процентів в сумі 10 312,89 грн. та судовий збір в розмірі 3 654,00 грн. /а.с.73/.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 26.05.2016р. 01.10.2015 змінено в частині стягнення судового збору та в цій частині викладено рішення в наступній редакції: «Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по 1827р. з кожного на користь ПАТ «Укрсиббанк» у рахунок відшкодування витрат на оплату суми судового збору /а.с.147-149/.

11.08.2016р. на адресу ПАТ «Укрсиббанк» було направлено два виконавчі листи, які отримані 18.08.2016р./а.с.156-157/.

Судом встановлено, що 26.05.2021р. Постановою Київського апеляційного суду замінено сторону у виконавчому провадженні № 5269662 щодо примусового виконання виконавчого листа у справі № 759/13063/15-ц про стягнення на користь ПАТ «Укрсиббанк» солідарно з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором в сумі 29 002,83 дол. США, стягувача ПАТ «Укрсиббанк» його наступником ОСОБА_1 /т.2, а.с.70-74, 93/.

Відповідно до заяви посвідченої приватним нотаріусом КМНО від 17.07.2021р. ОСОБА_1 засвідчив, що зобов`язання за кредитним договором № 0 від 13.09.2007р., договором іпотеки № 63706 від 30.09.2007р. виконано в повному обсязі, будь-яких претензій/позовів майнового характеру до ОСОБА_2 не має та не буде мати/т.1 а.с.85/.

Відповідно до ч.1 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Згідно ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Як випливає із змісту узагальнення судової практики Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015, наведені в статті 432 ЦПК України підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

До матеріальних підстав відносяться випадки відсутності обов`язку боржника через його припинення, добровільне виконання боржником чи іншою особою.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема:

- видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню);

- коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню;

- видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа;

- помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване;

- видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката;

- пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Під іншими причинами, за роз`ясненнями згаданого узагальнення, слід розуміти випадки, коли в апеляційному чи касаційному порядку або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами скасовано чи змінено рішення суду, а виконавчий лист ще не виконаний.

Таким чином, до підстав для невиконання рішення суду (визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню), відносяться випадки, коли немає матеріальної передумови для виконання рішення, тобто об`єктивно відсутній обов`язок боржника; або ж випадки видачі виконавчого документа, коли його не треба було видавати, тобто випадки помилкової видачі виконавчого листа; або випадки, коли після видачі виконавчого документа був змінений зміст рішення.

Законом не передбачено можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом.

Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

Разом з тим, за наявності судового рішення про стягнення боргу, яке набрало законної сили та підлягає виконанню, боржником при зверненні до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не доведено, що ним чи іншою особою було добровільно виконано рішення суду, внаслідок чого його обов`язок припинився, або його обов`язок, як боржника, припинився з інших причин, передбачених положеннями статті 432 ЦПК України.

Як вбачається із матеріалів справи до суду звернувся стягувач ОСОБА_1 .

У відповідності до ст. Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавчий документ це письмовий документ встановленої форми і змісту, який видається судом для примусового виконання прийнятих ним у справах рішень, ухвал, постанов як підстава для їх виконання.

Порядок і умови примусового виконання судових рішень та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України "Про виконавче провадження".

За змістом ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" початком примусового виконання рішення є винесення виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого документа, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

Відповідно до п. п. 1-2, 9 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема, визнання судом відмови стягувача від примусового виконання судового рішення; затвердження судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення; фактичного виконання у повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Таким чином, обставина, на яку посилається заявник (стягувач), тобто виконання рішення суду у повному обсязі - є підставою для закінчення виконавчого провадження, оскільки такі дії були вчинені боржником у період після початку примусового виконання виконавчого документа.

Враховуючи викладене, наведені заявником обставини не підпадають під перелічені в цивільному процесуальному законі підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а тому в задоволенні заяви слід відмовити.

Крім того, слід вказати, що ОСОБА_1 не позбавлений права звернутися до державного виконавця із заявою про поверненння виконавчого документа та у відповідності до п. п. 1-2, 9 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження".

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 353-355, 431, 432 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника заявника ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі за позовом Публічного акціонерного товарситва «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості -відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинського районний суду міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.О.Петренко