Справа № 724/1032/21
Провадження № 2/724/13/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2022 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Єфтеньєва О.Г.

при секретарі: Філіпчуку Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хотин Чернівецької області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , законним представником, якої є ОСОБА_4 , третя особа: служба у справах дітей Дністровської районної державної адміністрації про виселення, -

В С Т А Н О В И В:

20.05.2021 року до Хотинського районного суду Чернівецької області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , законним представником, якої є ОСОБА_4 , третя особа: служба у справах дітей Дністровської районної державної адміністрації про виселення.

В обґрунтуванні своєї позовної заяви позивач зазначає, що 18 квітня 2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 46/10-п/08/Д. Відповідно до умов кредитного договору банк надав позичальнику кредит у сумі 80 000 дол. США на строк з 18.04.2008 року по 17.04.2020 року із сплатою процентів за користування кредитом виходячи з 12,5 % річних. Згідно до умов кредитного договору передбачено, що в забезпечення зобов`язання за кредитом прийнято нерухоме майно, а саме: домоволодіння з належними до нього будівлями та спорудами, яке складається з двох житлових будинків, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_6 було укладено договір іпотеки. Відповідно до договору предметом іпотеки є домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та яке належало ОСОБА_6 . У зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором банк звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки. Однак стало відомо, що останній помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому банк звернувся до суду з позовом про визнання прийняття спадщини звернення стягнення на майно отримане в спадщину до ОСОБА_7 та ОСОБА_2 рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 12.08.2013 року позов задоволено та вирішено звернути стягнення на нерухоме майно, а саме: домоволодіння з належними до нього будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .

Позивач вказує, що вище вказане рішення 03.11.2015 року набрало законної сили однак на сьогоднішній день не виконане. Виконавчий лист з виконання направлено до виконавчої служби де було відкрито виконавче провадження. В ході виконавчого провадження органами ДВС було отримано інформацію, що у вище вказаному домоволодінні зареєстровані: ОСОБА_1 1965 року народження, ОСОБА_2 1966 року народження, ОСОБА_3 1995 року народження, ОСОБА_4 1986 року народження, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач стверджує, що вище вказане перешкоджає йому реалізувати свої порушені права кредитора та звернути стягнення на предмет іпотеки. Крім того, під час оформлення іпотеки в будинку не було зареєстрована інших осіб, однак відповідач зареєстрував без дозволу іпотекодержателя у вище вказаному будинку третіх осіб та неповнолітню ОСОБА_5 20.01.2012 року, яка була зареєстрована з 03.02.2012 року у домоволодінні. Також відповідачам 10.07.2020 року було направлено вимоги про добровільне виселення та зняття з реєстрації місця проживання, але відповідачі до цього часу продовжують проживати та бути зареєстрованими у житловому будинку.

Враховуючи вище викладене позивач просить суд задовольнити його позовну заяву та виселити відповідачів з домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та зняти їх з реєстрації.

26.08.2021 року до Хотинського районного суду Чернівецької області надійшов відзив на позовну заяву в якому представник відповідачів зазначає, що позовні вимоги відповідачі не визнають та вважають, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних причин: так дійсно 18 квітня 2008 року між банком та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 46/10-п/08/Д на суму 80 000 дол. США та для забезпечення договору було прийнято майно за договором іпотеки, а саме домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_6 було прийнято спадщину ОСОБА_2 та ОСОБА_7 , а саме домоволодіння за вище вказаною адресою. Представник відповідачів вказує, що на даний час за кредитним договором № 46/10-п/08/Д від 18.04.2008 року наявна заборгованість, яка складається з 79 941,85 дол. США заборгованість за кредитним договором та 47 550 грн., заборгованість по сплаті штрафу за порушення умов договору іпотеки щодо страхування заставного майна. Крім того, вище вказане домоволодіння належало ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно до укладання кредитного договору, а відтак не є таким, що придбане за рахунок кредитних коштів, повернення яких забезпечено іпотекою домоволодіння, а тому виселення відповідачів із іпотечного майна придбаного не за рахунок кредиту та забезпеченого іпотекою житла не можливе без надання іншого постійного жилого приміщення, яке відповідно до вимог законодавства повинно бути надано особам одночасно з їх виселенням. Однак, позивач не зазначив, що при виселенні буде надано інше постійне житлове приміщення відповідачам. Крім того, неповнолітня ОСОБА_5 в силу віку не може самостійно визначати своє місце проживання.

Враховуючи вище викладене представник відповідачів просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити.

02.09.2021 року до Хотинського районного суду Чернівецької області надійшла відповідь на відзив в якому позивач зазначає, що не погоджується з твердженням представника відповідачів, які зазначені у відзиві та стверджує, щодо домоволодіння, яке було передано в іпотеку банку не було придбано за рахунок кредитних коштів, а тому виселення відповідачів є неможливим без надання іншого постійного житлового приміщення, однак вище вказане домоволодіння було предметом іпотеки за договором іпотеки без оформлення заставної з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором. Позивач наголошує, що він не давав згоди та до нього відповідачі не зверталися про реєстрацію жодних осіб та погодження укладання договору найму. Також успадковане майно ОСОБА_7 та ОСОБА_2 перейшло до них у їхню власність як предмет іпотеки з обмеженнями встановленими договором іпотеки та законодавством. Позивач вказує, що після укладення договору іпотеки було протиправно укладено договір найму житлового приміщення без згоди іпотекодержателя, а відтак він є нікчемний.

Враховуючи вище викладене позивач просить суд не враховувати твердження викладенні у відзиві так як вони є безпідставними та задовольнити позовну заяву в повному обсязі.

Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 08 червня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

Відповідно до частини 4 ст. 19 ЦПК України для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні призначене загальне позовне провадження.

Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 14 грудня 2021 року замінено третю особу службу у справах дітей Хотинської районної державної адміністрації на службу у справах дійте Дністровської районної державної адміністрації.

Представник позивача Буздуга Н.І. в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву в якій просила суд розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідачів ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву в якій просила розглядати справу у її відсутності та без участі позивачів, у задоволенні позовних вимог заперечує та просить у їх задоволенні відмовити.

Інші сторони в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи, причини неявки суду не повідомили.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Так, судом встановлено, що 18 квітня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк» та ОСОБА_1 було кредитний договір №46/10-п/08/Д в якому зазначено, що банк надає позичальнику кредит у розмірі 80 000 дол. США на строк з 18 квітня 2008 року по 17 квітня 2020 року з сплатою 12,5 % річних. Розділом ІІ п. 2.1. кредитного договору передбачено, що в забезпечення зобов`язань за договором банком прийнято в іпотеку нерухоме майно, а саме: домоволодіння з належними до нього будівлями та спорудами, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до договору іпотеки без оформлення заставної від 18 квітня 2008 року серія ВКК № 006898 зареєстрованого в реєстрі за № 1681 та посвідченого нотаріусом Масловською І.Ю. в якому вказано, що іпотекодержатель ВАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_6 уклали договір забезпечення всіх вимог іпотекодержателя, як кредитора за умовами кредитного договору №46/10-п/08/Д від 18 квітня 2008 року. Розділі ІІ п. 2.4.8. договору вказано, що у домоволодінні, яке є предметом іпотеки, зареєстрованих неповнолітніх дітей немає. Розділом ІІІ п. 3.3.5 договору вказано, що іпотекодавець зобов`язаний не розпоряджатися, в тому числі не відчужувати в будь-якій спосіб та не передавати предмет іпотеки в наступну іпотеку без письмової згоди іпотеко держателя та не здавати предмет іпотеки в найм (оренду).

Згідно до рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 11 серпня 2015 року № 724/333/15-ц вирішено позов ПАТ «Укргазбанк» до ОСОБА_7 , ОСОБА_2 про визнання прийняття спадщини, звернення стягнення на майно отримане в спадщину задовольнити, та визнати ОСОБА_7 та ОСОБА_2 такими, що прийняли спадщину за законом від умерлого ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: домоволодіння з належними до нього будівлями та спорудами під АДРЕСА_1 . Звернути стягнення на нерухоме майно, а саме домоволодіння з належними до нього будівлями та спорудами, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 суму грошових коштів отриманих від реалізації вище вказаного домоволодіння спрямувати на погашення заборгованості перед АБ «Укргазбанк» за кредитним договором № 46/010-п/08Д від 18.04.2008 року.

Як вбачається з довідки виданої виконкомом Шиловецької сільської ради від 09.07.2020 року № 1146 в якій вказано, що у господарстві за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 1965 року народження, ОСОБА_2 1966 року народження, ОСОБА_3 1995 року народження, ОСОБА_4 1986 року народження, ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована з 03.02.2012 року.

Крім того, як вбачається з вимог про добровільне виселення та зняття з реєстрації від 10.07.2020 року № 50508/522/2020; № 50508/523/2020; № 50508/521/2020; № 50508/520/2020 - банк направив відповідачам у справі вище вказану вимогу, в якій вимагав на протязі 30 днів знятися з реєстрації та звільнити домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Відправлення вище вказаних вимог підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с.25).

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

За змістом ст. 1 Закону України «про іпотеку» нерухоме майно (нерухомість) - земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці і невід`ємно пов`язані з нею, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Застава повітряних та морських суден, суден внутрішнього плавання, космічних об`єктів, майнових прав на нерухомість, будівництво якої не завершено, регулюється за правилами, визначеними цим Законом.

Частиною 1 ст. 33 Закону України «про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно до ст. 39 Закону України «про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення.

У відповідності до ст. 40 Закону України «про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Особи, які проживають у зазначених приміщеннях на умовах договору найму (оренди), не підлягають виселенню, якщо: договір найму (оренди) був укладений до моменту укладення іпотечного договору і про наявність такого договору було доведено до відома іпотекодержателя або такий договір був зареєстрований у встановленому законом порядку; договір найму (оренди) був укладений після укладення іпотечного договору за згодою іпотекодержателя.

Як вбачається з ч.1 - 3 ст. 109 ЖК УРСР виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Допускається виселення в адміністративному порядку з санкції прокурора лише осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення або проживають у будинках, що загрожують обвалом. Громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду. Звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов`язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Аналіз правових норм дає підстави для висновку про те, що в разі звернення стягнення на іпотечне майно в судовому порядку та ухвалення судового рішення про виселення мешканців з іпотечного майна, яке придбане не за рахунок кредитних коштів, підлягають застосуванню як положення частини другої статті 39 та/або частини першої статті 40 Закону, так і частини другої статті 109 ЖК Української РСР. Виселення громадян з житла є підставою для надання цим громадянам інших жилих приміщень для проживання.

Відповідні правові висновки, викладені в постановах Верховного Суду України від 18 березня 2015 року у справі № 6-39цс15; від 2 вересня 2015 року у справі № 6-1049цс15; від 30 вересня 2015 року у справі № 6-1892цс15; від 21 грудня 2016 року у справі № 6-1731цс16; у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 295/4514/16-ц, провадження № 61-29115сво18, у постанові Верховного Суду від 28.

Крім того, відповідно до чч. 1-4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

За змістом ч.2 ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

Також, відповідно до постанови Великої Палати від 31 жовтня 2018 року № 753/12729/15-ц в якому суд дійшов до висновку, що громадян, яких виселяють із жилих приміщень, яке не було придбано ними за рахунок кредитних коштів, одночасно з їх виселенням їм надається інше постійне жиле приміщення.

Отже, судом встановлено, що між банком та ОСОБА_1 18 квітня 2008 року був укладений кредитний договір №46/10-п/08/Д (а.с.5-7) та договір іпотеки без оформлення заставної від 18 квітня 2008 року, який укладений між банком та ОСОБА_6 , яким було забезпечено вище вказаний кредитний договір житловим будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 як вбачається з п 2.4.8 договору іпотеки підчас його укладання неповнолітніх дітей у ньому не зареєстровано (а.с.8-11). Однак, із довідки сільської ради від 09.07.2020 року № 1146 вбачається, що у буднику зареєстрована неповнолітня дитина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована з 03.02.2012 року у вище вказаному будинковолодіння (а.с.16). Рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 11 серпня 2015 року № 724/333/15-ц вирішено вище вказане будинковолодіння визнати за ОСОБА_7 та ОСОБА_2 таким, що прийняли спадщину після смерті ОСОБА_6 та в якості погашення заборгованості за вище вказаним кредитним договором було звернено стягнення на нерухоме майно домоволодіння, що забезпечене договором іпотекою, а саме: житловим будинком, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи вище викладене, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити, оскільки громадян, яких виселяють із жилих приміщень, яке не було придбано ними за рахунок кредитних коштів, одночасно з їх виселенням їм надається інше постійне жиле приміщення. Слід звернути увагу, що позивач у позовній заяві не зазначає, що відповідачам надано або буде надано інше житло.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на позивача у зв`язку з відмовою у позові.

На підставі вище викладеного та керуючись ст. 1, 33, 39, 40 ЗУ «Про іпотеку» ст. 29, 546, 575, 589, ЦК України ст. 12, 76-81, 141, 258, 259, 263- 265, 268, 352 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , законним представником, якої є ОСОБА_4 , третя особа: служба у справах дітей Дністровської районної державної адміністрації про виселення - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 18.01.2022 року.

Суддя: О.Г. Єфтеньєв